ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"05" березня 2025 р. Справа № 924/958/24

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Кучеревич М.А., розглянувши матеріали

за позовом Керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави, м. Волочиськ Хмельницького району Хмельницької області

до:

1. Клинівського ліцею Сатанівської селищної ради, с. Клинове Хмельницького району Хмельницької області

2. Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004", с. Попівці Хмельницького району Хмельницької області

3. Сатанівської селищної ради, смт. Сатанів Хмельницького району Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, м. Хмельницький

про:

- визнання незаконним та скасування рішення Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області від 26.05.2021 №117/6-2021 "Про надання згоди на укладення договору на вирощування сільськогосподарських культур Клинівської ЗОШ І-ІІІ ст.";

- визнання недійсним договору на вирощування сільськогосподарської продукції від 10.03.2023 за №10/03/2023;

- зобов`язання звільнити земельну ділянку площею 50 га

Представники сторін:

від прокуратури: Юхимчук М.О. - згідно службового посвідчення №079075 від 27.02.2024;

від позивача: не з`явились;

від відповідача 1: не з`явились;

від відповідача 2: Лозюк С.Ф. - згідно довіреності №559 від 06.01.2025 - в судовому засіданні 04.03.2025;

від відповідача 3: не з`явились;

від третьої особи: не з`явились.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.

28.10.2024 на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави, м.Волочиськ Хмельницького району Хмельницької області до: 1. Клинівського ліцею Сатанівської селищної ради, с.Клинове Хмельницького району Хмельницької області; 2. Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004", с.Попівці Хмельницького району Хмельницької області; 3. Сатанівської селищної ради, смт.Сатанів Хмельницького району Хмельницької області про:

- визнання незаконним та скасування рішення Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області від 26.05.2021 №117/6-2021 "Про надання згоди на укладення договору на вирощування сільськогосподарських культур Клинівської ЗОШ І-ІІІ ст.";

- визнання недійсним договору на вирощування сільськогосподарської продукції від 10.03.2023 за №10/03/2023, укладеним між Клинівським ліцеєм Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004";

- зобов`язання Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" звільнити земельну ділянку площею 50га, яку воно займає на підставі договору на вирощування сільськогосподарської продукції від 10.03.2023 за №10/03/2023.

Ухвалою від 20.11.2024 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/958/24 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 21.01.2025 суд постановив ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, якою, відповідно до ст. ст. 50, 185 ГПК України, залучив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, м.Хмельницький, закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду по суті.

Керівник Волочиської окружної прокуратури наполягає на задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що, Клинівським ліцеєм Сатанівської селищної ради, с.Клинове Хмельницького району Хмельницької області без відповідних повноважень укладено договір на вирощування сільськогосподарської продукції від 10.03.2023 за №10/03/2023 з приватним підприємством "Аграрна компанія 2004", с.Попівці Хмельницького району Хмельницької області на вирощування сільськогосподарської продукції на умовах підряду. Звертає увагу суду, що оспорюваний договір не є договором на вирощування сільськогосподарської продукції, а є прихованим договором оренди землі. Його зміст суперечить вимогам Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі" та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а тому підлягає визнанню недійсним.

Відповідач - Клинівський ліцей Сатанівської селищної ради, с.Клинове Хмельницького району Хмельницької області відзив на позовну заяву не подав.

Відповідач - Приватне підприємство "Аграрна компанія 2004", с.Попівці Хмельницького району Хмельницької області проти позовних вимог заперечує. Посилається на те, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У цій справі відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Вказує, що ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області на підставі статей 15-1, 122 ЗК України має право звернутися до суду за захистом порушеного права як власник та розпорядник земель сільськогосподарського призначення. До повноважень Держгеокадастру віднесено здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства і використанням земель усіх категорій і форм власності.

Зазначає, що без відповідного делегування повноважень з боку місцевої ради, органи прокуратури не мають повноважень на пред`явлення від імені територіальної громади в особі місцевої ради даного позову.

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави, як самостійний позивача до Сатанівської селищної ради та Клинівського ліцею, які є юридичними особами, записи про що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не тільки не дочекавшись розумного строку, в межах якого остання була зобов`язана відреагувати на звернення, провести перевірку викладених прокурором фактів та повідомити про це прокурора, а й взагалі не пропонуючи врегулювати спір у досудовому порядку, не дочекався розумного строку в межах якого відповідачі могли відреагувати на звернення, провести перевірку викладених прокурором фактів, про що повідомити про це прокурора. Сатанівська селищна рада, як самостійна юридична особа, відповідно до положень чинного законодавства наділена правом і має можливість самостійно вирішувати питання місцевого значення (у т.ч. шляхом звернення до суду). При подачі позову керівником Волочиської окружної прокуратури не зазначено жодних причин неможливості здійснення Сатанівською селищною радою, яка є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів в судовому порядку.

Крім того, прокурором не наведено доказів того, що Сатанівська селищна рада не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатись до суду самостійно з відповідним позовом до відповідача.

