ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.03.2025 Справа № 914/1251/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Беркут"

до відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі відокремленого підрозділу Філії "Карпатський лісовий офіс"

про стягнення 973056,65 грн

за участю представників:

від позивача не з`явився

від відповідача Ігнатенко С.С.

ВСТАНОВИВ

У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Беркут" до відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі відокремленого підрозділу Філії "Карпатський лісовий офіс" про стягнення 973056,65 грн.

Зокрема у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Беркут» ЛТД заборгованість 973056 грн, 65 коп. та сплачений судовий збір.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

Так, ухвалою суду від 30.09.2024, керуючись статтями 186, 187, 227, 234, 235 ГПК України, суд ухвалив зупинити провадження у справі та викликати сторін для проведення врегулювання спору за участю судді на спільну нараду на 08.10.2024.

Однак, станом на час проведення спільної наради за участю судді 08.10.2024 сторонами не було досягнуто згоди щодо врегулювання спору.

Статтею 190 ГПК України встановлено, що врегулювання спору за участю судді проводиться протягом розумного строку, але не більше тридцяти днів з дня постановлення ухвали про його проведення. Строк проведення врегулювання спору за участю судді продовженню не підлягає.

Строк, встановлений Законом для врегулювання спору за участю судді, закінчився 30.10.2024.

Відповідно до статті 189 ГПК України, врегулювання спору за участю судді припиняється у разі подання стороною заяви про припинення врегулювання спору за участю судді; у разі закінчення строку врегулювання спору за участю судді; за ініціативою судді у разі затягування врегулювання спору будь-якою із сторін; у разі укладення сторонами мирової угоди та звернення до суду із заявою про її затвердження або звернення позивача до суду із заявою про залишення позовної заяви без розгляду, або в разі відмови позивача від позову чи визнання позову відповідачем.

Про припинення врегулювання спору за участю судді постановляється ухвала, яка оскарженню не підлягає. Одночасно суддя вирішує питання про поновлення провадження у справі. Про припинення врегулювання спору за участю судді з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, суддя постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня закінчення строку врегулювання спору за участю судді. У разі припинення врегулювання спору за участю судді з підстав, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті, справа передається на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Згідно із частиною 4 статті 189 ГПК України, у разі припинення врегулювання спору за участю судді з підстав, передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, справа передається на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу. На даний час, за обставин закінчення строку врегулювання спору за участю судді, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про досягнення сторонами мирного врегулювання даного спору, що згідно з частиною 4 статті 189 ГПК України є підставою для передачі справи на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про необхідність припинення врегулювання спору за участю судді, поновлення провадження у справі та передачі справи на розгляд іншому судді.

Керуючись статтями 189 та 234 ГПК України, ухвалою суду від 08.11.2024 поновлено провадження у справі №914/1251/24, припинено врегулювання спору за участю судді та передано справу №914/1251/24 для визначення судді в порядку, встановленому статті 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 08.11.2024 справу №914/1251/24 передано для розгляду судді Петрашкові М.М. Інформацію внесено до автоматизованої системи розподілу.

Ухвалою суду від 13.11.2024 прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10.12.2024.

Відповідно до протоколу судового засідання від 10.12.2024 учасники справи явку представників в підготовче засідання 10.12.2024 не забезпечили. Суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 16.01.2025.

Ухвалою суду від 10.12.2024 сторін у справі повідомлено про дату та час судового засідання з розгляду справи по суті. Цією ухвалою участь сторін в судовому засіданні визнано не обов`язковою.

Відповідно до протоколу судового засідання від 16.01.2025 у судове засідання, призначене на 16.01.2025, учасники справи явку представників не забезпечили. Суд ухвалив відкласти розгляд справи по суті на 06.02.2025, явку представників сторін в судове засідання визнано обов`язковою.

Ухвалою суду від 16.01.2025 сторін у справі викликано у судове засідання на 06.02.2025.

Відповідно до протоколу судового засідання від 06.02.2025 в судовому засіданні з розгляду справи по суті 06.02.2025 представник відповідача взяв участь в режимі відеоконференції. У цьому судовому засіданні суд оголосив перерву до 27.02.2025, а також ухвалив викликати позивача в судове засідання.

