ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

14.03.2025м. ДніпроСправа № 904/1106/25

за позовом Дніпровської міської ради, 49000, м.Дніпро, просп.Дмитра Яворницького, буд.75,

до Приватного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика", 49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, буд.21,

про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної власності без достатньої правової підстави

Суддя Перова О.В.

ВСТАНОВИВ:

Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" грошових коштів у розмірі 1 152 992,38грн набутих без достатньої правової підстави внаслідок несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :03:246:0059.

Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2025 справу № 904/1106/25 передано на розгляд судді Перовій О.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.03.2025 о 12:00год.

Водночас разом із позовною заявою від Дніпровської міської ради надійшла заява про забезпечення позову, якою просить суд:

1. Накласти арешт на нерухоме майно Приватного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" (), що розташоване за адресою: вул.Сімферопольська, буд.21, а саме:

- ОНМ 101 - гараж літ. В - загальною площею 104,8м2;

- ОНМ 101 - генераторна літ. Д - загальною площею 44,1м2;

- ОНМ 101 - в будівлі актового залу літ. Б-2: в підвалі приміщення 3 (поз.1, 4, 15, 16, 21-24), II-1, цокольний та І поверх - загальною площею 2029,7м2 (в тому числі прибудови літ.БІ-1 ,БІІ-1 ,БІІІ-1,БІV-1), ганки літ. б, б 1-63, сараї літ. Е, Ж;

- ОНМ 101 - в підвалі будівлі актового залу літ. Б-2 приміщення 3 (поз.2, 3, 5-14, 17-20), І-1, ІV-1 - загальною площею 676,4м2, в загальному користуванні: приміщення 3 (поз.1, 15, 16, 21), II-1 - загальною площею 213,2м2;

- ОНМ 101 - на II поверсі будівлі інституту літ. А-7 приміщення 2 (поз.75, 77, 80, 82, 83, 85) - загальною площею 67,3м2, в загальному користуванні: на II поверсі приміщення 2 (поз. 81), ІІ-2, на III поверсі поз. ІІ-3, на IV поверсі приміщення 4 (поз. 1,3), ІІ-4 - загальною площею 192,2м2;

- ОНМ 101 - в прибудовах літ.АІV-1, АV-1, АVІ-1 до Будівлі інституту літ. А-7 на III поверсі приміщення 3 (поз. 74-77, 94) - загальною площею 59,1м2;

- ОНМ 101 на І поверсі в будівлі інституту літ. А-7 приміщення 1 (поз.5-9, 47) - загальною площею 244,7м2, в загальному користуванні: приміщення 1 (поз.1, 4, 20), І-1 - загальною площею 51,8м2;

- ОНМ 101 - в будівлі інституту літ. А-7, АІ-3, АІІ-1, АVІІ-3, а7-1- Спортивно-оздоровчий комплекс: приміщення 1 (поз. 10-12, 16, 17, 22- 29, 31-46),VII-1 на І поверсі; приміщення 2 (поз.60, 61, 84), VІІ-2 на II поверсі; приміщення 3 (поз. 2, 69-73, 78-84, 84а), VІІ-3 на III поверсі - загальною площею 1 233,3м2; ганок літ. а6; в загальному користуванні: на І поверсі в приміщенні 1 поз. 18 - загальною площею 73,9м2;

- ОНМ 101 - в будівлі інституту літ. А-7: приміщення 2 (36-57, 59, 63, 64), III-1, VІ-2 на II поверсі; приміщення 3 (поз.37-41, 44-55, 95), III-2, ІІІ-5 на III поверсі; приміщення 4 (поз.48,52-71,75), ІІІ-3, VІ-4 на IV поверсі; приміщення 5 (поз.51, 53-69,75), ІІІ-4, VІ-5 на V поверсі; приміщення 6 (поз. 42-58,60-65), ІІІ-5, VІ-6 на VI поверсі; приміщення 7 (поз. 1-29), ІІІ-6,1-7 на VII поверсі - загальною площею 2 615,6м2, ганок літ. а2, навіс літ. а4, перехід літ.а8;

