ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/837/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Толстокарової І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: Вовчук М.В., довіреність №19/4-02/802 від 19.12.2024 (в режимі

відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" в особі філії Житомирського обласного управління Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ"

до ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "НАЦІОНАЛЬНИЙ ГОСТИНЕЦЬ"

про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитом у розмірі 591371,70 грн.

Процесуальні дії по справі. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Акціонерне товариство "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" в особі філії Житомирське обласне управління Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" (далі АТ "ОЩАДБАНК") звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), у якому просить:

- звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №400 від 23.07.2019, укладеним між АТ "ОЩАДБАНК" та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Слюсар В.В. та зареєстрованим в реєстрі за №1597, а саме: квартиру загальною площею 31,51 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м. під номером АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 ;

- встановити спосіб реалізації предмета іпотеки, а саме: квартири загальною площею 31,51 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м. під номером АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів за ціною, визначеною в рамках виконавчого провадження, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. За рахунок коштів, отриманих від реалізації у встановленому порядку предмета іпотеки, а саме: квартири загальною площею 31,51 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м. під номером АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 , задовольнити вимогу АТ "ОЩАДБАНК" у розмірі 591371,70 грн, з яких: 299999,85 грн заборгованості за простроченим кредитом та 291371,85 грн прострочених процентів за кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позичальник Товариство з обмеженою відповідальністю "НАЦІОНАЛЬНИЙ ГОСТИНЕЦЬ" (далі ТОВ "НАЦІОНАЛЬНИЙ ГОСТИНЕЦЬ") порушив взяті на себе за кредитним договором зобов`язання щодо сплати щомісячних платежів (повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом), виконання яких забезпечено іпотекою, що призвело до виникнення заборгованості, яку не сплачено ні позичальником, ні іпотекодавцем, а відтак позивач просить задовольнити його вимогу за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (т.1, а.с.137 на звороті - 143).

Ухвалою суду від 09.08.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

19.08.2024 до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків при подачі позовної заяви №55/5.1-03/93578/2024 від 15.08.2024 з додатками, серед яких у тому числі позовна заява про звернення стягнення на предмет іпотеки (уточнена) (т.1, а.с.137-153).

В уточненій позовній заяві позивач просив, серед іншого, залучити до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ "НАЦІОНАЛЬНИЙ ГОСТИНЕЦЬ", оскільки, будучи стороною укладеного з банком договору кредитної лінії, ТОВ "НАЦІОНАЛЬНИЙ ГОСТИНЕЦЬ" є безпосереднім учасником правовідносин, у яких наявний спір, адже виконання саме його боргових зобов`язань забезпечуються іпотечним договором №400 від 23.07.2019, укладеним між банком та ОСОБА_1 ; саме через невиконання позичальником та іпотекодавцем умов кредитного договору ініційовано питання звернення стягнення на предмет іпотеки. Заявлені вимоги безпосередньо можуть вплинути на наявність юридичного інтересу, прав та обов`язків вказаної юридичної особи в частині погашення кредитної заборгованості (т.1, а.с.142).

Ухвалою суду від 27.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ТОВ "НАЦІОНАЛЬНИЙ ГОСТИНЕЦЬ" та призначено підготовче засідання на 19.09.2024.

18.09.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання від 18.09.2024 про відкладення підготовчого засідання для надання йому можливості скористатися правом на правову допомогу та часу укласти з адвокатом відповідний договір. У даному клопотанні відповідач також зазначив, що не визнає пред`явлений до нього позов (т.1, а.с.170-171).

Ухвалою суду від 19.09.2024 відкладено підготовче засідання на 23.10.2024.

23.10.2024 до суду від представника відповідача надійшло клопотання від 23.10.2024 про зупинення провадження у справі 906/837/24 до набрання законної сили судовим рішенням у господарській справі №906/835/24 за позовом АТ "ОЩАДБАНК" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "ОЩАДБАНК" до ТОВ "НАЦІОНАЛЬНИЙ ГОСТИНЕЦЬ", ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення 591371,70 грн (т.1, а.с.179-182).

Протокольною ухвалою суду від 23.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі №906/837/24 від 23.10.2024 за необґрунтованістю.

Ухвалою суду від 23.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/837/24 до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 11.12.2024.

