ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.03.2025 Справа №905/1664/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничо-збагачувальна фабрика «Богучарська», м.Покровськ Донецької області

про стягнення штрафу у розмірі 172120,00грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

Акціонерне товариство «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро звернулося до Господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничо-збагачувальна фабрика «Богучарська» м.Покровськ Донецької області про стягнення штрафу у розмірі 172120,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправильне зазначення відповідачем маси вантажу у вагоні №56585409 за залізничною накладною №49409089, внаслідок чого позивачем нараховано штраф у розмірі 172120,00грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.307 Господарського кодексу України, ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.ст.2, 5, 6, 23, 24, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України.

На підтвердження зазначених обставин позивач надав до суду: договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 (в редакції від 30.04.2024), повідомлення про укладення договору №48-43278110/2021-0001 від 31.08.2021, залізничні накладні №49409089, №47641626, №47854427, комерційний акт №450003/38 від 12.05.2024, відомість вагонів, виписку з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах, акти загальної форми №389 від 12.05.2024, №457 від 24.05.2024, технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки, накази №425 від 01.09.2023, №428 від 06.09.2023.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1664/24 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду від 06.01.2025 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

15.01.2025 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з доказами сплати судового збору в розмірі 2422,40грн.

Ухвалою господарського суду від 16.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1664/24. Справу №905/1664/24 постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач про відкрите судове провадження повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали суду від 16.01.2025 до його електронного кабінету в системі «Електронний суд» відповідно до довідки про доставку електронного листа.

Відповідно до ч.7 статті 6 Господарського процесуального кодексу, особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з п. 2 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

У встановлений судом строк клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надходило, відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Також суд зазначає, що станом на дату відкриття провадження у справі №905/1664/24 (16.01.2025) за ідентифікаційним кодом 43278110 була зареєстрована юридична особа з таким найменуванням: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гірничо-збагачувальна фабрика «Богучарська»; місцезнаходження - 85302, Донецька обл., місто Покровськ, вулиця Центральна, будинок 138.

Станом на дату винесення рішення (17.03.2025) за ідентифікаційним кодом 43278110 зареєстрована юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Стеллар Вугілля 2025»; місцезнаходження - 07402, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул.Ярослава Мудрого, будинок 88.

Відповідно до статті 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування. Юридична особа, що є підприємницьким товариством, може мати комерційне (фірмове) найменування. Комерційне (фірмове) найменування юридичної особи може бути зареєстроване у порядку, встановленому законом. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру. Юридична особа не має права використовувати найменування іншої юридичної особи.

Зміна назви юридичної особи тягне правовий наслідок проведення державної реєстрації змін, пов`язаних зі зміною назви, до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Таким чином, зміна назви юридичної особи не тягне на собою правонаступництва у зв`язку з відсутністю нового учасника цивільних відносин, якому мають перейти права та обов`язки особи, яка вибула, та юридичної незмінності правопопередника - учасника цивільних відносин, який вибуває зі складу учасника цивільного відношення.

При цьому, процесуальне правонаступництво виникає тільки у тому випадку, коли має місце правонаступництво у матеріальних правовідносинах.

Отже зміна найменування відповідача не має наслідком ані матеріальне, ані процесуальне правонаступництво.

При подальшому розгляді справи суд враховує факт зміни назви відповідача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничо-збагачувальна фабрика «Богучарська» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Стеллар Вугілля 2025».

Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частинною 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про відкрите судове провадження, судом створені усі умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, заперечень від сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) не надходило, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в порядку статті 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стеллар Вугілля 2025» (колишнє найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Гірничо-збагачувальна фабрика «Богучарська») (відповідач, замовник) на підставі заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення з АТ «Українська залізниця» Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №48-43278110/2021-0001 від 31.08.2021, уклало з Акціонерним товариством «Українська залізниця» (позивач, перевізник) договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (ддоговір).

Договір є публічним, відповідно до ст. 634 ЦК України, повний текст якого оприлюднено за посиланням - http://uz-cargo.com.

До матеріалів справи долучено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 в редакції, яка оприлюднена 30.04.2024, введена в дію 01.05.2024.

Предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги (п.1.1 договору).

Згідно з п.1.4 договору надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (п.1.5 договору).

Відповідно до п. 1.6 договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП).

За п. 1.7 останнього договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору.

У п.7.3 договору встановлено, що строк позовної давності за вимогами перевізника до Замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік.

08.05.2024 зі станції Гродівка Донецької залізниці відповідач на станцію Луцьк Львівської області на підставі залізничної накладної №49409089 направило вантаж концентрат вугільний, вантаж завантажено у твердому, вологому стані, 7,5% вологи, навалом.

Під час оформлення залізничної накладної відправник визначив масу вантажу у вагоні №56585409 у розмірі 69000кг.

Відповідно до розділів 26 та 28 залізничної накладної №49409089 маса вантажу визначена вантажовідправником на вагонних вагах (150т), заводський №110222.

Правильність внесених відомостей до вказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника у розділі 55 відповідних накладних.

На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень.

До матеріалів справи надано акт загальної форми ГУ-23 №389 від 12.05.2024.

