УХВАЛА

м. Київ

19.03.2025Справа № 910/3078/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши матеріали

за позовом Державної установи "Центр обслуговування підрозділів міністерства внутрішніх справ України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт-Автоцентр»

про визнання недійсними пунктів договорів та стягнення 22960,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державна установа "Центр обслуговування підрозділів міністерства внутрішніх справ України" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт-автоцентр», в якому просило: визнати недійсними пункт 2.1 Розділу 2 «Ціна договору та порядок розрахунків» договору поставки від 27.02.2023 № 115; пункт 2.1 Розділу 2 «Ціна договору» державного контракту (договору) від 16.10.2023 № 892; пункт 2.1 Розділу 2 «Ціна договору» державного контракту (договору) від 31.01.2024 № 63; пункт 2.1 Розділу 2 «Ціна договору» державного контракту (договору) від 13.03.2024 № 260 в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість у розмірі 20% ставки податку; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт-Автоцентр» повернути на рахунок Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» суму податку на додану вартість у розмірі 22 960,63 грн., сплачену за договором поставки від 27.02.2023 № 115, державним контрактом (договором) від 16.10.2023 № 892, державним контрактом (договором) від 31.01.2024 № 63 та державним контрактом (договором) від 13.03.2024 № 260.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 164 ГПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У додатках до позовної заяви позивачем зазначено про звернення до відповідача з листами від 24.01.2025 № 211/30-2025, від 24.01.2025 № 212/30-2025 та від 28.01.2025 № 227/30-2025, однак доказів звернення (направлення) відповідних листів до матеріалів позовної заяви не надано.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У статті 7 Закону України "Про державний бюджет на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року встановлено в розмірі 3028 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що в разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Із прохальної частини позову слідує, що позивачем пред`явлено чотири позовні вимоги немайнового характеру про визнання недійсними пунктів окремих чотирьох правочинів та одну вимогу майнового характеру про стягнення 22960,63 грн.

Отже, судовий збір за подання відповідного позову підлягав сплаті в сумі 12112 грн., а саме: 9689,60 грн. за чотири вимоги немайнового характеру (3028 грн. х 4 х 0.8 = 9689,60 грн.) та 2422,40 грн. за вимогу майнового характеру (3028 грн. х 0.8 = 2422,40 грн.).

Натомість, позивачем надано докази сплати судового збору лише в розмірі 6056 грн., у зв`язку з чим позивачу необхідно доплатити 6056 грн., докази чого надати до суду.

Оскільки вказана позовна заява не відповідає вищезазначеним вимогам Господарського процесуального кодексу України, вона підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити позовну заяву Державної установи "Центр обслуговування підрозділів міністерства внутрішніх справ України" без руху.

Державній установі "Центр обслуговування підрозділів міністерства внутрішніх справ України" подати до Господарського суду міста Києва протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали:

- докази звернення (направлення) відповідачу листів від 24.01.2025 № 211/30-2025, від 24.01.2025 № 212/30-2025 та від 28.01.2025 № 227/30-2025;

- докази сплати судового збору в сумі 6056 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Дата підписання: 19.03.2025 року.

Суддя К.В. Полякова