11.12.2024 до суду від відповідача надійшла заява від 11.12.2024 про закриття провадження у справі №906/837/24 у зв`язку з тим, що позов пред`явлено до фізичної особи ОСОБА_1 , який не має статусу фізичної особи-підприємця, а відтак позовна заява АТ "Ощадбанк" не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а провадження у даній справі закриттю (т.1, а.с.191-193).

Ухвалою суду від 11.12.2024 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі від 11.12.2024 з тієї підстави, що іпотечний договір №400 від 23.07.2019 укладений для забезпечення виконання зобов`язання за договором кредитної лінії № 400 від 23.07.2019, сторонами якого є юридичні особи, а тому спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Ухвалою суду від 11.12.24 відкладено розгляд справи по суті на 13.01.2025.

Ухвалою суду від 13.01.2025 відкладено розгляд справи по суті на 06.02.2025.

06.02.2025 до суду від відповідача надійшла заява від 06.02.2025 про об`єднання в одне провадження даної справи №906/837/24 зі справою №906/835/24 за позовом АТ "ОЩАДБАНК" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "ОЩАДБАНК" до ТОВ "НАЦІОНАЛЬНИЙ ГОСТИНЕЦЬ", ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення 591371,70 грн (т.1, а.с.222-227).

Протокольною ухвалою суду від 06.02.2025 на підставі ч.2 ст.207 ГПК України залишено без розгляду заяву відповідача про об`єднання в одне провадження справи №906/837/24 зі справою №906/835/24 від 06.02.2025.

Ухвалою суду від 06.02.2025 відкладено розгляд справи по суті на 06.03.2025.

05.03.2025 до суду на виконання вимог ухвали від 06.02.2025 від позивача із супровідним листом №55/5.1-03/26560/2025 від 05.03.2025 надійшов оригінал надісланої на адресу відповідача вимоги про усунення порушення зобов`язань за кредитним договором, яку було повернуло відправнику за закінченням терміну зберігання (т.1, а.с.236-238).

Відповідач та (або) його представник, представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялися належним чином (т. 2, а.с.7).

05.03.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання від 05.03.2025 про відкладення судового розгляду з огляду на те, що відповідач-2 ОСОБА_2 у справі №906/835/24 подав заяву про об`єднання справ №906/835/24 та №906/837/24 в одне провадження, і така заява станом на даний час ще не розглянута (т. 2, а.с.1-6).

Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Як зазначалось вище, відповідачем ОСОБА_1 після закриття підготовчого провадження у даній справі була подана аналогічна заява про об`єднання справ №906/835/24 та №906/837/24 в одне провадження, яку протокольною ухвалою суду від 06.02.2025 у справі №906/837/24 залишено без розгляду на підставі ч.2 ст.207 ГПК України.

Справа №906/837/24 перебуває на стадії її розгляду по суті.

Суд в межах наданих йому чинним законодавством повноважень створив усі належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ГПК України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Розгляд справи №906/837/24 неодноразово відкладався, у тому числі за клопотаннями відповідача, попри те останній так і не скористався своїм процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву.

Зважаючи на викладене, суд не знайшов правових підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення судового розгляду від 05.03.2025.

Щодо неявки представника третьої особи суд зауважує, що уся кореспонденція стосовно розгляду даної справи, яка надсилалася на адресу ТОВ "НАЦІОНАЛЬНИЙ ГОСТИНЕЦЬ", повернулася суду «за закінченням терміну зберігання» (т.1, а.с.175-178, 188-190, 217-221, 234-236; т.2, а.с.7-8), що зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою третьої особи щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Зі змісту наявного у справі клопотання директора ТОВ "НАЦІОНАЛЬНИЙ ГОСТИНЕЦЬ" Гуменюка С.М. від 10.01.202 слідує, що третя особа обізнана з розглядом даної справи в господарському суді, просила відкласти (оголосити перерву) розгляд справи і надати матеріали справи №906/837/24 для ознайомлення (т.1, а.с.205-207), однак станом на 06.03.2025 так і не направила повноваженого представника для ознайомлення з матеріалами справи; всупереч вимогам ч.6 ст.6 ГПК України (в редакції законів №3200-IX від 29.06.2023, №3424-IX від 19.10.2023) електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не зареєструвала; правом подання пояснень щодо позову або відзиву не скористалася.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки явка відповідача та (або) його представника, представника третьої особи, які належним чином повідомлялися про розгляд даної справи, в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а їх неявка не перешкоджає розгляду справи, підстав для відкладення судового засідання чи оголошення в ньому перерви немає, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності останніх за наявними матеріалами, згідно з ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ст.202 ГПК України.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх з урахуванням уточнення позовної вимоги в частині способу реалізації предмета іпотеки, а саме вважати вірним формування вимоги шляхом проведення електронного аукціону, а не прилюдних торгів, у зв`язку зі зміненою редакцією ст.39 Закону України «Про іпотеку».

