ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" березня 2025 р. Справа № 911/920/25

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., перевіривши матеріали позовної заяви Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Сейл»

про стягнення 862 489, 15 гривень

установив:

17.03.2025 канцелярією Господарського суду Київської області зареєстровано надіслану засобами поштового зв`язку позовну заяву № 079/110-356 Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Сейл» про стягнення 862 489, 15 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.11.2021 між сторонами укладено договір № 66, за умовами якого відповідач зобов`язувався у 2021 році поставити позивачу товар дизельне паливо / бензин по смарт-карткам / талонам в асортименті, кількості та за цінами визначеними у специфікації, що є невід`ємною частиною договору.

Як зауважує позивач, у зв`язку із відсутністю на АЗС бензину та дизельного палива, останній звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Сейл» з проханням обміняти талони на нафтопродукти на аналогічний товар, оскільки талони мають свій термін дії.

Звертаючись з цим позовом до суду, позивач зазначає, що в обмін на аналогічну продукцію він отримав бензин та дизельне паливо за завищеними цінами. У зв`язку з цим позивач твердить, що не отримав пальне в оплаченій ним кількості на загальну суму 407 667, 60 грн, що в свою чергу стало підставою для нарахування пені за несвоєчасно відвантажений товар у розмірі 410 657, 56 грн.

До того ж позивач зазначив, що до вартості пального відповідачем безпідставно включено ПДВ у розмірі 20 %, оскільки згідно Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні операції з постачання та ввезення на митну територію України, зокрема, бензинів моторних оподатковується за ставкою у розмірі 7 %. На підставі викладеного позивач просить стягнути суму безпідставного включення ПДВ до вартості пального за договором № 66 від 23.11.2021 у розмірі 44 163, 99 грн.

Приписами ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) унормовано, що господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.

Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

Втім, у визначених, зокрема, ст. 174 ГПК України випадках суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи.

Так, дослідивши матеріали позовної заяви Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона», суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення, зважаючи на таке.

Положеннями ст. 1312 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Водночас законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Схожі за змістом норми викладені в ГПК України, зокрема, згідно ч. 1, 2 ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Водночас положеннями ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України унормовано, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та / або через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За змістом ч. 1, 2 ст. 58 ГПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Отже положення ч. 2 ст. 58 ГПК України є винятком із загального правила прямої дії норми ст. 59, 1312 Конституції України та пп. 11 п. 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, за змістом яких представництво, зокрема, відповідно до ст. 1312 Конституції України виключно адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01.01.2017; у судах апеляційної інстанції з 01.01.2018; у судах першої інстанції з 01.01.2019.

Подібні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 910/3970/18, від 17.04.2019 у справі № 911/155/19 та від 10.05.2019 у справі № 910/15523/18, від 28.04.2023 у справі № 908/1166/21.

Документами, що підтверджують повноваження представників сторін та інших учасників справи, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 60 ГПК України, є довіреність фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч. 3 вказаної статті).

До того ж ч. 1 ст. 61 ГПК України встановлено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Положення ч. 2 ст. 162 ГПК України визначають, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, а згідно із ч. 5 ст. 164 такого Кодексу до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

У цьому випадку позовну заяву № 079/110-356 від 10.03.2025 від імені Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» підписано її представником Олесею Кияницею, повноваження якої підтверджуються доданою до матеріалів справи копією довіреності від 02.01.2025.

Суд зауважує, що матеріали позовної заяви не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст. 76-79, 91 ГПК України на підтвердження того, Олеся Кияниця є адвокатом відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», як і відсутні докази на підтвердження того, що Олеся Кияниця діє в порядку самопредставництва, оскільки в додатках до позовної заяви відсутні відповіді документи, зокрема статут, положення чи трудовий договір (контракт), з яких було б чітко визначено її право діяти від імені юридичної особи позивача без додаткового уповноваження (довіреності).

Водночас у випадках визначення належного підписанта позовної заяви, ключове значення має предмет спору. Зокрема, у разі віднесення справи до категорії малозначних це може слугувати підставою для підписання позовної заяви представником на підставі довіреності відповідно до ч. 2 ст. 58 ГПК України.

Згідно положень ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України, у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Як випливає з матеріалів позовної заяви, предметом заявленого позову є стягнення 862 489, 15 гривень.

В розрізі процесуальних норм ч. 5 ст. 12, ч. 2 ст. 58 ГПК України суд зазначає, що подана позовна заява не є малозначною, оскільки ціна позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (більше 302 800, 00 грн 100 х 3 028,00).

Відтак суд доходить висновку, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки позовну заяву Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» підписано особою, яка не має права її підписувати, суд дійшов висновку про повернення вказаної позовної заяви.

Згідно п. 1 ч. 5, ч. 6 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо, зокрема, заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

В розрізі вказаного судом враховано таке:

конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур), зокрема, вимог стосовно оформлення позовних заяв, скарг та інших документів, що подаються до суду;

реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником;

у разі недотримання цих вимог процесуальний закон не передбачає можливості залишення позовної заяви без руху задля підтвердження волевиявлення позивача, а в залежності від стадії процесу встановлює безумовні наслідки, зокрема, повернення позовної заяви і доданих до неї документів зі стадії відкриття провадження у справі (ч. 4 ст. 174 ГПК) або залишення позову без розгляду після відкриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.07.2021 у справі № 916/3209/20;

відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Повернути позовну заяву Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Сейл» про стягнення 862 489, 15 гривень разом з доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена окремо від рішення суду згідно із ч. 2 ст. 254, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.В.Горбасенко