ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"14" березня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/791/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Гаражно-будівельного кооперативу "Північний" в особі Голови Правління Тисевича Леоніда Федоровича, м.Харків (адреса: 61183, м.Харків, вул.Гвардійців Широнінців, 68 "В")
до Фізичної особи ОСОБА_1 , м.Харків (адреса: АДРЕСА_1 )
про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

10.03.2025 року позивач - Гаражно-будівельний кооператив "Північний" в особі Голови Правління Тисевича Леоніда Федоровича (адреса: 61183, м.Харків, вул.Гвардійців Широнінців, 68 "В"; ) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про зобов`язання звільнити ГБ№4-49н-1, який належить ГБК "Північний" відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що спір виник між юридичною особою (кооперативом) та фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач був членом кооперативу, проте був виключений у зв`язку з несплатою внесків. Відповідно до статуту кооперативу та вимог чинного законодавства, з моменту виключення відповідач втратив право користування гаражем. Однак гаражне приміщення відповідач не звільнив.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.175 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

З позовної заяви вбачається, що спір стосується вимоги про звільнення нерухомого майна, яке належить юридичній особі (кооперативу), і при цьому позивач не заявляє вимог щодо корпоративних прав чи членства. Отже такий спір не пов`язаний зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи (кооперативу), а отже не є корпоративним і має розглядатись за загальними правилами підсудності.

Таким чином, оскільки у даному випадку відповідач є фізичною особою, яка виключена з членів кооперативу, не здійснює підприємницьку діяльність, а спір стосується виключно вимоги про звільнення нерухомого майна, справа не набуває господарського характеру.

Враховуючи зазначене вище, спори про витребування нерухомого майна або усунення перешкод у користуванні ним вирішується судами загальної юрисдикції за місцезнаходженням майна.

Оскільки правовідносини не є господарськими, дана справа не підлягає розгляду господарським судом, а має розглядатися в порядку цивільного судочинства відповідно до ст.30 Цивільно процесуального кодексу України за місцезнаходженням нерухомого майна.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 27.05.2020 року у справі №361/5822/16-ц.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що в даному випадку позовну заяву подано до фізичної особи, яка не є членом кооперативу, позивачем не заявлено вимог щодо корпоративних прав чи членства, спір стосується виключно вимоги про звільнення нерухомого майна, отже такий спір не є корпоративним, відтак даний спір не підпадає під критерії господарського спору, що охоплюється ст.20 ГПК України, отже, подана позовна заява в зазначеному суб`єктному складі та з зазначеними вимогами не підлягає розгляду у господарському суді.

За таких обставин, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Згідно з ч.6 ст.175 ГПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Отже на виконання вимоги частини 6 статті 175 ГПК України господарський суд роз`яснює позивачу, що поданий на розгляд суду спір за суб`єктним складом сторін та характером правовідносин підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.175, 234-235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі № 922/791/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 14.03.2025

Суддя К.В. Аріт