06.03.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

23.07.2019 між АТ "ОЩАДБАНК" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ «ОЩАДБАНК» (далі банк, позивач) та ТОВ "НАЦІОНАЛЬНИЙ ГОСТИНЕЦЬ" (далі - позичальник, третя особа) укладено договір кредитної лінії №400 (далі - договір кредитної лінії, кредитний договір) (а.с.12-26).

Відповідно до п.2.1 кредитного договору, банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.п.2.2, 2.3 кредитного договору, кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 22.07.2022. Сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 1000000,00 грн.

У пп.2.3.2 п.2.3 кредитного договору сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування, а саме: до 23.03.2022 (включно) ліміт кредитування складає 1000000,00 грн, з 01.04.2022 до 23.04.2022 (включно) - 800000,00 грн, з 01.05.2022 до 23.05.2022 (включно) - 600000,00 грн, з 01.06.2022 до 23.06.2022 (включно) - 400000,00 грн, з 01.07.2022 до 22.07.2022 ліміт - 200000,00 грн. З метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього договору позичальник зобов`язаний не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення основної суми боргу у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період. У разі якщо діючий ліміт кредитування буде вичерпано, позичальник має право отримати наступний транш у межах діючого ліміту кредитування лише за умови погашення основної суми боргу (частково або в повному обсязі) за цим договором.

Позичальник зобов`язується здійснити погашення основної суми боргу за кожним траншем не пізніше, ніж на 365 календарний день з моменту отримання траншу незалежно від розміру діючого ліміту кредитування, що встановлений на окремий банківський день (пп. 2.3.3 п.2.3 кредитного договору).

Кредит надається грантами в порядку та на умовах, передбачених статтею 3 цього договору з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на такі цілі (далі - цільове призначення кредиту): поповнення обігових коштів (п.2.4 кредитного договору).

Згідно з п.2.7 кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим договором. Процентна ставка є фіксованою та нараховується і сплачується в розмірах: 20,8% річних застосовується за відсутності підстав для застосування розміру процентної ставки, зазначеного в пп.2.7.1.2 цього договору (пп.2.7.1.1); 22,8% річних застосовується за наявності порушення позичальником зобов`язання (-ань) встановленого(них) пунктом 5.3.7 цього договору (пп.2.7.1.2).

За умовами пп.2.7.6 п.2.7 кредитного договору, проценти нараховуються методом факт/факт на основну суму боргу та за строк фактичного користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту включно, та до повного погашення основної суми боргу за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту (траншу) приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом (траншем), а день повернення кредиту (траншу) до розрахунку процентів не включається.

Порядок сплати процентів погоджено сторонами у пп.2.7.7 п.2.7 кредитного договору таким чином: нараховані за період з першого дня видачі кредиту (траншу) або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по день погашення позичальником кредиту (траншу) проценти (з урахуванням пп.2.7.8 цього договору) сплачуються позичальником не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а в разі розірвання цього договору або настання остаточного терміну повернення кредиту - одночасно з погашенням всієї основної суми боргу або в інший строк, визначений цим договором. Перший раз позичальник сплачує проценти не пізніше «10» серпня 2019 року.

У випадку, зазначеному в пп.2.7.1.2 цього договору, процентна ставка в розмірі, зазначеному в пп.2.7.1.2 цього договору, нараховується починаючи з першого дня кварталу, що слідує за кварталом, в якому відбулось порушення зобов`язань позичальника, зазначене в пп.2.7.1.2 цього договору, та закінчуючи останнім днем кварталу, в якому таке зобов`язання буде виконане/дотримане. Сторони домовились, що встановлення процентної ставки за користування кредитом відповідно до цього пункту договору не є зміною в односторонньому порядку умов цього договору (пп.2.7.8 п.2.7 кредитного договору).

У розділі 3 кредитного договору визначено умови кредитування.

Згідно з пп.3.1.1 п.3.1, банк відкриває рахунок (рахунки) для обліку основної суми боргу відповідно до правил, що діють у банку, та законодавства. Банк надає кредит (транш) у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів з рахунку для обліку основної суми боргу на поточний рахунок позичальника, відкритий в банку.

