ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2025 р. Справа№ 911/1767/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Таптунов О.М.;

від відповідача: Пікула С.П.;

за апеляційною скаргою Фізичної особи підприємця Таптунова Олександра Миколайовича

на рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2024, повний текст рішення складено 04.10.2024

у справі № 911/1767/24 (суддя Шевчук Н.Г.)

за позовом Фізичної особи підприємця Таптунова Олександра Миколайовича

до Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області

про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Фізична особа підприємець Таптунов Олександр Миколайович (далі ФОП Таптунов О.М.) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області (далі - Чабанівська селищна рада, Селищна рада), в якому просить повернути позивачу з чужого незаконного володіння майно, а саме: матеріали, використані для побудови конструкції навісу тераси будинку культури "Новосілки", шляхом зобов`язання відповідача передати це майно позивачу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі договорів оренди №01/12/16 від 15.12.2016 та № 02/21 від 30.07.2021 він був орендарем нежитлового приміщення, розміщеного в будинку культури "Новосілки" за адресою: Київська обл., с. Новосілки, вул. Озерна, буд. 4, яке використовувалося як кафе. Позивачем було проведено поліпшення орендованого майна шляхом побудови закритого навісу на терасі будинку культури "Новосілки" для розміщення в ньому додаткового залу для відвідувачів кафе. Після дострокового розірвання договору оренди за ініціативи відповідача позивач, з метою забрати свої матеріали спробував розібрати побудовану конструкцію, однак з боку відповідача виник супротив. Позивач звернувся з листом-зверненням до відповідача у сприянні вирішення конфлікту з можливістю забрати матеріали, які використовувалися для поліпшення орендованого майна, однак останній отримав відмову, що призвело до звернення з означеним позовом до суду.

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 911/1767/24 у позові відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що конструкція навісу тераси будинку культури, яка, як стверджує позивач, була ним споруджена у березні 2017 року на терасі будинку культури, не може вважатися поліпшенням майна, орендованого ФОП Таптуновим О.М. по договору №02/21 оренди нерухомого майна від 30.07.2016. Окрім того, належні, допустимі та достовірні докази в підтвердження того, що ФОП Таптунов О.М. є власником предметів і матеріалів, які, як він стверджує, були ним використані для побудови конструкції навісу тераси будинку культури, а саме: планка примикання (16 одиниць), профнастил Н-44 (68 одиниць), утеплювач Knauf 150 (12 одиниць), гідробар`єр Strotex 10 (1 рулон), мембрана (1 рулон), брус 4м Х 150мм х 150мм (15 одиниць), брус 6м х 150мм х 50мм (20 одиниць), рейка 6м х 50мм х 30мм (40 одиниць), ОСБ плита 1250мм х 2500мм (25 одиниць), вікна металопластикові 1,6м х 2м (2 одиниці), вікна металопластикові 1,6м х 1,7м (6 одиниць), двері металопластикові 1,6м х 2,1м (1 одиниця), а також того, що ця конструкція була споруджена саме ним, відсутні. Надані позивачем замовлення та товарні чеки на матеріали і фіскальні чеки про оплату за березень, квітень 2017 року, 14.08.2018 не містять інформації про те, що вказаний в них товар був використаний позивачем на спорудження навісу на терасі будинку культури. За таких обставин підстав для задоволення позову не вбачається.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з рішенням, Фізична особа підприємець Таптунов Олександр Миколайович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти дану скаргу до розгляду; скасувати рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 911/1767/24 та ухвалити нове, яким задовольнити мої позовні вимоги; вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що добудова до орендованого приміщення є поліпшенням останнього, крім того, ним надано докази, які доводять, що саме позивач будував спірне приміщення, зокрема, технічний звіт з проведення обстеження конструкцій навісу тераси будинку культури «Новосілки» від 10.05.2024, в якому, поміж іншого, містяться фотографії процесу будівництва навісу на деяких його етапах.

Скаржник зазначає про те, що матеріали й речі, використані для побудови навісу для кафе, не мають індивідуально визначених ознак, довести що позивачем були використані матеріали, зазначені у наданих до позову квитанціях, неможливо по своїй суті, крім того, взагалі неможливо, з чого побудоване приміщення, де та в кого позивач придбав будівельні матеріали.