Звертає увагу, що твердження прокурора про фактичне укладення договору оренди землі є безпідставним. При укладанні спірного договору була визначена певна мета, права та обов`язки сторін і вклади кожного учасника, у зв`язку з чим слід прийти до висновку, що договір був укладений з ціллю створити певні правові наслідки.

Акцентує, що спірний договір не містить визначених ЗУ "Про оренду землі" істотних умов договору оренди землі щодо кадастрового номеру, місце розташування та розмір земельної ділянки, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації орендної плати, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Крім того, факту передачі земельної ділянки не відбулося, оскільки акт приймання-передачі сторонами договору не підписувався, що спростовує доводи прокурора про укладення між відповідачами саме договору оренди землі.

Вважає, що також відсутні підстави для задоволення похідних вимог прокурора - зобов`язання ПП "Аграрна компанія 2004" звільнити земельну ділянку.

Стверджує, що земельна ділянка не вибувала з володіння і користування ліцею, а внеском останньої, у відповідності до умов спірного договору, було тільки право обробітку ґрунту та вирощування сільськогосподарських культур на земельній ділянці. Внеском ПП "Аграрна компанія 2004" є надання послуг, майна в розмірах, необхідних для належного обробітку земельної ділянки, та грошових коштів, отже розпорядження шляхом відчуження землі або права на неї не відбулося, що спростовує висновок прокурора.

Вказує, що Клинівський ліцей є навчальним закладом, який фінансується з бюджету із цільовим використанням отриманих бюджетних коштів і, в силу свого статусу, не є сільськогосподарським підприємством та не має достатніх власних засобів сільськогосподарського виробництва та штатних працівників для здійснення свого обов`язку з використання земельної ділянки за цільовим призначенням, у зв`язку з чим, для забезпечення цієї мети, було залучено на умовах даного договору ПП "Аграрна компанія 2004", яке є виробником сільськогосподарської продукції з відповідною технікою та обладнанням.

Враховуючи те, що умовами спірного договору не визначено усіх істотних умов, встановлених законодавством, які є обов`язковими для договорів оренди землі, вважає, що спірний договір також не містить ознак удаваного правочину, тобто не вчинений сторонами для приховування договору оренди землі.

Просить позов керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави у справі №924/958/24 - залишити без розгляду з підстав, визначених п.2 ч.1 ст.226 ГПК України.

Відповідач - Сатанівська селищна рада, смт.Сатанів Хмельницького району Хмельницької області просить розглянути справу за відсутності її повноважного представника. Щодо вирішення спору покладається на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, м.Хмельницький у письмових поясненнях зазначила, що до спірного правочину слід застосовувати правила, передбачені для договору оренди землі. Зазначає, що Головне управління не наділене повноваженнями розпорядника на захист права власності щодо вказаної земельної ділянки, а надані законом функції державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства не наділяють Держгеокадастр правом контролю за реалізацією органом місцевого самоврядування повноважень щодо розпорядження землями територіальної громади.

Вказує, що статтею 92 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Частиною 1 статті 24 Земельного кодексу України передбачено, що державним і комунальним сільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям надаються земельні ділянки із земель державної і комунальної власності у постійне користування для науково-дослідних, навчальних цілей та ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Окрім того, звертає увагу, що відповідно до норм Земельного кодексу України право постійного користування не передбачає за собою передачу в інше користування, та надається відповідному державному чи комунальному сільськогосподарському підприємству, установі та організації для науково-дослідних, навчальних цілей та ведення товарного сільськогосподарського виробництва без встановлення строку.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010., "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про банкрутство про час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка представників сторін та третьої особи не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

Відповідно до рішення Клинівської сільської ради народних депутатів № 3 від 12.04.2000, на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 28.07.2000 серії ХМ №0062 Клинівському ліцею Сатанівської селищної ради надано у постійне користування земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0001, площею 50 га, яка розташована за межами населеного пункту с.Клинове Хмельницького району Хмельницької області.

Відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 23.11.2018 за № 22-8578-сг вказана земельна ділянка передана з державної у комунальну власність Сатанівській селищній раді.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :03:007:0001 знаходиться у комунальній власності Сатанівської селищної ради.

Вартість вказаної земельної ділянки площею 50 га становить 2 076 168,18 гривень.

10.03.2023 між Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004" (далі - ІІП "Аграрна компанія 2024", Сільськогосподарський товаровиробник) та Ліцеєм укладено договір №10/03/2023 на вирощування сільськогосподарської продукції.

Вказаний договір укладено відповідно до рішення Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області від 26.05.2021 №117/6-2021 "Про надання згоди на укладення Договору на вирощування сільськогосподарських культур Клинівській ЗОШ І-ІІІ ст. ".