Ухвалою суду від 06.02.2025 позивача у справі викликано у судове засідання на 27.02.2025, а також участь позивача в судовому засіданні визнано обов`язковою.

Відповідно до протоколу судового засідання від 27.02.2025 в судовому засіданні з розгляду справи по суті 27.02.2025 представник відповідача взяв участь в режимі відеоконференції. У цьому судовому засіданні суд оголосив перерву до 13.03.2025, а також участь позивача в судове засідання визнав обов`язковою.

Ухвалою суду від 27.02.2025 позивача у справі викликано у судове засідання на 13.03.2025.

13.03.2025 представником відповідача подано клопотання (вх.№6511/25), у якому відповідач просить суд поновити строк на подання доказів, долучити їх копії до матеріалів справи та врахувати під час розгляду справи, а саме:

- витягу з передавального акту між філією «Самбірське лісове господарство» та філією «Карпатський лісовий офіс», який затверджено наказом ДП «Ліси України» від 31.12.2024 №2340;

- платіжної інструкції №554515076 від 29.10.2024 року на суму 28618,00 грн.;

- платіжної інструкції №554514698 від 27.09.2024 року на суму 36276,00 грн;

- платіжної інструкції №554515074 від 29.10.2024 року на суму 26572,00 грн;

- платіжної інструкції №554515075 від 29.10.2024 року на суму 5152,00 грн;

- платіжної інструкції №572775524 від 28.11.2024 року на суму 89142,00 грн.

В обгрунтування клопотання (вх.№6511/25 від 13.03.2025), представник відповідача зазначає наступне. У судовому засіданні, яке відбулося 27 лютого 2025 року, судом було вказано відповідачу на необхідність подання до суду копії передавального акту активів та пасивів, матеріалів лісовпорядкування та документів від філії «Самбірське лісове господарство» до філії «Карпатський лісовий офіс», який затверджено наказом ДП «Ліси України» від 31.12.2024 № 2340, а у разі значного об`єму відповідно передавального акту надати витяг з нього. На виконання цих вказівок суду відповідач надає витяг із вищезазначеного передавального акту. Окрім цього представник відповідача зазначає, що у судовому засіданні, яке відбулося 27.02.2025, судом було констатовано, що хоч відповідач у відзиві на позовну заяву від 28.11.2024 року і посилався на погашення заборгованості, яка існувала станом на 04.09.2024 року у розмірі 185 760,00 грн. із зазначенням реквізитів платіжних інструкцій № 554515076 від 29.10.2024 року на суму 28 618,00 грн., № 554514698 від 27.09.2024 року на суму 36 276,00 грн; № 554515074 від 29.10.2024 року на суму 26572,00 грн; № 554515075 від 29.10.2024 року на суму 5152,00 грн; № 572775524 від 28.11.2024 року на суму 89 142,00 грн. (в т.ч. у переліку додатків до відзиву), однак відповідних платіжних інструкцій у матеріалах справи немає. У зв`язку з цим та з метою усунення цієї несвідомої, технічної помилки, яка виникла поза волею та усвідомлення представника відповідача, і наймовірніше була спричинена технічними збоями комп`ютерної техніки через систематичне відключення центрального електропостачання (як наслідок, втрати доступу до мережі інтернет), а також з метою повноти, об`єктивності та всебічності з`ясування дійсних обставин, які мають значення для вірного вирішення спору у даній справі, відповідач просить поновити строк на подання доказів, долучити їх копії до матеріалів справи та врахувати під час розгляду справи.

Відповідно до протоколу судового засідання від 13.03.2025 в судовому засіданні з розгляду справи по суті 13.03.2025 представник відповідача взяв участь в режимі відеоконференції. У процесі розгляду справи судом ухвалено задовольнити заяву (вх.№2654/25 від 31.01.2025), у якій представник відповідача просить суд внести уточнену інформацію щодо відповідача, по справі № 914/1251/24 зазначивши: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (88017, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, м.Ужгород, вул. Собранецька, буд. 156, код ЄДРПОУ ВП: 45554542; електронний кабінет в ЄСІТС наявний).

