РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.02.2025Справа № 910/14491/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Нікітіної В.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ОСНОВА-С»

про стягнення 6 975 214,07 грн

за участю представників:

від позивача: Пилипчук І.І.

від відповідача: Дейнеко П.В.

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Київська міська рада звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ОСНОВА-С» про стягнення 6 975 214,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк від 22.10.2021.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/14491/24, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 28.01.2025.

19.12.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позов, клопотання про закриття провадження у справі №910/14491/24 в частині позовних вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 818 750,00 гривень, клопотання про розстрочення виконання рішення суду.

13.01.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

28.01.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі №910/14491/24 в частині позовних вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 1 608 135,52 грн, клопотання про розстрочення виконання рішення суду.

У судовому засіданні 28.01.2025 суд оголосив про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 18.02.2025, про що постановлено ухвалу занесену до протоколу судового засідання.

30.01.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

17.02.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі №910/14491/24 в частині позовних вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 2 421 575,52 грн, клопотання про розстрочення виконання рішення суду.

У судовому засіданні 18.02.2025 суд оголосив перерву до 25.02.2025.

24.02.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

24.02.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про розстрочення виконання рішення суду.

Представник позивача в судовому засіданні 25.02.2025 надав пояснення по суті позову, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, щодо клопотання про закриття провадження у справі в частині боргу та розстрочення виконання рішення суду не заперечив.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.02.2025 надав пояснення по суті позову, позовні вимоги визнав, просив суд задовольнити клопотання про закриття провадження у справі в частині сплаченого боргу та розстрочити виконання рішення суду.

У судовому засіданні 25.02.2025 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно умов договору про укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк від 22.10.2021, метою укладання договору для Київської міської ради було отримання орендної плати за користування ТОВ «Будівельна компанія «ОСНОВА-С» земельною ділянкою вздовж Лисогірського узвозу, навпроти групи будівель №26-а у Голосіївському районі міста Києва площею 11,8053 га з кадастровим номером :82:414:0075, однак відповідач не виконав умови договору, що є підставою для стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 6 614 306,39 грн та пені у розмірі 360 907,68 грн, що виникла станом на 30.11.2023.

Позиція відповідача

Відповідач зазначив, що були здійснені оплати на загальну суму 2 421 057,00 грн, відповідно в цій частині відсутній спір з огляду на часткову оплату суми боргу, у зв`язку з чим відповідач просить закрити провадження в цій частині.

Відповідач визнав позовні вимоги, проте просив суд розстрочити виконання рішення у справі на 12 місяців шляхом встановлення сплати грошових коштів згідно графіку, який визначив у клопотанні про розстрочення виконання рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

28.12.2004 Київська міська рада (надалі - позивач, орендодавець) прийняла рішення № 1079/2489 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Основа-С» (надалі - відповідач, орендар) земельної ділянки для будівництва малоповерхового житлового комплексу з об`єктами соціальної інфраструктури вздовж Лисогірського узвозу, навпроти групи будівель № 26-а, у Голосіївському районі м. Києва».

Відповідно до п. 3 рішення Київради від 28.12.2004 № 1079/2489 ТОВ «Будівельна компанія «Основа-С» передано у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку загальною площею 11,81 га для будівництва малоповерхового житлового комплексу з об`єктами соціальної інфраструктури вздовж Лисогірського узвозу, навпроти групи будівель № 26-а, у Голосіївському районі м. Києва.

На підставі рішення між Київрадою та ТОВ «Будівельна компанія «Основа-С» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 11,81 га для будівництва малоповерхового житлового комплексу з об`єктами соціальної інфраструктури вздовж Лисогірського узвозу, навпроти групи будівель № 26-а, у Голосіївському районі м. Києва, що був зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів 31.05.06. № 79-6-00427.

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 30/126 від 14.02.2008 визнано укладеною угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 31.05.2006 № 79-6-00427.

Відповідно до п. 3.1. договір укладено на 15 років.

14.03.2008 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєстровано угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки за № 79-6-00606.

22.10.2021 між Київською міською радою та ТОВ «Будівельна компанія «ОСНОВА-С» укладено договір про укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, згідно якого поновлено на 7 (сім) років договір оренди земельної ділянки, визнаний укладеним між орендодавцем та орендарем рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2006 року у справі № 39/146 та зареєстрований Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 31.05.2006 за № 79-6-00427, з урахуванням угоди про внесення змін, визнаної укладеною рішенням Господарського суду міста Києва від 14.02.2008 року у справі № 30/126 та зареєстрованої Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 14.03.2008 за № 79-6-00606, строк дії якого закінчився.