У додатку №1 до кредитного договору визначено рахунки позичальника, відкриті в банках (а.с.25).

Надання кредиту (траншу) на умовах цього договору здійснюється банком протягом 5 (п`яти) банківських днів після виконання позичальником усіх та кожної з умов надання цього договору, в т.ч. при відсутності підстав для призупинення або відмови у наданні кредиту, передбачених п.2.6 цього договору, та після надання банку заяви на отримання кредиту (траншу) позичальника (за формою, наведеною в додатку 3 до цього договору (а.с.26)), засвідченої підписом керівника або іншої уповноваженої на це особи позичальника і головним бухгалтером позичальника (в разі наявності такої посади) та відбитком печатки позичальника (за бажанням) (пп.3.1.2 п.3.1 кредитного договору).

Будь-яке невиконання позичальником зобов`язання або його частини у строки, визначені цим договором, породжує у банка право відмовити в наступній видачі кредиту (траншу), а у і позичальника створює обов`язок достроково погасити заборгованість за цим договором у повному обсязі. Сторони підтверджують, що відмова банку від наступних видач кредиту (траншу) не є односторонньою зміною умов цього договору (пп.3.1.3 п.3.1 кредитного договору).

Відповідно до п.4.1 кредитного договору, виконання позичальником зобов`язання за цим договором (у тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується:

4.1.1. іпотекою (однокімнатної квартири), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 31,51 квадратних метрів, що надається в іпотеку ОСОБА_1 ;

4.1.2. порукою ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

4.1.3. заставою (іпотекою) іншого рухомого і нерухомого майна (активів), порукою та іншими видами забезпечення на підставі правочинів, що можуть бути укладені в майбутньому між сторонами та/або між банком та третіми особами відповідно до умов цього договору та законодавства (документи забезпечення).

За змістом п.5.2 кредитного договору, банк має право, зокрема, вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим договором (пп.5.2.1); звернути стягнення на предмет застави (іпотеки) відповідно до документів забезпечення та задовольнити в повному обсязі за рахунок його вартості свої вимоги за цим договором у випадку невиконання та або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором та/або будь-яким іншим договором, який укладений позичальником з банком з метою здійснення будь-якої кредитної операції.

Позичальник зобов`язаний, зокрема, належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання, а також зобов`язання за іншими договорами, укладеними з банком (пп.5.3.1 п.5.3 кредитного договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (за бажанням) та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п.10.6 кредитного договору).

Також 23.07.2019 між АТ «ОЩАДБАНК» (банк) та ТОВ «НАЦІОНАЛЬНИЙ ГОСТИНЕЦЬ» (позичальник) укладено додатковий договір №1 до договору кредитної лінії №400 від 23.07.2019 (далі додатковий договір) (а.с.27-32).

Згідно з п.2.1 додаткового договору, в доповнення до умов кредитного договору сторони свідчать про своє розуміння того, що кредит за кредитним договором надається банком позичальнику в рамках реалізації банком умов Угоди, а виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, в тому числі частково забезпечені Гарантією, на що підписанням цього додаткового договору позичальник надає свою беззаперечну згоду.

При цьому, згідно визначення термінів, наведених у п.1.1 додаткового договору:

- Угода - Угода про поглиблену та всеохоплюючу зону вільної торгівлі (ПВЗВТ) в рамках Східної ініціативи - Етап 1 (Гарантійний механізм), укладена 12.12.2017 між ЄІБ, ЄІФ та банком, що реалізується за підтримки Європейського союзу (пп.10);

- Гарантія - безвідкличне та безумовне забезпечення виконання позичальником частини зобов`язань за кредитним договором, надане гарантом за участі операційного агента на користь банку у формі гарантії відповідно до умов Угоди, в якості часткового покриття кредитного ризику банку за кредитною операцією з позичальником у розмірі 70% від суми кредиту, яка забезпечує повернення позичальником банку кредиту та сплати ним процентів (за виключенням підвищених процентів, визначених в п.2.7.1.2 кредитного договору, та процентів що нараховуються на прострочену суму кредиту після спливу 90 календарних днів) за користування кредитом, за умови відповідності позичальника та кредиту вимогам угоди, зокрема критеріям прийнятності (пп.1);

- ЄІБ (Гарант) - Європейський інвестиційний банк (пп.5);

- ЄІФ (Операційний агент) - Європейський інвестиційний фонд (пп.6).