На підставі акту загальної форми ГУ-23 №389 від 12.05.2024 станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці складено комерційний акт №450003/38 від 12.05.2024, в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» якого зазначено, що 12.05.2024 проводилось контрольне зважування вагону №56585409, що прибув за відправкою, вказаною на звороті цього акту. За документом значиться вантаж «Концентрат вугільний. Г(Г2) (0-100)», насипом, вантаж у вологому стані 7,5%, марковано поперековими смугами, навантаження вище бортів 100мм, вага брутто не вказана, тара 24400кг, вага нетто 69000кг. При переваженні вагону в статичному режимі в присутності ДСЗ Опанасюка О.М., агентів комерційних Плітченко І.П., ОСОБА_1 , на справних вагонних 150тн електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол, заводський №032, що пройшли держповірку 31.01.2024, виявилось: вага брутто 98400кг, тара за документом 24400кг, вага нетто 74000кг, що більше ваги, вказаної в документі на 5000кг, понад вантажопідйомність вагона на 4500кг. Навантаження вантажу на рівні бортів, марковано поперековими борознами. Поглиблень немає, маркування не порушене. Вагон бездверний, розвантажувальні люки закриті. Просипання вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний. Зав. вантажним двором за штатним розкладом немає. Вагон затримано для відвантаження надлишку вантажу.

Комерційний акт №450003/38 від 12.05.2024 підписали заступник начальника станції Опанасюк О.М., агенти комерційні Плітченко І.П., ОСОБА_1 .

Зважування вагону здійснено на 150тн тензометричних вагонних вагах згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (зввт) (вид ЗВВТ тензометричні, модифікація ЗВВТ ВВЕТ-150-ТД.1-ЕП.2-ДП-С, заводський №032) станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію 26.12.2012, міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками ЗВВТ 6 місяці, та відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 31.01.2024.

До матеріалів справи надані накази №425 від 01.09.2023 «Про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти», №428 від 06.09.2023 «Про внесення змін до наказу №425/ДС від 01.09.2023 «Про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти».

На станції призначення в примірнику комерційного акту №450003/38 від 03.06.2024, у розділі Є «Відмітка станції призначення про стан вантажу, який з актом попутної станції» що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено, та відповідні підписи працівників станції призначення.

У зв`язку із неправильним зазначенням відповідачем кількості вантажу у вагоні №56585409 за залізничною накладною №49409089, позивачем нараховано штраф на підставі ст. 118 Статуту залізниць України у загальному розмірі 172120,00грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України (далі Статут), накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Зазначена залізнична накладна оформлена у встановленому законом порядку та за своєю правовою природою є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу і підтверджує укладення договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

Згідно п.1.4. Договору надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання / забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

З огляду на положення статей 11 Цивільного кодексу України, 174 Господарського кодексу України та п.1.4 договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, накладна №49409089 є підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків за договором перевезення вантажу залізничним транспортом.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до розділів 26 та 28 залізничної накладної №49409089 маса вантажу визначена вантажовідправником на вагонних вагах (150т), заводський №110222; правильність внесених відомостей до вказаних накладних підтвердив своїм підписом представник відправника у розділі 55 відповідної накладної.

Таким чином, вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладних.

Відповідно до статті 24 Статуту, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а) ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті, у зв`язку з чим суд досліджує правильність складання комерційних актів.

Так, з метою засвідчення обставин щодо невірного зазначення вантажовідправником маси вантажу до матеріалів справи надано комерційний акт №450003/38 від 12.05.2024.

За змістом комерційного акту №450003/38 від 12.05.2024, при переваженні вантажу виявилось: вага брутто 98400кг, тара за документом 24400кг, вага нетто 74000кг, що більше ваги, вказаної в документі на 5000кг, понад вантажопідйомність вагона на 4500кг.

Комерційний акт №450003/38 від 12.05.2024 підписали заступник начальника станції Опанасюк О.М., агенти комерційні ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу (п. 8 Правил складання актів).

Дослідивши надані до матеріалів справи накази №425 від 01.09.2023, №428 від 06.09.2023, суд встановив, що комерційний акт №450003/38 від 12.05.2024 підписано повноважними особами відповідно до п.10 Правил складання актів.

Суд звертає увагу, що зважування вагону здійснено на 150тн тензометричних вагонних вагах згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (зввт) (вид ЗВВТ тензометричні, модифікація ЗВВТ ВВЕТ-150-ТД.1-ЕП.2-ДП-С, заводський №032) станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, та відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 31.01.2024.

Відповідачем вказані обставини не заперечуються та не спростовуються.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 Цивільного кодексу України та ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 2 Статуту визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, визначається відправником.

Так, статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно із ст. 122 Статуту за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст. 118 Статуту За пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Комерційний акт №450003/38 від 12.05.2024 за своєю формою та змістом відповідає положенням Статуту залізниць України і Правилам складання актів (ст. 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належними та допустимими доказами - комерційним актом №450003/38 від 12.05.2024, який є підставою для покладання відповідальності на відправника, передбаченої ст.122 Статуту.

Провізна плата за перевезення вантажу відповідно до залізничної накладної №49409089 у вагоні №56585409 становить 34424,00грн.

Згідно з приписами ст.ст.118, 122 Статуту залізниць, заявлений штраф у п`ятикратному розмірі, нарахований на підставі комерційного акту, від провізної плати становить 172120,00грн.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично правильним.

З огляду на викладене, вимоги щодо стягнення штрафу у розмірі 172120,00грн є правомірними.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність. Допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, враховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства, дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 74, 77, 86, 123, 127, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стеллар Вугілля 2025», м. Бровари Київська область про стягнення штрафу у розмірі 172120,00грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стеллар Вугілля 2025», м. Бровари Київська область (07402, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул.Ярослава Мудрого, будинок 88; ідентифікаційний код: 43278110) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код: 40075815) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро (49602, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108; ідентифікаційний код: 40081237) штраф у розмірі 172120,00грн та судовий збір у розмірі 2422,40грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, встановленому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова

Рішення складено та підписано 17.03.2025.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.