Згідно п.1.2 метою даного договору є забезпечення належної практичної підготовки з використанням сучасної продукції та сільськогосподарської техніки. Сільськогосподарський товаровиробник за даним Договором надає послуги власною технікою та персоналом з метою: забезпечення навчально-виробничого процесу у сфері виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення вивчення та запровадження нових агротехнологій в рослинництві, вивчення та розмноження нових сільськогосподарський культур, добрив та стимуляторів для науково-методичного та консультативного забезпечення організації практичної підготовки та стажування учнів навчального закладу та підвищення кваліфікації педагогічних працівників.

Пунктом 1.5 Договору визначено місце та площі виконання робіт - земельна ділянка, яка перебуває в комунальній власності Сатанівської селищної ради, за межами с.Клинове Хмельницького району Хмельницької області кадастровий номер :03:007:0001, площею 50 га, та перебуває у постійному користуванні навчального закладу на підставі державного акту ХМ № 0062 від 28.07.2000, із залученням педагогічного персоналу та учнів навчального закладу.

У п.1.6 зазначено, що будь-яка діяльність Сільськогосподарського товаровиробника здійснюється лише на підставі заявок, які складаються кожного року окремо у письмовій формі.

Згідно п.2.1 Договору Сільськогосподарський товаровиробник щорічно вносить навчальному закладу забезпечення виконання Договору у сумі 255 000,00грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок навчального закладу до 31 грудня поточного року.

Відповідно до п.2.1.2 Договору після сплати забезпечення, визначеного в п.2.1 даного Договору та завершення робіт Сільськогосподарським товаровиробником, навчальний заклад протягом 10 робочих днів повертає Сільськогосподарському товаровиробнику забезпечення виконання Договору.

Відповідно п.2.2 для виконання умов цього Договору Сільськогосподарський товаровиробник зобов`язаний використовувати власне устаткування, сільськогосподарську техніку, транспортні засоби, високоякісне репродуктивне насіння, якісні добрива, паливно-мастильні матеріали та інше, яке необхідне для виконання умов цього договору.

Згідно п.2.5 Договору, навчальний заклад зобов`язується забезпечити Сільськогосподарському товаровиробнику безперешкодний доступ до відповідної земельної ділянки для виконання робіт протягом 3 календарних днів з моменту підписання цього Договору.

В пунктах 3.2, 3.3, 3.4 Договору зазначено, що загальна ціна Договору складається із вартості робіт та витрат, виконаних згідно цього Договору.

В рахунок вартості витрат, понесених Сільськогосподарським товаровиробником, останній залишає в себе частину продукції у фізичній вазі, а іншу частину вирощеної продукції у фізичній вазі передає навчальному закладу за умови виконання навчальним закладом вимог п.2.1 даного Договору, але не менше ніж загальна сума здійснених забезпечувальних платежів. При цьому, вартість продукції, яка передається навчальному закладу, визначається виходячи із середньоринкових цін, що склалися в області на дату передачі продукції.

У випадку невиконання навчальним закладом умов п.2.1.2 Договору, вирощена продукція в повному обсязі залишається в Сільськогосподарського товаровиробника, а сума забезпечення залишається в навчального закладу (п.3.4 договору).

Згідно п.1.7 Договору, цей договір не є спільною діяльністю чи підрядом.

В п. п. 5.1.1-5.1.2 Договору визначено обов`язки Сільськогосподарського товаровиробника: залучати учнів та педагогічний персонал навчального закладу для організації науково-методичної, практичної підготовки при проведенні виробництва по вирощуванню сільськогосподарських культур; під час дії договору провести своїми силами та засобами сільськогосподарські роботи по вирощуванню та збиранню врожаю товарної сільськогосподарської продукції на погодженій Сторонами площі у відповідності з агротехнічними вимогами.

Відповідно до п.5.1.3 Договору, для виконання умов цього Договору Сільськогосподарський товаровиробник за власний рахунок забезпечує: придбання високоякісного репродуктивного насіння, якісних добрив, паливно-мастильних матеріалів, засобів для захисту рослин від шкідників та іншого, яке необхідне для виконання умов цього договору; підготовку площ для виконання сільськогосподарських робіт з виконанням заходів поліпшення та збереження природно-ресурсного потенціалу земель; здійснення комплексу сільськогосподарських робіт в межах земельних ділянок, право доступу до яких надано договором.

В п.5.2.4 Договору одним з обов`язків навчального закладу визначено забезпечити Сільськогосподарському товаровиробнику доступ до відповідної земельної ділянки.

Пунктом 7.1, 7.2 Договору визначено строк дії договору, який починає свій перебіг з дати його підписання Сторонами і скріплення їх печатками і діє до 31.12.2023, але у будь-якому випадку до моменту закінчення виробничого циклу та повного взаєморозрахунку між Сторонами.

Даний Договір може бути пролонговано за згодою Сторін шляхом укладення додаткової угоди. Якщо Сторони за тридцять календарних днів до закінчення терміну дії Договору не заявлять про припинення його дії, він вважається пролонгованим на новий строк. Пролонгація строку дії Договору здійснюється без обмеження кількості разів.