Скаржник наголошує на тому, що ним за власний кошт було зроблено поліпшення об`єкту оренди, яке відповідач незаконно вніс до новоствореного технічного паспорту на приміщення будинку культури та оформив на нього право власності. Після розірвання договору оренди відповідач також незаконно перешкодив позивачу забрати свою власність, те, що зроблені поліпшення є відокремлюваними, позивачем доведено.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказав на те, що повністю погоджується із позицією суду першої інстанції стосовно застосованих норм права та встановлених обставин і висновків зроблених за результатами дослідження наявних у справі доказів. Крім того, відповідач зазначає, що позивач є приватним підприємцем і для підтвердження здійсненої ним підприємницької діяльності в частині проведення купівлі, в т.ч. будівельних матеріалів і використання їх для спорудження, як тимчасових так і капітальних споруд, а також проведенням робіт, пов`язаних з цим, повинен вести установлений діючим законодавством, зокрема Правилами бухгалтерського обліку, облік матеріалів та робіт, на підставі визначених відповідних товарних документів, а не надавати до суду копії товарних чеків підприємств, які не обліковуються у ЄДРПОУ чи рахунків на пластикові вікна, які не мають реквізитів покупця та продавця. Підтвердження спорудження тимчасових чи капітальних споруд з використанням відповідних матеріалів здійснюється на підставі актів виконаних робіт. Зазначені докази не були надані до суду позивачем, у зв`язку з чим суд дійшов правомірного висновку про відсутність з боку позивача належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Відповідач зазначає про те, що будь-яка інформація щодо будівництва позивачем прибудови (добудови), навісу чи об`єкту нерухомого майна, а саме прибудови, яка на цей час обліковується як нежитлове приміщення №124, надання йому дозволу на вчинення зазначених дій у Чабанівській селищній раді та її виконавчих органах відсутня. В подальшому, протягом дії орендних відносин Чабанівська селищна рада та її виконавчі органи дозволів Позивачу на влаштування прибудов, навісів до орендного майна чи здійснення ним невід`ємних його поліпшень, не давали.

Також відповідач зазначає про те, що як вбачається із наявних в матеріалах справи документів, а саме Технічного паспорту, виготовленого КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 22.09.2020, приміщення №124 є складовою частиною усієї будівлі літ. «А» - будинку культури по вул. Озерній, 4 с. Новосілки, що свідчить про те, що воно є капітальним і не може бути переміщено чи демонтовано без шкоди для всього об`єкту, оскільки при цьому змінюються показники усієї будівлі - її площа, тобто, за доводами позивача стосовно будівництва ним прибудови, то створене ним приміщення № 124 є невід`ємним (капітальним) поліпшенням усієї нежитлової будівлі літ. «А», частину якої він орендував у Відділу культури, а потім у Чабанівської селищної ради.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 911/1767/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Коротун О.М., Майданевич А.Г.

Так, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що 14.10.2024 отримав поштою повний текст рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 911/1767/24, у зв`язку із чим просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Для встановлення дати отримання рішення, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2024 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/1767/24. Відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Фізичної особи підприємця Таптунова Олександра Миколайовича на рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 911/1767/24 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

13.11.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/1767/24.

Дослідивши матеріали справи № 911/1767/24, колегією суддів було встановлено, що на зворотній стороні останньої сторінки рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2024 міститься відмітка про надсилання вказаного рішення 07.10.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 поновлено Фізичній особі підприємцю Таптунову Олександру Миколайовичу строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 911/1767/24. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи підприємця Таптунова Олександра Миколайовича на рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 911/1767/24. Призначити справу № 911/1767/24 до розгляду у судовому засіданні 10.12.2024.