Об`єктом оренди є земельна ділянка з кадастровим номером :82:414:0075 площею 11,8053 га вздовж Лисогірського узвозу, навпроти групи будівель №26-а в Голосіївському районі м. Києва (п. 2.1 договору).

Згідно п. 3.1 договір укладено на сім років.

Визначена цим договором орендна плата за земельну ділянку становить платіж, який орендар самостійно розраховує та вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою у грошовій формі (п. 4.1. договору).

Орендна плата сплачується орендарем рівними частками за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом тридцяти календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця на рахунок UА0026002. Одержувач: ГУК у м.Києві/Голосіїв.р-н/18010600. . Питання сплати податку на додану вартість та інших податкових платежів, що пов`язані з виконанням договору, вирішуються орендарем в установленому законодавством України порядку (п. 4.8. договору).

Пунктом 4.10 договору визначено, що в разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором: стягується пеня, розмір та розрахунок якої здійснюється відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 4.13 договору контроль за правильністю обчислення і справляння орендної плати, нарахування пені та штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати та її стягнення здійснює контролюючий орган, визначений податковим законодавством, за місцезнаходженням земельної ділянки.

Згідно листа Головного управління ДПС у м. Києві від 13.11.2024 № 08/45932 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ОСНОВА-С» обчислюється заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :82:414:0075 в сумі 6 975 214,07 грн., з якої: 6 614 306,39 грн основна заборгованість, 360 907,68 грн пеня.

Позивач мотивуючи позовні вимоги посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди земельної ділянки від 22.10.2021 в частині своєчасної сплати орендної плати за земельну ділянку на рахунок Київської міської ради, внаслідок чого у відповідача станом на 30.11.2023 утворилась заборгованість з орендної плати у сумі 6 614 306,39 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно із ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі", розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Положеннями п.287.1. статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У відповідності до 288.1. статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами) (п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 14.1.147. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 2.2 договору відповідно до витягу із технічної документації Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 27.07.2021 № 6358/86-21 нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 172 197 757 (сто сімдесят два мільйона сто дев`яносто сім тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн 75 коп.

У відповідності до п. 4.2. договору річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 3 (трьох) відсотків від її нормативної грошової оцінки.

Згідно п. п. 4.13 договору про укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк контроль за правильністю обчислення і справляння орендної плати, нарахування пені та штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати та її стягнення здійснює контролюючий орган, визначений податковим законодавством, за місцезнаходженням земельної ділянки.

Відповідно до п. п. 41.1.1 п. 41.1 ст.41 ПК України контролюючими органами є, зокрема, податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

З урахуванням викладеного Головне управління ДПС у м. Києві листом від 13.11.2024 № 08/45932 повідомила про наявність у ТОВ «Будівельна компанія «ОСНОВА-С» заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :82:414:0075 у сумі 6 614 306,39 грн.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Орендна плата сплачується орендарем рівними частками за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом тридцяти календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця на рахунок UА0026002. Одержувач: ГУК у м.Києві/Голосіїв.р-н/18010600. . Питання сплати податку на додану вартість та інших податкових платежів, що пов`язані з виконанням договору, вирішуються орендарем в установленому законодавством України порядку (п. 4.8. договору).

Пунктом 288.7. статті 288 Податкового кодексу України визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

У відповідності до пунктів 285.1., 285.2. статті 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно із п. 286.2. ст. 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, заборгованість відповідача за договором оренди землі станом на 30.11.2023 складає 6 614 306,39 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Поряд з тим, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачем здійснювалось часткове погашення заборгованості за договором.

За доводами позивача та відповідача, останнім погашено основну суму заборгованості у розмірі 2 421 057,00 грн.

Водночас, у судовому засіданні під час дослідження доказів по справі, з урахуванням усних пояснень представників сторін, судом встановлено про наявність в матеріалах справи виписки з особового рахунку відповідача, з якої вбачається про часткову сплату відповідачем боргу у розмірі 342,02 грн, про що сторонами в розрахунку суми боргу враховано не було.