- ОНМ 101 - в будівлі інституту літ. А-7, АІІ-1, АІІІ-1, а3-1: прим.1 (поз.1-4, 13-15, 18-21, 30, 48), І-1, II-1, III-1, ІV-1 на І поверсі; приміщення 2 (поз.1-35, 58, 62, 65-74, 76, 78, 79,81), І-2, ІІ-2, ІV-2, V-2 на II поверсі; приміщення 3 (поз.1, 3-36, 42, 43, 56-68, 85-93), 1-3, ІІ-3, ІІІ-3, III-4 на III поверсі; приміщення 4 (поз. 1-47, 49-51, 72-74, 76-83), І-4, ІІ-4, ІV-4, V-4 на IV поверсі; приміщення 5 (поз.1-50, 52, 70-74, 76, 77), 1-5, ІІ-5, ІV-5, V-5 на V поверсі; приміщення 6 (поз. 1-16, 18-41, 42а, 59, 66-90), 1-6, ІІ-6, 1-7, ІV-6, V-6 на VI поверсі - загальною площею 6 061,2 кв.м., ганки літ.а1, а5, котельня літ. И-1 - загальною площею 22,2 кв.м. Модульний блок охорони (тимчас.) літ.З, № 1-17, І - споруди, до набрання рішенням у справі законної сили.

2. Накласти арешт на грошові кошти, що обліковуються на розрахункових рахунках Приватного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" () у розмірі 1 152 992,38грн до набрання рішенням у справі законної сили.

Наведена заява позивача обґрунтована тим, що між сторонами існує спір щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за відсутності правовстановлюючих документів у розмірі 1 152 992,38грн, а виконання в майбутньому судового рішення у даній справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у відповідача присудженої до стягнення суми заборгованості.

Оскільки предметом спору є стягнення орендної плати, накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, який на праві власності належить відповідачу, мінімально впливатиме на повсякденну роботу відповідача, не ускладнюючи його господарську діяльність. До того ж, за обставин звернення із позовом про стягнення грошових коштів, саме відповідач має доводити недоцільність чи не співмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на таке.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 136 Господарського кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту наведеної норми убачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись майном або грошовими коштами, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (іншого речового права) на майно, витребування (передачу) майна або про стягнення грошових коштів.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (частина третя статті 137 ГПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Частиною першою статті 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Положеннями частини першої статті 190 Цивільного кодексу України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 139 Господарського кодексу України, майном у цьому Кодексі визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів. Залежно від економічної форми, якої набуває майно у процесі здійснення господарської діяльності, майнові цінності належать до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в господарській справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвідношення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, надасть змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Подібну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 09.06.2023 у справі № 37з-23, від 21.09.2023 у справі № 922/1856/23, від 11.12.2023 у справі №904/1934/23 та від 07.11.2024 у справі № 915/538/24.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.03.2023 у справі №905/448/22 виснувала, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 917/805/23.

Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.06.2022 у справі №908/2382/21 дійшов висновку про необхідність відступити від висновків щодо застосування, зокрема, статті 137 Господарського процесуального кодексу України про неможливість накладення арешту на (нерухоме) майно відповідача в порядку забезпечення позову про стягнення коштів, викладених у низці постанов Верховного Суду.

Подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності конкретизації заходів забезпечення позову в аспекті співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.05.2020 у справі №910/11739/19.

За обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22).

Верховний Суд відхилив довід скаржника щодо обов`язку заявника (позивача) додатково доводити існування об`єктивних ризиків, що можуть утруднити або унеможливити виконання рішення у цій справі (про стягнення з відповідача заборгованості) за умови задоволення судом позову.

У той же час після вжиття заходів забезпечення позову відповідач не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову повністю чи частково і доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення.

У даній справі предметом позову є майнова вимога (стягнення грошових коштів у розмірі 1 152 992,38грн) і при вирішенні спору по суті суд має досліджувати наявність/відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Дніпровська міська рада просить суд накласти арешт на нерухоме майно відповідача та грошові кошти, що обліковуються на розрахункових рахунках Приватного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" у розмірі 1 152 992,38 грн до набрання рішенням у справі законної сили.

Накладення арешту на грошові кошти боржника в межах суми стягнення у даній справі співвідноситься з предметом позову про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної власності без достатньої правової підстави. Крім того, існує зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, а тому вжиття судом такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити фактичне виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення позову.