У судовому засіданні 10.12.2024 оголошено перерву до 11.02.2025.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, систематичні оголошення сигналу повітряної тривоги, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 911/1767/24 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників у судове засідання та позиція учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні 11.02.2025 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 911/1767/24 та ухвалити нове, яким задовольнити мої позовні вимоги

Представник відповідача у судовому засіданні 11.02.2025 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 911/1767/24 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, 15.12.2016 Відділом культури, національностей та релігій Києво-Святошинської РДА, як орендодавцем та позивачем, як орендарем, укладено договір оренди № 01/12/16 нерухомого майна, що належить до комунальної власності, відповідно до якого орендодавець передав, а позивач прийняв в строкове платне володіння і користування нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 28,00 кв.м, розміщене на 1 поверсі в районному будинку культури за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул.Озерна, 4, що знаходиться в оперативному управлінні відділу культури, національностей та релігій Києво-Святошинської районної державної адміністрації, та приміщення 15,0кв.м, розміщене на 1 поверсі, для розміщення кафе.

Згідно із п. 5.1.2 цього договору позивач має право виключно з письмової згоди орендодавця проводити невідокремлювані поліпшення чи реконструкцію орендованого майна за рахунок власних коштів.

Невідокремлювані поліпшення, здійснені за рахунок амортизаційних відрахувань, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Києво-Святошинського району Київської області.

Якщо орендодавець дав письмову згоду на проведення невідокремлюваних поліпшень орендованого майна, орендодавець при достроковому розірванні договору оренди (крім випадків, передбачених у пункті 7.5 цього договору) або у разі його дострокового розірвання з ініціативи орендодавця зобов`язаний компенсувати позивачу зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законом порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

Вартість невідокремлюваних поліпшень, здійснених без згоди орендодавця, компенсації не підлягає.

Відповідно до п. 5.1.3 договору позивач має право без письмового дозволу орендодавця проводити поліпшення орендованого майна для своїх потреб, якщо ці поліпшення можна відокремити без нанесення шкоди об`єкту оренди. У такому випадку зазначені у цьому пункті поліпшення є власністю позивача.

За умовами п. 7.1, 7.3, 7.8 договір діє з 15.12.2016 по 31.12.2017, продовжується на той самий строк і на тих самих умовах за відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору протягом одного місяця після закінчення строку його дії, з наданням позивачу переважного права на продовження договору на новий строк.

Рішенням Чабанівської селищної ради №111 від 24.12.2020 затверджені акти приймання-передачі майна з балансу Відділу культури, молоді та спорту Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області у комунальну власність Чабанівської селищної ради, в тому числі будівлі (громадський будинок) районного будинку культури з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Новосілки, вул. Озерна,4.

28 грудня 2020 року вчинена державна реєстрація права комунальної власності Чабанівської селищної ради на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 2462,3 кв.м за вказаною адресою.

У зв`язку з передачею будівлі районного будинку культури з 01.01.2021 на баланс Чабанівської селищної ради Відділ культури, молоді та спорту (лист №384 від 24.12.2020) звернувся з проханням до орендарів приміщень районного будинку культури про переукладення договорів оренди з новим балансоутримувачем.

Відповідачем, як орендодавцем, та позивачем, як орендарем, за результатами проведеного аукціону 30.07.2021, укладено договір № 02/21 оренди нерухомого майна, що належить на праві комунальної власності Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області, відповідно до якого в оренду передана частина нежитлового, приміщення площею 54,6м2, розташованого на першому поверсі Будинку культури за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Озерна, 4, для розміщення буфету без продажу підакцизних товарів.

Строк дії договору 1 рік.

На виконання цього договору оренди об`єкт оренди (кафе площею 54,6кв.м на першому поверсі) переданий відповідачем позивачу за актом приймання-передачі від 30.07.2021.

Додатковою угодою №1 від 01.06.2023 про дострокове розірвання договору оренди відповідач та позивач припинили з 01.06.2023 дію договору № 02/21 оренди нерухомого майна, що належить на праві комунальної власності Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області від 30.07.2021.

Згідно із актом приймання-передачі об`єкта оренди (повернення з оренди) від 01.06.2023 позивач повернув, а відповідач прийняв вказане нежитлове приміщення загальною площею 54,6 кв.м.

У пункті 2 додаткової угоди №1 та пункті 2 акту приймання-передачі вказано, що позивач не має претензій до відповідача, а відповідач не матиме претензій до позивача після виконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі згідно приписів договору оренди.