Цей додатковий договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за бажанням) та діє до повного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, а також зобов`язань, визначених в п.2.8 цього додаткового договору (п.3.3 додаткового договору).

3 метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором 23.07.2019 між AT «ОЩАДБАНК» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (далі - майновий поручитель, іпотекодавець, відповідач) укладено іпотечний договір №400, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Слюсар В.В. та зареєстрований в реєстрі за №1597 (далі іпотечний договір) (а.с.33-39).

Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, зазначене у п.1.3 іпотечного договору, а саме - квартира, загальною площею 31,51 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м. під номером 68, яке знаходиться у буд. АДРЕСА_3 .

Відповідно до п.1.4 іпотечного договору, право власності іпотекодавця на предмет іпотеки підтверджується: договором дарування квартири, укладеним між іпотекодацем та ОСОБА_2 28.10.2017, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Кузьміною Л.Л. та зареєстрованим у реєстрі за номером 3901; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №101871770 від 28.10.2017, виданим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Кузьміною Л.Л.

Згідно з п.1.5 іпотечного договору, вартість нерухомого майна, що є предметом іпотеки, визначена шляхом проведення оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності і згідно зі Звітом про оцінку майна від 27.05.2019, складеним суб`єктом оціночної діяльності Приватною фірмою «ЮрЕкс», становить 400359,00 грн. За взаємною згодою сторін вартість предмета іпотеки становить 400359,00 грн.

Іпотекодержатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором та/або іпотекодавцем умов цього договору, а також в інших випадках, передбачених цим договором, законодавством, кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі, витрати, пов`язані з невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору та/або іпотекодавцем умов цього договору, а також витрати іпотекодержателя, пов`язані з пред`явленням вимоги за кредитним договором та зі зверненням стягнення на предмет іпотеки за цим договором (в тому числі витрати, пов`язані з реалізацією предмета іпотеки, та вартість послуг незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності), а також витрати на утримання і збереження предмета іпотеки (пп.3.1.4 п.3.1 іпотечного договору).

Відповідно до п.6.1 іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках, передбачених цим договором та законодавством, в тому числі у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов зобов`язання (повністю або частково), у тому числі у випадку одноразового прострочення будь-якого зобов`язання, що складає зобов`язання, які випливають з кредитного договору (визначення «зобов`язання» наведено у розділі «Терміни та тлумачення» іпотечного договору), а також в інших випадках, передбачених кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій/запевнень або будь-який документ, надані іпотекодавцем у відповідності з цим договором, виявляться (стануть) недійсними.

При настанні зазначених у першому абзаці цього пункту договору випадків іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та позичальнику письмову вимогу про усунення порушення зобов`язання та/або зобов`язань, передбачених цим договором, у строк, що не перевищує тридцяти календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом зазначеного тридцятиденного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання або вчинення виконавчого напису відповідно до умов цього договору.

Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у другому абзаці цього пункту договору 30-денний (тридцятиденний) строк починає відліковуватись з дати, що зазначена на квитанції, яка надається іпотекодержателю відділенням поштового зв`язку при відправленні іпотекодавцю та позичальнику листа з вимогою про усунення порушення зобов`язання з повідомленням про вручення, або дата, зазначена на такому листі іпотекодавцем та позичальником при отримані представником іпотекодавця та позичальника зазначеного листа особисто.

Способи звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя наведено у п.6.2 іпотечного договору, серед яких, у тому числі, звернення стягнення за рішенням суду.

Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і діє до виконання зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі (п.11.1 іпотечного договору).

На виконання умов кредитного договору банк у період з 24.07.2019 по 13.10.2021 після подання позичальником відповідних заяв на отримання кредиту (траншу) (а.с.40-80) надав останньому транші (кредити) в межах максимального ліміту кредитування у розмірі 1000000,00 грн шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок НОМЕР_3 , що підтверджується випискою по банківському рахунку (а.с.81-86).

Попри те позичальник свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом у встановлений кредитним договором строк належним чином не виконав, що призвело до виникнення у нього заборгованості та стало підставою для направлення банком на адресу операційного агента вимоги від 26.04.2023 № 64/1- 04/12228/2023 щодо необхідності сплати коштів гарантом (а.с.98-99).