Відповідно до інформації Ліцею від 16.09.2024 за №93, Договір №10/03/23, укладений 10.03.2023 між Ліцеєм та ПП "Аграрна компанія 2004", є пролонгованим, на підставі п.7.2. Договору, до 31.12.2024 без укладення додаткової угоди, враховуючи, що Сторони не заявляли про припинення його дії.

Клинівський ліцей Сатанівської селищної ради (далі по тексті - Ліцей, навчальний заклад) є юридичною особою, знаходиться в комунальній власності та є правонаступником Клинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Хмельницького району Хмельницької області. Засновником Ліцею є Сатанівська селищна рада.

Комунальна установа - Ліцей забезпечує потереби громадян у здобутті повної загальної середньої освіти. Ліцей має печатку і штамп встановленого зразка, ідентифікаційний код, затверджені бланки Ліцею та може мати самостійне ведення бухгалтерського обліку, самостійний баланс, рахунки в органах державної казначейської служби України. Може від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав, бути позивачем і відповідачем у судах. Вказані обставини підтверджуються статутом Ліцею, затвердженим рішенням Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 31.08.2022 №7/19-2022.

Згідно пунктів 7.2, 7.3, 7.5 статуту Ліцею, Ліцей відповідно до чинного законодавства користується землею, іншими природними ресурсами і несе відповідальність за дотримання вимог та норм з їх охорони.

Матеріально-технічна база Ліцею включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло, інші матеріальні цінності, вартість яких відображена в балансі Ліцею.

Відповідно до рішення Клинівської сільської ради народних депутатів №3 від 12.04.2000 навчальному закладу в постійне користування надано земельну ділянку площею 50 га для ведення підсобного господарства.

Згідно п.7.8 статуту об`єкти та майно Ліцею не підлягають приватизації та використанню не за освітнім призначенням, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо Ліцеєм, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу.

3 отриманих інформацій Ліцею від 16.09.2024 за №93 та від 08.10.2024 за №99 вбачається, що за умовами вказаного Договору за 2023 рік ПП "Аграрна компанія 2024" перераховано Сатанівській селищній раді кошти в сумі 255 000,00грн. На підтвердження перерахування коштів за договором №10/03/2023 від 10.03.2023 Ліцеєм надано виписку з рахунку від 12.12.2023 про перерахування ПП "Аграрна компанія 2004" 209 850,00грн та виписку з рахунку від 21.03.2024 про перерахування 45 150,00грн.

За інформацією Сатанівської селищної ради від 17.09.2024 №1075/02-19/2024 згідно договору №10/03/23 від 10.03.2023 у 2024 році поступили кошти в сумі 45 150,00грн.

Згідно інформації Ліцею від 08.10.2024 за №99, у 2023 та 2024 роках навчальною програмою проходження учнями та педагогічними працівниками Ліцею виробничого навчання та виробничої практики у сфері виробництва сільськогосподарської продукції не передбачалося.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги таке.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до пункту 2 статті 121 Конституцій України у редакції, чинній на час подання позову, на прокуратуру покладається, зокрема, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках, передбачених законом (частина перша статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, чинній на час звернення прокурора до суду (далі - Закон № 1789-ХП)).

Частиною 4 ст.53 ГПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави (частина третя статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХП). За наявності зазначеної підстави з метою представництва держави прокурор має, зокрема, право в порядку, передбаченому процесуальним законом, звертатися до суду з позовами (пункт 1 частини п`ятої зазначеної статті). Обираючи форму представництва, передбачену частиною п`ятою статті 36-1 Закону № 1789-ХП, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення, зокрема, інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту (частина шоста вказаної статті).

Відповідно до статей 317 і 319 Цивільного кодексу України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Долученими до справи доказами підтверджено, що спірна земельна ділянка належить до комунальної власності територіальної громади смт.Сатанів.

Прокурор вказував, що повноваження з розпорядження спірною земельною ділянкою належить до компетенції Сатанівської селищної ради, а визначений у законодавстві орган, уповноважений державою здійснювати функції державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель (органи Держгеокадастру) не має повноважень звертатися до суду з вимогами, які заявлені у цьому позові, тому позов в інтересах держави подається прокурором.

З огляду на вказане, подаючи позовну заяву до суду й оскаржуючи, зокрема, рішення Сатанівської селищної ради, яким надано дозвіл на укладення оспорюваного договору, прокурор самостійно обґрунтував необхідність захисту інтересів держави, які полягають у відновленні законності та справедливої рівноваги між інтересами суспільства (у цьому випадку - місцевої громади) щодо передачі в користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення, відновлення порушеного порядку розпорядження земельною ділянкою комунальної власності, що відповідає принципу, закріпленому у Конституції України, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3) та ст.74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", за змістом якої органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Правову позицію аналогічного змісту висловлено Великою Палатою Верховного Суду у справі №903/129/18 від 15.10.2019.

Зважаючи на викладене, прокурор згідно з абзацом другим частини п`ятої статті 53 ГПК України, набув статус позивача.