Забезпечення позову застосовується як гарантія реального виконання рішення суду (у випадку задоволення законних вимог позивача).

Водночас вжиття заходу забезпечення позову у даній справі спрямовано виключно на недопущення негативних наслідків для позивача у даній справі у разі задоволення позовних вимог та є тимчасовим заходом.

Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини").

Правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин (стаття 7 ГПК України).

Суд ураховує суму заборгованості Приватного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика", що дає підстави вважати, що у разі задоволення позовної заяви можуть виникнути обставини, які істотно ускладнять виконання рішення суду.

Суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися грошовими коштами, які знаходяться на його рахунках, є беззаперечною, що у майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалено на користь позивача. За таких обставин вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права Приватного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" у будь-який момент розпорядитися належними йому грошовими коштами) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Дніпровська міська рада звертає увагу суду на те, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебувала справа № 904/1138/24 за позовом позивача до ТОВ "ЮНБМ" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 3 680 081,43грн. Ухвалою суду від 14.05.2024 у справі 904/1138/24 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову було відмовлено. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2024 у справі № 904/1138/24 позовні вимоги позивача були задоволені у повному обсязі. Водночас під час виконання рішення суду було з`ясовано, що майно, яке розташовано на земельній ділянці відчужено на користь іншої особи, що утруднило виконання такого рішення, оскільки кошти на рахунках підприємства були відсутні.

У заяві про забезпечення позову Дніпровська міська рада просить вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача та грошові кошти, що обліковуються на розрахункових рахунках відповідача в межах суми стягнення у розмірі 1 152 992,38грн.

Однак накладення арешту як на кошти, так і на майно відповідача, причому окремо на те, і на інше - у повній сумі спору (по 1 152 992,38грн), матиме наслідком подвійного забезпечення позовних вимог (і за рахунок коштів, і за рахунок майна), що також суперечить наведеним вимогам закону стосовно співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

За умови неможливості встановити достатність чи недостатність грошових коштів, що належать відповідачу і знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, для задоволення вимог про стягнення 1 152 992,38грн, господарський суд дійшов до висновку про доцільність накладення арешту на майно відповідача саме у межах суми, яка була б достатньою для такого стягнення у випадку недостатності арештованих грошових коштів, тобто лише в межах різниці між сумами ціни позову та арештованих грошових коштів.

З огляду на викладене, ураховуючи характер спірних правовідносин, суд доходить висновку, що спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно Приватного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" та грошові кошти в межах суми позову у розмірі 1 152 992,38грн не призведе до невиправданого обмеження майнових прав боржника.

Суд убачає наявність зв`язку між зазначеним заходом забезпечення позову і вказаним заявником предметом спору, співмірність заходу із вказаними позовними вимогами.

Ураховуючи зазначене, заява Дніпровської міської ради про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню шляхом накладення арешту на нерухоме майно та грошові кошти відповідача у межах суми позову у розмірі 1 152 992,38грн.

Вжиття наведеного заходу забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може унеможливити виконання рішення господарського суду в разі прийняття його на користь позивача.

За приписами частин шостої, восьмої статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Наразі суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

На підставі частини першої статті 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись статтями 86, 136, 137, 140, 144, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно Приватного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" (), що розташоване за адресою: вул.Сімферопольська, буд.21, а саме:

- ОНМ 101 - гараж літ. В - загальною площею 104,8м2;

- ОНМ 101 - генераторна літ. Д - загальною площею 44,1м2;

- ОНМ 101 - в будівлі актового залу літ. Б-2: в підвалі приміщення 3 (поз.1, 4, 15, 16, 21-24), II-1, цокольний та І поверх - загальною площею 2029,7м2 (в тому числі прибудови літ.БІ-1 ,БІІ-1 ,БІІІ-1,БІV-1), ганки літ. б, б 1-63, сараї літ. Е, Ж;

- ОНМ 101 - в підвалі будівлі актового залу літ. Б-2 приміщення 3 (поз.2, 3, 5-14, 17-20), І-1, ІV-1 - загальною площею 676,4м2, в загальному користуванні: приміщення 3 (поз.1, 15, 16, 21), II-1 - загальною площею 213,2м2;