Водночас, у позовній заяві позивач стверджує, що з метою розширення можливостей для своєї підприємницької діяльності у березні 2017 року ним було побудовано закритий навіс на терасі будинку культури для розміщення в ньому додаткового залу для відвідувачів, що це приміщення не є капітальною спорудою та виготовлене з легкознімних конструкцій, що він намагався розібрати його з метою забрати використані для будівництва свої матеріали, однак відповідач не дозволив йому це зробити, у зв`язку із чим, позивач, посилаючись на норми статей 387, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, частини третьої статті 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", звернувся з цим позовом до господарського суду і просить повернути йому з чужого незаконного володіння предмети і матеріали, які були ним використані для поліпшення орендованого майна, а саме побудови конструкції навісу тераси будинку культури, а саме: планка примикання (16 одиниць), профнастил Н-44 (68 одиниць), утеплювач Knauf 150 (12 одиниць), гідробар`єр Strotex 10 (1 рулон), мембрана (1 рулон), брус 4м Х 150мм х 150мм (15 одиниць), брус 6м х 150мм х 50мм (20 одиниць), рейка 6м х 50мм х 30мм (40 одиниць), ОСБ плита 1250мм х 2500мм (25 одиниць), вікна металопластикові 1,6м х 2м (2 одиниці), вікна металопластикові 1,6м х 1,7м (6 одиниць), двері металопластикові 1,6м х 2,1м (1 одиниця), шляхом зобов`язання відповідача передати вказане майно позивачу.

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 911/1767/24 у позові відмовлено повністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновками господарського суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно із ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (стаття 1213 ЦК України).

Статтею 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно із ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за найм речі. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції станом на час укладення договору оренди № 01/12/16 нерухомого майна, що належить до комунальної власності, від 15.12.2016 та на березень 2017 року, коли, як стверджує позивач, ним був побудований закритий навіс на терасі будинку культури) цей Закон регулює: організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Згідно ч. 3, 4 ст. 23 цього Закону орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна. Якщо в результаті поліпшення, зробленого орендарем за згодою орендодавця, створена нова річ, орендар стає її власником у частині необхідних витрат на поліпшення, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 цього Закону орендар вправі залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без заподіяння йому шкоди. Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов`язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди. Вартість поліпшень орендованого майна, зроблених орендарем без згоди орендодавця, які не можна відокремити без шкоди для майна, компенсації не підлягає.

Згідно із ст. 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) орендар державного або комунального майна має право за письмовою згодою балансоутримувача майна за рахунок власних коштів здійснювати поточний та/або капітальний ремонт орендованого майна. Балансоутримувач розглядає клопотання орендаря і протягом 10 робочих днів може прийняти одне з таких рішень з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач: рішення про надання згоди на здійснення ремонту за рахунок орендаря; рішення про відмову у наданні згоди на здійснення ремонту. Якщо орендоване майно неможливо використовувати за призначенням через його незадовільний стан, орендар має право на зарахування витрат на здійснення такого ремонту в рахунок орендної плати один раз протягом строку оренди в порядку та межах, визначених Порядком передачі майна в оренду. Рішення про зарахування витрат орендаря, здійснених на проведення капітального ремонту, приймається орендодавцем за умови наявності письмової згоди балансоутримувача, а також згоди уповноваженого органу управління балансоутримувача у випадках, передбачених статутом чи положенням балансоутримувача.

Статтею 25 цього Закону встановлено, що орендар має право залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, за умови, якщо вони можуть бути відокремлені від орендованого ним майна без заподіяння шкоди такому майну. Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив невід`ємні поліпшення орендованого майна за згодою уповноваженого органу, визначеного статтею 21 цього Закону, орендар має право на відшкодування своїх витрат у межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна згідно з Порядком передачі майна в оренду, якщо інше не визначено договором оренди. Вартість невід`ємних поліпшень орендованого майна, зроблених орендарем без згоди уповноваженого органу, визначеного статтею 21 цього Закону, компенсації не підлягає, такі поліпшення є, відповідно, державною або комунальною власністю.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно із договором оренди № 01/12/16 нерухомого майна, що належить до комунальної власності, від 15.12.2016 позивачу передане в оренду нежитлове приміщення площею 28,00кв.м, розміщене на 1 поверсі в районному будинку культури за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Озерна, 4, що знаходиться в оперативному управлінні відділу культури, національностей та релігій Києво-Святошинської районної державної адміністрації, та приміщення 15,0кв.м, розміщене на 1 поверсі, для розміщення кафе.