Зважаючи на наведене, за обставин цієї справи, наявності суспільного інтересу у відновленні законності та справедливої рівноваги між інтересами суспільства (у цьому випадку - місцевої громади) щодо передачі в користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення, з огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, відсутності у органу нагляду повноважень щодо звернення до суду, суд дійшов висновку, що прокурор навів достатньо суджень і обґрунтувань для звернення до суду за захистом інтересів держави, та, відповідно, розгляду його позовних вимог по суті. Відтак, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для представництва прокурором інтересів держави у даній справі та відсутність передбачених ГПК України підстав для залишення позову без розгляду.

За змістом ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України унормовано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 цього Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з державним актом серії ХМ №0062 від 28.07.2000 Клинівській загальноосвітній школі 1-3 ступенів (правонаступником якої є Клинівський ліцей Сатанівської селищної ради, с.Клинове) передано в постійне користування земельну ділянку площею 50га з цільовим призначенням для ведення підсобного господарства.

Як вбачається із матеріалів справи 10.03.2023 між Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004" та Ліцеєм укладено договір №10/03/2023 на вирощування сільськогосподарської продукції.

Вказаний договір укладено відповідно до рішення Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області від 26.05.2021 №117/6-2021 "Про надання згоди на укладення Договору на вирощування сільськогосподарських культур Клинівській ЗОШ І-ІІІ ст. ".

Згідно п.1.2 метою даного договору є забезпечення належної практичної підготовки з використанням сучасної продукції та сільськогосподарської техніки. Сільськогосподарський товаровиробник за даним Договором надає послуги власною технікою та персоналом з метою: забезпечення навчально-виробничого процесу у сфері виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення вивчення та запровадження нових агротехнологій в рослинництві, вивчення та розмноження нових сільськогосподарський культур, добрив та стимуляторів для науково-методичного та консультативного забезпечення організації практичної підготовки та стажування учнів навчального закладу та підвищення кваліфікації педагогічних працівників.

Пунктом 1.5 Договору визначено місце та площі виконання робіт - земельна ділянка, яка перебуває в комунальній власності Сатанівської селищної ради, за межами с.Клинове Хмельницького району Хмельницької області кадастровий номер :03:007:0001, площею 50 га, та перебуває у постійному користуванні навчального закладу на підставі державного акту ХМ № 0062 від 28.07.2000, із залученням педагогічного персоналу та учнів навчального закладу.

У п.1.6 зазначено, що будь-яка діяльність Сільськогосподарського товаровиробника здійснюється лише на підставі заявок, які складаються кожного року окремо у письмовій формі.

3гідно п.2.1 Договору Сільськогосподарський товаровиробник щорічно вносить навчальному закладу забезпечення виконання Договору у сумі 255 000,00грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок навчального закладу до 31 грудня поточного року.

Відповідно п..2 .2 для виконання умов цього Договору Сільськогосподарський товаровиробник зобов`язаний використовувати власне устаткування, сільськогосподарську техніку, транспортні засоби, високоякісне репродуктивне насіння, якісні добрива, паливно-мастильні матеріали та інше, яке необхідне для виконання умов цього договору.

Згідно п.2.5 Договору, навчальний заклад зобов`язується забезпечити сільськогосподарському товаровиробнику безперешкодний доступ до відповідної земельної ділянки для виконання робіт протягом 3 календарних днів з моменту підписання цього Договору.

В пунктах 3.2, 3.3, 3.4 Договору зазначено, що загальна ціна Договору складається із вартості робіт та витрат, виконаних згідно цього Договору.

В рахунок вартості витрат, понесених Сільськогосподарським товаровиробником, останній залишає в себе частину продукції у фізичній вазі, а іншу частину вирощеної продукції у фізичній вазі передає навчальному закладу за умови виконання навчальним закладом вимог п.2.1 даного Договору, але не менше ніж загальна сума здійснених забезпечувальних платежів. При цьому, вартість продукції, яка передається навчальному закладу, визначається виходячи із середньоринкових цін, що склалися в області на дату передачі продукції.

У випадку невиконання навчальним закладом умов п.2.1.2 Договору, вирощена продукція в повному обсязі залишається в Сільськогосподарського товаровиробника, а сума забезпечення залишається в навчального закладу (п.3.4 договору).

В п.п. 5.1.1-5.1.2 Договору визначено обов`язки Сільськогосподарського товаровиробника: залучати учнів та педагогічний персонал навчального закладу для організації науково-методичної, практичної підготовки при проведенні виробництва по вирощуванню сільськогосподарських культур; під час дії договору провести своїми силами та засобами сільськогосподарські роботи по вирощуванню та збиранню врожаю товарної сільськогосподарської продукції на погодженій Сторонами площі у відповідності з агротехнічними вимогами.

Відповідно до п.5.1.3 Договору, для виконання умов цього Договору Сільськогосподарський товаровиробник за власний рахунок забезпечує: придбання високоякісного репродуктивного насіння, якісних добрив, паливно- мастильних матеріалів, засобів для захисту рослин від шкідників та іншого, яке необхідне для виконання умов цього договору; підготовку площ для виконання сільськогосподарських робіт з виконанням заходів поліпшення та збереження природно-ресурсного потенціалу земель; здійснення комплексу сільськогосподарських робіт в межах земельних ділянок, право доступу до яких надано договором.