За даними позивача, 26.06.2023 гарант - Європейський інвестиційний банк сплатив банку кошти за гарантією у розмірі 70% від невиконаних зобов`язань позичальника на дату вимоги, які (кошти) 27.06.2023 було спрямовано у рахунок часткового погашення заборгованості за основним боргом в сумі 699999,67 грн та процентами за користування кредитом в сумі 97071,72 грн, що слідує з банківських виписок (а.с.88, 97 на звороті).

11.06.2024 банк направив на адресу позичальника та майнового поручителя вимогу №55/5.1-02/67933/2024 від 11.06.2024 про усунення порушення зобов`язань за кредитним договором, у якій вимагав у 30-денний строк з дати направлення цієї вимоги усунути порушення зобов`язання за договором кредитної лінії №400 від 23.07.2019 у повному обсязі та сплатити наявну заборгованість у розмірі 1382836,54 грн (у т.ч. прострочена заборгованість перед гарантом - 797071,39 грн). Також банк попередив, що у випадку невиконання даної вимоги він як іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.100-104).

Проте протягом встановленого строку вимоги банку зі сторони позичальника та/або майнового поручителя виконано не було. За розрахунком позивача, станом на 01.07.2024 за кредитним договором обліковується заборгованість у розмірі 591371,70 грн, з яких: 299999,85 грн заборгованості за простроченим кредитом та 291371,85 грн прострочених процентів за кредитом (а.с.105-106).

На підтвердження заборгованості за кредитним договором та викладених у позовній заяві обставин щодо зарахування та розподілу коштів банком надано виписки по рахункам позичальника за період з 23.07.2019 по 23.07.2024 (а.с.81-97). Виписки по банківським рахункам позичальника, надані банком, отримано з автоматизованої банківської системи «БАРС-Millennium», впровадження якої розпочато відповідно до постанови Правління АТ «ОЩАДБАНК» №343 від 05.11.2007 «Про проведення підготовчих робіт до переходу на автоматизовану банківську систему «БАРС Millennium». Внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів та всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» АБС «БАРС- Millennium» здійснювалось/здійснюється на виконання вимог та в порядку, визначеному Положенням про організацію операційної діяльності в банках України (т.1, а.с.139 на звороті).

Таким чином, з метою захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (щодо позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ЦК України).

Статтею 1049 ЦК України унормовано, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1). Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1, 2 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

З метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні договорів, насамперед інтересів кредитора, у главі 49 ЦК України визначено види забезпечення виконання зобов`язання. Інститут забезпечення виконання зобов`язання спрямований на підвищення гарантій забезпечення майнових інтересів сторін договору, належного його виконання, а також усунення можливих негативних наслідків неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань.

Так, за ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Чинне законодавство не обмежує право кредитора забезпечити належне виконання боржником основного зобов`язання декількома видами забезпечення. Забезпечувальне зобов`язання є додатковим (акцесорним), а не альтернативним основному. Реалізація особою права на захист певним способом не може залежати від застосування нею інших способів правового захисту.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ч.1 ст.572 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст.575 ЦК України).

За визначеннями термінів, наведеними у ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку»).

Тобто таке забезпечувальне зобов`язання має акцесорний, додатковий до основного зобов`язання характер і не може існувати самостійно.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання.

За приписами ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» (в реакції станом на час подання цього позову та розгляду справи по суті) передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором кредитної лінії №400 від 23.07.2019 та додатковим договором №1 від 23.07.2019 до нього, надавши ТОВ "НАЦІОНАЛЬНИЙ ГОСТИНЕЦЬ" кредитні кошти у погодженому розмірі.

Згідно з п.п.2.2, 2.3 кредитного договору, 22.07.2022 - останній день дії кредитної лінії, з настанням якого припиняються зобов`язання банку з надання позичальнику кредиту на умовах цього договору.

У кредитному договорі, п.2.7, сторони унормували питання нарахування та порядку сплати процентів за користування кредитом.

Попри те, як встановлено судом, позичальник порушив взяті на себе зобов`язання щодо повернення у передбачені договором строки кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором, що не спростовано ані відповідачем, ані третьою особою.

Відтак у ТОВ "НАЦІОНАЛЬНИЙ ГОСТИНЕЦЬ" внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором перед АТ "ОЩАДБАНК" утворилась заборгованість у розмірі 591371,70 грн, з яких: 299999,85 грн заборгованості за простроченим кредитом та 291371,85 грн прострочених процентів за кредитом, яка на день розгляду даної справи не погашена, а зобов`язання за договором не припинені.

Суд констатує, що банком з дотриманням п.6.1 іпотечного договору було направлено на адресу іпотекодавця вимогу про усунення порушення зобов`язань за кредитним договором, передбачену ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», однак така повернулася за зворотною адресою відправника без вручення адресату з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Оригінал поштового повернення оглянуто судом під час розгляду справи по суті в судовому засіданні 06.03.2025.

Презумпція належного повідомлення іпотекодавця про необхідність усунення порушень основного зобов`язання відповідачем в загальному порядку належними й допустимими доказами не спростована.

Ні відповідачем, ні третьою особою не спростовано і розмір заборгованості, в рахунок погашення якої заявлено позов про звернення стягнення на предмет іпотеки. З наявних у справі доказів слідує, що станом на день ухвалення судом цього рішення розмір заборгованості не змінився.

Слід відзначити, що при укладенні іпотечного договору відповідач як іпотекодавець (майновий поручитель) зобов`язався за рахунок переданого в іпотеку майна забезпечити та виконати зобов`язання боржника, якщо такого виконання не відбудеться, незалежно від причин неплатоспроможності та підстав невиконання боржником умов кредитного договору. Укладаючи іпотечний договір, відповідач шляхом вільного волевиявлення приймав на себе саме ризик невиконання позичальником умов кредитного договору та настання відповідних несприятливих для нього наслідків у вигляді невиконання основного зобов`язання боржником (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17).

Відповідно до приписів ч.ч.1, 3 ст.13 та ч.1 ст.74 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/3027/21 зроблено висновок про те, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 ГПК України, втрачає сенс.

Згідно з ч.1 ст.ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст.78 ГПК України).

Відповідно до ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У даному випадку кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять її в суттєво невигідне становище відносно другої сторони, у тому числі подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у дослідженні доказів, надати пояснення, обґрунтувати переконливість поданих доказів та позицій у справі, скористатись іншими процесуальними правами.

На переконання суду, доводи, якими позивач обґрунтував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження, більше того, відповідачем належним чином і в установленому законом порядку спростовані не були. Відповідач не представив суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем.

Суд зауважує, що звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне.

З метою забезпечення однозначного розуміння ухваленого рішення у резолютивній частині слід зазначати, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається в рахунок стягнення заборгованості за основним договором, а отже таке звернення стягнення не є додатковим стягненням, яке могло б розумітися як подвійне. Питання щодо виконання виданого кредитору виконавчого документа у разі, коли такий обов`язок боржника за таким виконавчим документом відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням (через виконання боржником, іншою особою тощо), підлягають вирішенню в порядку, передбаченому ч.2 ст.328 ГПК України (подібний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №361/7543/17 (провадження № 14-546 цс 19)).

Таким чином, у зв`язку з непогашенням заборгованості ТОВ "НАЦІОНАЛЬНИЙ ГОСТИНЕЦЬ" за договором кредитної лінії №400 від 23.07.2019, у АТ "ОЩАДБАНК" виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №400 від 23.07.2019 (протилежного відповідачем і третьою особою не доведено, а судом не встановлено), а відтак позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.ст.123, 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача; інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, позивачем заявлено не було.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №400 від 23.07.2019, укладеним між Акціонерним товариством "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Слюсар В.В. та зареєстрованим в реєстрі за №1597, а саме: квартиру загальною площею 31,51 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м. під номером АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "НАЦІОНАЛЬНИЙ ГОСТИНЕЦЬ" () перед Акціонерним товариством "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" () в особі філії Житомирське обласне управління Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" () за договором кредитної лінії №400 від 23.07.2019 у розмірі 591371,70 грн, з яких: 299999,85 грн заборгованості за простроченим кредитом та 291371,85 грн прострочених процентів за кредитом, шляхом реалізації предмета іпотеки на електронному аукціоні за ціною, визначеною при примусовому виконанні рішення суду на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" (вул. Госпітальна, буд. 12-Г, м. Київ, 01001, ) в особі філії Житомирське обласне управління Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" (вул. Перемоги, буд. 15, м. Житомир, Житомирська обл., 10003, ) 8870,58 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 17.03.25

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

- позивачу (до ел.каб.);

2 - відповідачу ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) (рек.);

3 - третій особі ТОВ "НАЦІОНАЛЬНИЙ ГОСТИНЕЦЬ" (вул. Петра Болбочана, 58, с. Оліївка, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12402, ) (рек.)