Ухвалою суду від 13.03.2025, внесеною до протоколу судового засідання, вирішено замінити у справі 914/1251/24 філію "Самбірське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на філію "Карпатський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"; визначити відповідачем у справі Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс" та здійснювати розгляд справи №914/1251/24: за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Беркут" ЛТД до відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі відокремленого підрозділу Філії "Карпатський лісовий офіс" про стягнення 973056,65 грн.

У судове засідання 13.03.2025 позивач участі уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Разом з тим, ухвали суду від 13.11.2024, 10.12.2024, 16.01.2025, 06.02.2025 та 27.02.2025 направлялись в електронній формі шляхом їх надсилання до електронних кабінетів сторін у справі. Доставка вказаних ухвал підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

За приписами пункту 2 частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Згідно частини 1 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Частиною 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Дії суду у випадку неявки в судове засідання учасника справи визначені у ст. 202 ГПК України, відповідно до частини четвертої якої у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У системно-логічному зв`язку із цією нормою перебуває норма, закріплена в п.4 ч.1 ст.226 ГПК України, яка встановлює, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз змісту ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 ГПК України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду.

Норми, закріплені у ч.4 ст.202 та п.4 ч. 1 ст.226 ГПК України, за методом правового регулювання є імперативними. Це означає, що відповідно до таких норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, але не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Імперативні (зобов`язуючі) норми права характеризуються категоричністю приписів. Такі норми реалізуються виконанням, дотриманням або застосуванням. Диспозитивні норми реалізуються використанням, яке, як правило, передбачає його реалізацію на власний розсуд.

Проаналізувавши положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає про те, що у цих нормах законодавець не застосував слова "може", "має право", "за власної ініціативи" та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у частині четвертій статті 202 Господарського процесуального кодексу України, та формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене Верховний Суд зазначає про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права відносяться до імперативних.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18 листопада 2022 р. у справі №905/458/21.

Слід зазначити, що зобов`язання в учасника справи з`являтися в судове засідання за викликом суду виникає лише тоді, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (п. 3 ч. 2 ст. 42 ГПК України). Також суд відповідно до ч. 6 ст. 197 ГПК України може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Приписами частин 1-3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, у зв`язку з неявкою (повторною) позивача у судове засідання, який був належним чином повідомлений про місце, дату та час проведення підготовчого засідання та неповідомлення ним причин неявки, зокрема враховуючи можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, беручи до уваги неподання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності, зважаючи на ту обставину, що явка у судові засідання, призначені на 06.02.2025, 27.02.2025 та 13.03.2025 визнавалась судом обов`язковою, суд дійшов висновку, що позов відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України належить залишити без розгляду.

За змістом статті 226 Господарського процесуального кодексу України залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.06.2022 у cправі №910/10680/21).

Згідно з частиною 4 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Згідно частини 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, у зв`язку з повторним неприбуттям позивача в судове засідання без поважних причин та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності, судовий збір позивачу не повертається.

Щодо поданого представником відповідача клопотання (вх.6511/25 від 13.03.2025) про поновлення строку на подання доказів та долучення їх копій до матеріалів справи суд зазначає, що згідно з частиною 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Поряд з цим, відповідно до частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами 1 і 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Проаналізувавши вищенаведені норми процесуального законодавства та доводи наведені відповідачем у клопотанні про поновлення строку на подання доказів, суд дійшов висновку, що причини пропуску процесуального строку не є поважними, зокрема беручи до уваги дату закриття підготовчого провадження та час протягом якого дана справа розглядалася, а відтак клопотання (вх.№6511/25 від 13.03.2025) про долучення доказів до матеріалів справи належить залишити без розгляду.

Керуючись статтями 2, 119, 207, 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Відмовити в поновленні строку для подання доказів, долучених до клопотання (вх.№6511/25 від 13.03.2025).

2. Клопотання (вх.№6511/25 від 13.03.2025) про долучення доказів до матеріалів справи залишити без розгляду.

3. Позов у справі №914/1251/24 залишити без розгляду.

Ухвала господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено.

Ухвалу господарського суду може бути оскаржено відповідно до розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 18.03.2025

Суддя Петрашко М.М.