- ОНМ 101 - на II поверсі будівлі інституту літ. А-7 приміщення 2 (поз.75, 77, 80, 82, 83, 85) - загальною площею 67,3м2, в загальному користуванні: на II поверсі приміщення 2 (поз. 81), ІІ-2, на III поверсі поз. ІІ-3, на IV поверсі приміщення 4 (поз. 1,3), ІІ-4 - загальною площею 192,2м2;

- ОНМ 101 - в прибудовах літ.АІV-1, АV-1, АVІ-1 до Будівлі інституту літ. А-7 на III поверсі приміщення 3 (поз. 74-77, 94) - загальною площею 59,1м2;

- ОНМ 101 на І поверсі в будівлі інституту літ. А-7 приміщення 1 (поз.5-9, 47) - загальною площею 244,7м2, в загальному користуванні: приміщення 1 (поз.1, 4, 20), І-1 - загальною площею 51,8м2;

- ОНМ 101 - в будівлі інституту літ. А-7, АІ-3, АІІ-1, АVІІ-3, а7-1- Спортивно-оздоровчий комплекс: приміщення 1 (поз. 10-12, 16, 17, 22- 29, 31-46),VII-1 на І поверсі; приміщення 2 (поз.60, 61, 84), VІІ-2 на II поверсі; приміщення 3 (поз. 2, 69-73, 78-84, 84а), VІІ-3 на III поверсі - загальною площею 1 233,3м2; ганок літ. а6; в загальному користуванні: на І поверсі в приміщенні 1 поз. 18 - загальною площею 73,9м2;

- ОНМ 101 - в будівлі інституту літ. А-7: приміщення 2 (36-57, 59, 63, 64), III-1, VІ-2 на II поверсі; приміщення 3 (поз.37-41, 44-55, 95), III-2, ІІІ-5 на III поверсі; приміщення 4 (поз.48,52-71,75), ІІІ-3, VІ-4 на IV поверсі; приміщення 5 (поз.51, 53-69,75), ІІІ-4, VІ-5 на V поверсі; приміщення 6 (поз. 42-58,60-65), ІІІ-5, VІ-6 на VI поверсі; приміщення 7 (поз. 1-29), ІІІ-6,1-7 на VII поверсі - загальною площею 2 615,6м2, ганок літ. а2, навіс літ. а4, перехід літ.а8;

- ОНМ 101 - в будівлі інституту літ. А-7, АІІ-1, АІІІ-1, а3-1: прим.1 (поз.1-4, 13-15, 18-21, 30, 48), І-1, II-1, III-1, ІV-1 на І поверсі; приміщення 2 (поз.1-35, 58, 62, 65-74, 76, 78, 79,81), І-2, ІІ-2, ІV-2, V-2 на II поверсі; приміщення 3 (поз.1, 3-36, 42, 43, 56-68, 85-93), 1-3, ІІ-3, ІІІ-3, III-4 на III поверсі; приміщення 4 (поз. 1-47, 49-51, 72-74, 76-83), І-4, ІІ-4, ІV-4, V-4 на IV поверсі; приміщення 5 (поз.1-50, 52, 70-74, 76, 77), 1-5, ІІ-5, ІV-5, V-5 на V поверсі; приміщення 6 (поз. 1-16, 18-41, 42а, 59, 66-90), 1-6, ІІ-6, 1-7, ІV-6, V-6 на VI поверсі - загальною площею 6 061,2 кв.м., ганки літ.а1, а5, котельня літ. И-1 - загальною площею 22,2 кв.м. Модульний блок охорони (тимчас.) літ.З, № 1-17, І - споруди та на грошові кошти Приватного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика", 49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, буд.21, у межах суми позову у розмірі 1 152 992,38грн (один мільйон сто п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дві гривні 38 копійки) до набрання рішенням у справі законної сили.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Стягувач: Дніпровська міська рада, 49000, м.Дніпро, просп.Дмитра Яворницького, буд.75,

Боржник: Приватне акціонерне товариство "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика", 49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, буд.21,

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання 14.03.2025.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" та може бути пред`явлена до виконання у строк до 15.03.2028 включно.

Учасники судового процесу мають право звернутися до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову повністю чи частково.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.В. Перова