В п.5.2.4 Договору одним з обов`язків навчального закладу визначено забезпечити Сільськогосподарському товаровиробнику доступ до відповідної земельної ділянки.

Прокурор в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оспорюваний договір не відповідає вимогам закону, є удаваним, не спрямованим на настання обумовлених ним наслідків, що свідчить про його недійсність на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.1 ст.15 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із вимогами ст.203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст.235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється (ст. 236 ЦК України).

Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Із змісту зазначених положень цивільного законодавства слідує, що обов`язком виконавця є виконання певного виду роботи (надання послуги), результат якої замовник зобов`язується прийняти та оплатити.

Клинівський ліцей Сатанівської селищної ради, с.Клинове є загальноосвітнім навчальним закладом, власником закладу є Сатанівська селищна рада об`єднаної територіальної громади (п.1.3 Статуту). Головною метою навчального закладу є забезпечення реалізації права громадян на здобуття повної загальної середньої освіти (п.1.5 Статуту).

Згідно пунктів 7.2, 7.3, 7.5 статуту Ліцею, Ліцей відповідно до чинного законодавства користується землею, іншими природними ресурсами і несе відповідальність за дотримання вимог та норм з їх охорони. Матеріально-технічна база Ліцею включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло, інші матеріальні цінності, вартість яких відображена в балансі Ліцею.

Відповідно до рішення Клинівської сільської ради народних депутатів від 12.04.2000 навчальному закладу в постійне користування надано земельну ділянку площею 50 га для ведення підсобного господарства.

Згідно п.7.8 статуту об`єкти та майно Ліцею не підлягають приватизації та використанню не за освітнім призначенням, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо Ліцеєм, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу.

Глава 15 ЗК України визначає два можливі правові титули, що надають право користування землею, а саме право постійного користування землею та право оренди землі.

Згідно зі ст.92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, в тому числі заклади освіти незалежно від форми власності.

Традиційно право володіння розуміється як належність об`єкта певному суб`єкту, фактичне панування суб`єкта над об`єктом; право користування - як процес виробничого застосування і споживання корисних властивостей об`єкта, а також створених за його допомогою благ.

Будучи специфічним речовим правом, право постійного користування характеризується обмеженим суб`єктно-об`єктним складом: об`єктом Права постійного користування можуть бути лише земельні ділянки державної або комунальної власності, суб`єктами можуть бути лише юридичні особи, визначені законом (стаття 92 ЗК України).

Права землекористувачів визначені статтею 95 ЗК України, відповідно до якої землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Таким чином, ліцей, як землекористувач на титулі права постійного користування, наділений передбаченими правами щодо земельних ділянок, належних йому на праві постійного користування.

Закон не передбачає винятків щодо можливості реалізації прав землекористувача на праві постійного користування, зокрема, і в частині самостійного господарювання на землі. Договором щодо права постійного користування такі винятки не можуть бути передбачені, оскільки відповідне право (право постійного користування) не може виникати на договірних підставах.

Визначене законодавцем право самостійно господарювати на землі передбачає реалізацію цього права безпосередньо землекористувачем, але не свідчить про можливість передачі права господарювання іншій особі, підкреслюючи, що таке господарювання має відбуватися самостійно.

Зі змісту умов оспорюваного договору вбачається, що право володіння та користування, як правомочності, що належать землекористувачу, реалізуються не Клинівським ліцеєм Сатанівської селищної ради, с.Клинове Хмельницького району Хмельницької області, а Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004", с.Попівці Хмельницького району Хмельницької області.

Суд вважає доводи відповідача 2 про те, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору підряду, які не суперечать вимогам чинного законодавства, необґрунтованими, з урахуванням положень оспорюваного договору.

Листами окружної прокуратури від 10.09.2024 за № 51-518-24 та 03.10.2024 за № 51-3894 вик.-24, адресованими директору Ліцею, зазначалося про необхідність надання інформації щодо складання актів прийому-передачі вирощеної продукції згідно п. 4.1 Договору, а також заявок згідно п.1.6 Договору.

3 отриманих інформацій Ліцею від 16.09.2024 за №93 та від 08.10.2024 за №99 вбачається, що за умовами вказаного Договору за 2023 рік ПП "Аграрна компанія 2024" перераховано кошти в сумі 255000 грн. На підтвердження перерахування коштів за договором №10/03/2023 від 10.03.2023 Ліцеєм надано виписку з рахунку від 12.12.2023 про перерахування ПП "Аграрна компанія 2004" 209850 грн та виписку з рахунку від 21.03.2024 про перерахування 45150 грн.

Інформацію про те, що акт прийому-передачі вирощеної продукції та заявки на вирощування сільськогосподарської продукції складалися матеріали справи не містять, що свідчить про відсутність зазначених документів та підтверджує факт удаваності договору в цій частині.

За інформацією Сатанівської селищної ради від 17.09.2024 № 1075/02-19/2024 згідно договору №10/03/23 від 10.03.2023 у 2024 році поступили кошти в сумі 45150 грн.

Судом враховується, що відповідно до п.1.1 Договору сторони зобов`язуються здійснити заходи з організації навчально-виробничого процесу, а саме: надання учням обладнаних робочих місць для проходження виробничого навчання та виробничої практики; підвищення якості підготовки кваліфікованих спеціалістів на базі навчального закладу; впровадження у навчально-виробничий процес передових, новітніх сільськогосподарських технологій; удосконалення форм та методів ведення сучасного господарства з використання сучасної сільськогосподарської техніки під час проходження виробничого навчання та виробничої практики; отримання практичних навичок із проведення виробництва по вирощуванню сільгоспкультур, їх ефективному та раціональному використанню, збереженню та відтворенню родючості із залученням педагогічного персоналу та учнів навчального закладу.

Пунктом 2.2 Договору визначено, що метою даного договору є забезпечення належної практичної підготовки з використанням сучасної продукції та сільськогосподарської техніки.

Однак, згідно інформації Ліцею від 08.10.2024 за №99, у 2023 та 2024 роках навчальною програмою проходження учнями та педагогічними працівниками Ліцею виробничого навчання та виробничої практики у сфері виробництва сільськогосподарської продукції не передбачалося.

Суд приходить до висновку, що метою укладення спірного договору є не отримання певної сільськогосподарської продукції та забезпечення навчально-виробничого процесу у сфері виробництва сільськогосподарської продукції, а саме можливість користування ПП "Аграрна компанія 2004" конкретною земельною ділянкою навчального закладу з можливістю проводити сільськогосподарську діяльність зі сплатою коштів за користування землею.

Предметом даного договору є використання вказаної земельної ділянки. Спірний договір ґрунтується саме на використанні земельної ділянки (споживанні її корисних властивостей). Без використання земельної ділянки усі інші умови договору не мають змісту, а договір не становить комерційного, економічного інтересу для сторін.

Договір №10/03/23 за своєю правовою природою не є договором про надання послуг, оскільки навчальний заклад фактично передав земельну ділянку, права розпоряджатися якою не має, а ПП "Аграрна компанія 2004" здійснює господарську діяльність на землі, що перебуває в постійному користуванні Ліцею.

В той же час, відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Тобто, при оренді землі здійснюється обробіток ґрунту, що становить собою користування земельною ділянкою, внаслідок якого вирощується товарна сільськогосподарська продукція.

З огляду на зазначене, правовими наслідками договору оренди землі є для однієї сторони (орендодавця) отримання плати за надане в користування майно (земельну ділянку), а для іншої (орендаря) - використання майна (земельної ділянки).

За умовами п.1.5 договору №10/03/23 виробництво (вирощування) сільськогосподарської продукції проводиться на земельній ділянці кадастровий номер :03:007:0001 площею 50 га, яка перебуває в комунальній власності Сатанівськвї селищної ради, за межами с.Клинове Хмельницького району Хмельницької області та перебуває у постійному користуванні навчального закладу на підставі Державного акту ХМ №0062 від, 28.07.2000. Також, пунктом 2.1 Договору передбачено внесення Сільськогосподарським товаровиробником щорічно навчальному закладу коштів в сумі 255 000,00грн в якості забезпечення виконання договору.

Таким чином, за змістом договору №10/03/23 між сторонами фактично склалися правовідносини з оренди землі, оскільки з умов оспорюваного договору вбачається, що навчальний заклад фактично передав сільськогосподарському товаровиробнику земельну ділянку, що перебуває у його постійному користуванні, за відповідну плату. Тому положення оспорюваного договору повинні відповідати законодавству, що регулює правовідносини у сфері оренди землі.

Суд наголошує, що правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків (постанова ВС від 17.01.2019 у справі №923/241/18).

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що спірний правочин є удаваним, тобто таким, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Зміст умов спірного Договору є підтвердженням того, що перший відповідач (землекористувач спірної земельної ділянки) фактично усунувся від права самостійного господарювання на земельній ділянці та надав право її обробки другому відповідачу (ПП "Аграрна компанія 2004").

З аналізу умов оспорюваного договору слідує висновок, що за своєю юридичною природою та правовою сутністю спірний договір є договором оренди землі (строкове платне користування земельною ділянкою), оскільки основною його ознакою є платне володіння та користування відповідачем 2 протягом певного строку земельною ділянкою, що відповідає ознакам договору оренди землі, який укладається саме для отримання можливості строкового користування земельною ділянкою та вилучення внаслідок такого користування корисних властивостей землі, зокрема, шляхом оброблення земельної ділянки та вирощування на ній сільськогосподарських культур.

Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про оренду землі", орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Частиною 1 ст.92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України "Про оренду землі", укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до ст.122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно вимог ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Відповідно до ст.95 Земельного кодексу України, землекористувачі мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Таким чином, саме Ліцей як землекористувач на титулі права постійного користування, наділений передбаченими ст.95 Земельного кодексу України, правами щодо земельної ділянки, належної йому на праві постійного користування.

Таким чином, у постійного користувача - Ліцею відсутні повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою, у тому числі вчинення правочинів щодо передачі права користування нею іншим суб`єктам господарювання.

Зі змісту оспорюваного договору слідує, що Ліцей фактично передав у користування земельну ділянку, якою не мав права розпоряджатися, за відсутності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, без проведення аукціону.

Земельним законодавством не передбачено право постійного користувача розпоряджатись земельною ділянкою шляхом передачі їі іншим особам у платне користування.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 справа №5-рп/2005, суб`єктивне право постійного користування земельною ділянкою суттєво відрізняється від суб`єктивного права власності на землю та суб`єктивного права оренди. Власники землі та орендарі, поряд із повноваженнями щодо володіння та користування, наділяються і повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками, а постійні користувачі такої можливості позбавлені.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :03:007:0001 знаходиться у комунальній власності Сатанівської селищної раді на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області №22-8578-СГ від 23.11.2018 "Про передачу земельних ділянок державної форми власності у комунальну".

Статутом Ліцею не передбачено можливість вчинення Ліцеєм будь-яких правочинів щодо розпорядження земельними ділянками, які перебувають у його постійному користуванні, у т.ч. щодо передання її в оренду.

Більше того, передача земельної ділянки в оренду відбулась за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування, без проведення обов`язкових земельних торгів (ст.124 ЗК України), аукціону (ст.16 Закону України "Про оренду землі").

Згідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ХМ №0062, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0001 - для ведення підсобного господарства, отже дана земельна ділянка повинна використовуватися виключно для вказаних цілей.

Суд вважає, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:007:0001, яка перебуває в постійному користуванні Ліцею фактично використовується ПП "Аграрна компанія 2004" для вирощування, оброблення, збирання та реалізації сільськогосподарської продукції з метою отримання прибутку. Таким чином, спірний договір суперечить положенням п.а) ч.1 ст.96 Земельного кодексу України, у зв`язку з використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням, а тому, згідно п.б) ч.1 ст.21 3емельного кодексу України, спірний договір підлягає визнанню недійсним.

Згідно із імперативними вимогами ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Враховуючи вищенаведені обставини, рішення Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області №117/6-2021 від 26.05.2021 "Про надання згоди на укладення договору на вирощування сільськогосподарських культур Клинівської ЗОШ І-ІІІ ст.", на підставі якого укладено оспорюваний договір, прийнято всупереч вимогам Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі" та статуту Ліцею.

Згідно із ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Таким чином, якщо правовий акт індивідуальної дії органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси територіальних громад чи окремих осіб, він визнається недійсним у судовому порядку.

Враховуючи зазначене, оцінюючи усі вищевикладені обставини та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування рішення Сатанівської селищної ради обґрунтовані, підтверджені належними у справі доказами та підлягають задоволенню.

З огляду на скасування в судовому порядку підстав (визнання недійсним договору на вирощування сільськогосподарської продукції від 10.03.2023 за №10/03/2023, укладеним між Клинівським ліцеєм Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004") використання земельної ділянки ПП "Аграрна компанія 2004", суд вважає, що позовні вимоги прокурора в частині зобов`язання відповідача 2 звільнити спірну земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, оскільки акт приймання-передачі спірної земельної ділянки між відповідачами 1 та 2 не складався, що не було спростовано в ході судового розгляду, то саме по собі звільнення земельної ділянки буде достатнім способом захисту для відновлення порушених прав та інтересів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підтверджений належними доказами, тому підлягає задоволенню.

Доводи Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004"спростовуються викладеними вище судом висновками.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області від 26.05.2021 №117/6-2021 "Про надання згоди на укладення договору на вирощування сільськогосподарських культур Клинівської ЗОШ І-ІІІ ст."

Визнати недійсним договір на вирощування сільськогосподарської продукції від 10.03.2023 за №10/03/2023 укладений між Клинівським ліцеєм Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області та приватним підприємством "Аграрна компанія 2004".

Зобов`язати Приватне підприємство "Аграрна компанія 2004" () звільнити земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:0001 площею 50га, яку воно займає на підставі договору на вирощування сільськогосподарської продукції від 10.03.2023 за №10/03/2023.

Стягнути з Сатанівської селищної ради (32034, Хмельницька область, Хмельницький район, смт. Сатанів, вул. Бузкова, 135 Ж; ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, ) 3 028,00грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з Клинівського ліцею Сатанівської селищної ради (32048, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Клинове, вул. Богдана Хмельницького, 1; ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, ) 3 028,00грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" (31222, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Попівці, вул. Шкільна, 34 А; ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, ) 3 028,00грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення ГПК України.

Повне рішення складено 11.03.2025.

Суддя С.І. Крамар