Отже, відповідачем погашено основну суму заборгованості у сумі 2 421 399,02 грн., що підтверджується копіями платіжних інструкції № 700 від 29.11.2024, № 702 від 29.11.2024, № 701 від 29.11.2024, № 708 від 29.11.2024, № 709 від 03.12.2024, та виписками по особовому рахунку відповідача, наданими відповідачем в матеріали справи.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що сума у розмірі 2 421 399,02 грн. сплачена відповідачем після звернення позивача до суду з цим позовом, суд закриває провадження у справі №910/14491/24 в частині позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 2 421 399,02 грн., у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором про укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк від 22.10.2021 у сумі 4 192 907,37 грн. належним чином доведена. У судовому засіданні представник відповідача зазначену суму боргу визнав.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки, невиконане зобов`язання за договором оренди у розмірі 4 192 907,37 грн. підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення 4 192 907,37 грн.

Також, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем здійснено нарахування пені у сумі 360 907,68 грн.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 4.10 договору визначеного, що в разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором: стягується пеня, розмір та розрахунок якої здійснюється відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Оскільки, матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, то позивачем правомірно здійснено нарахування пені.

Розрахунок пені у сумі 360 907,68 грн є арифметично вірним, у зв`язку із чим вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

З приводу заявленого відповідачем у відзиві клопотання про розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців, суд зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що заборгованість позивача перед відповідачем по оплаті за оренду землі виникла після початку військової агресії на території України, що є загальновідомими обставинами.

Військова агресія Російської Федерації проти України та введення воєнного стану із 24 лютого 2022 року для відповідача стали обставинами, які утруднили умови господарювання та призвели до складної фінансової ситуації, що унеможливлює виконання рішення суду без розстрочення.

Так, відповідач зазначає, що господарська діяльність є збитковою, на підтвердження чого надає фінансові звіти за 2023 рік та 9 місяців 2024 року.

Згідно довідки № 1 від 18.12.20224 на банківському рахунку ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ОСНОВА-С» залишки грошових коштів становить 586,52 грн.

Частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зі змісту приписів статті 331 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що відстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується після набрання рішенням законної сили, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання судового рішення, ухвали, постанови.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому судом враховано, що у рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013р., розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Судом враховано, що надані відповідачем фінансові звіти за 2023 рік та 9 місяців 2024 року, що підтверджують складний фінансовий стан Товариства, який за поясненням відповідача зумовлено війною, а тому надання розстрочки дозволить Товариству виконати рішення суду без додаткових витрат та негативних наслідків у діяльності підприємства через брак необхідних коштів на першочергові потреби.

Суд відзначає, що інтерес відповідача полягає у виконанні рішення суду таким чином, щоб це дозволило одночасно не збанкрутувати та продовжити господарську діяльність, а інтерес позивача полягає у виконанні рішення суду у даній справі повністю та протягом розумного строку.

Частиною 5 ст. 331 ГПК України передбачено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Враховуючи зазначене вище, оцінивши наведені заявником посилання на обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, надані заявником в обґрунтування своєї заяви документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва на 12 місяців.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача та розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва на 12 місяців шляхом встановлення сплати грошових коштів у сумі 4 553 815,05 грн. до 25.02.2026 згідно з частини 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ СУДУ

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ОСНОВА-С» частково та розстрочує виконання рішення у справі 910/14491/24 на 12 місяців шляхом встановлення сплати грошових коштів у сумі 4 553 815,05 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі за позовом Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ОСНОВА-С» в частині стягнення основного боргу у розмірі 2 421 399,02 грн - закрити.

2. В іншій частині позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ОСНОВА-С» (03150, Україна, місто Київ, вулиця Червоноармійська, будинок, 143/2, ідентифікаційний код 32491049) на користь Київської міської ради (01001, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36, ідентифікаційний код 22883141) заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 4 192 907,37 грн, пені у розмірі 360 907,68 грн та судовий збір у розмірі 54 645,78 грн.

4. Розстрочити виконання рішення у справі 910/14491/24 на 12 місяців шляхом встановлення сплати грошових коштів у сумі 4 553 815,05 грн. за наступним графіком:

до 25.03.2025 - 379 484,59 грн.;

до 25.04.2025 - 379 484,59 грн.;

до 25.05.2025 - 379 484,59 грн.;

до 25.06.2025 - 379 484,59 грн.;

до 25.07.2025 - 379 484,59 грн.;

до 25.08.2025 - 379 484,59 грн.;

до 25.09.2025 - 379 484,59 грн.;

до 25.10.2025 - 379 484,59 грн.;

до 25.11.2025 - 379 484,59 грн.;

до 25.12.2025 - 379 484,59 грн.;

до 25.01.2026 - 379 484,59 грн.;

до 25.02.2026 - 379 484,59 грн.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

6. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 13.03.2025.

Суддя О.В. Гулевець