Тераса будинку культури, на якій, як стверджує позивач, ним з метою розширення можливостей для своєї підприємницької діяльності у березні 2017 року було побудовано закритий навіс для розміщення в ньому додаткового залу для відвідувачів, в оренду ФОП Таптунову О.М. за цим договором не було передано.

Про те, що закритий навіс споруджений на терасі будинку культури, вказано також у Технічному звіті від 10.05.2024 з проведення обстеження конструкцій навісу тераси будинку культури "Новосілки", розташованого за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Озерна, 4, виконаному на замовлення ФОП Таптунова О.М. та доданого ним до позовної заяви.

Тераса будинку культури також не вказана і у складі об`єкту оренди і в договорі оренди, укладеному між позивачем та відповідачем, а також у акті приймання-передачі в оренду нерухомого майна за цим договором.

В експлікації приміщень громадського будинку культури, яка міститься у виготовленому 22.09.2020 на замовлення Відділу культури, молоді та спорту Технічному паспорті не вказано про наявність такого приміщення як навіс на терасі будинку культури.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що конструкція навісу тераси будинку культури, яка, як стверджує позивач, була ним споруджена у березні 2017 року на терасі будинку культури, не може вважатися поліпшенням майна, орендованого позивачем за договором № 02/21 оренди нерухомого майна від 30.07.2016.

Також, з огляду на наявні матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність належних, допустимих та достовірних доказів того, що позивач є власником предметів і матеріалів, які, як він стверджує, були ним використані для побудови конструкції навісу тераси будинку культури, а саме: планка примикання (16 одиниць), профнастил Н-44 (68 одиниць), утеплювач Knauf 150 (12 одиниць), гідробар`єр Strotex 10 (1 рулон), мембрана Extreme (1 рулон), брус 4м Х 150мм х 150мм (15 одиниць), брус 6м х 150мм х 50мм (20 одиниць), рейка 6м х 50мм х 30мм (40 одиниць), ОСБ плита 1250мм х 2500мм (25 одиниць), вікна металопластикові 1,6м х 2м (2 одиниці), вікна металопластикові 1,6м х 1,7м (6 одиниць), двері металопластикові 1,6м х 2,1м (1 одиниця), як відсутні докази того, що ця конструкція була споруджена позивачем.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на встановлені обставини справи, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 911/1767/24, відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Так, враховуючи матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що навіс споруджений на терасі будинку культури, не може вважатися поліпшенням майна, орендованого позивачем за договором № 02/21 від 30.07.2016, оскільки зазначений навіс не передавався в оренду позивачу та розміщений поза межами орендованого приміщення.

Водночас, додані позивачем до позовної заяви замовлення та товарні чеки на матеріали і фіскальні чеки про оплату за березень, квітень 2017 року, 14.08.2018 не містять інформації про те, що вказаний в них товар був використаний позивачем на спорудження навісу на терасі будинку культури.

Крім того, будь-яка інформація щодо будівництва позивачем прибудови, яка на цей час обліковується як нежитлове приміщення № 124, надання йому дозволу на вчинення зазначених дій, в матеріалах справи відсутні, також відсутні докази надання дозволів відповідачем позивачу, протягом дії орендних відносин, на влаштування прибудов до орендованого майна.

Також колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що додатковою угодою № 1 про дострокове розірвання договору оренди нерухомого майна до договору № 02/21 від 30.07.2021, сторони припинили дію вказаного договору оренди з 01.06.2023 і засвідчили про відсутність претензій один до одного, окрім виконання позивачем в повному обсязі своїх зобов`язань стосовно сплати орендної плати з урахуванням індексу інфляції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним у апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Фізичної особи підприємця Таптунова Олександра Миколайовича на рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 911/1767/24 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 911/1767/24 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Таптунова Олександра Миколайовича на рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 911/1767/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 911/1767/24 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу № 911/1767/24 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова підписана 17.03.2025, зокрема, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Гаврилюка О.М.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич