ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2025 р. Справа№ 910/5210/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Скрипки І.М.

Козир Т.П.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Департаменту патрульної поліції

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2024

у справі № 910/5210/24 (суддя Ю.М. Смирнова)

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»

до Департаменту патрульної поліції

про стягнення 26 680,51 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (далі - ДПЗД «Укрінтеренерго», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва (далі - суд) з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП, відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 26 680,51 грн, з яких: 23 095,90 грн основного боргу, 3 005,97 грн - 15% річних та 578,64 грн - інфляційних втрат, обґрунтовуючи вимоги неналежним виконанням відповідачем умов Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» в частині повної та своєчасної оплати поставленої позивачем у період з січня по лютий 2023 року електричної енергії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 у справі №910/5210/24 позов задоволено повністю. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» заборгованість у розмірі 23 095,90 грн, 15% річних у розмірі 3 005,97 грн, інфляційні втрати у розмірі 578,64 грн, а також 3 028,00 грн судового збору.

Судове рішення вмотивоване доведеністю позивачем позовних вимог щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань зі сплати послуг за постачання електричної енергії, наявністю в останнього заборгованості, а також підстав для застосування приписів статті 625 Цивільного Кодексу України в частині стягнення 15% річних за період з 07.06.2023 до 18.04.2024 та інфляційних втрат за період з червня 2023 року - по березень 2024 року.

Не погоджуючись із рішенням суду, Департамент патрульної поліції звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим рішення є незаконним та необґрунтованим.

Так, скаржник не погоджується із обсягом спожитої електроенергії, про який заявлено позивачем, а також наголошує на тому, що до матеріалів позовної заяви позивач не долучав Повідомлення про переведення на ПОН, яке є додатком до повідомлення № 20/07-02090 від 16.12.2022 про переведення споживачів до постачальника останньої надії, а тому висновок суду про те, що пунктом 7 Повідомлення АТ «Херсонобленерго» № 20/07-02090 від 16.12.2022 підтверджується перелік точок споживання електроенергії, не ґрунтується на належних доказах.

У скарзі апелянт також зазначає про ненадання судом належної оцінки претензії-вимозі №44/11-0024799, яка датована та направлена позивачем 20.06.2022, тобто на рік раніше, аніж рахунки від 31.05.2023 та від 12.06.2023, на які останній посилається.

У рішенні зазначено, що судом перевірено розрахунки 15% річних та інфляційних втрат, наданих позивачем, втім не враховано, що умовами п. 6.1. Комерційної пропозиції сторонами було погоджено, що нарахування пені та інших видів відповідальності, визначених законом та Договором за невиконання грошового зобов`язання на підставі отриманого споживачем рахунку починається на наступний день після закінчення терміну, встановленого договором на оплату рахунку, а у разі відсутності доказу вручення рахунку споживачеві - з 21 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Оскільки коригуючі документи за січень-лютий 2023 року були направлені позивачем листом № 44/10-1851/ПОН від 28.06.2023, який відповідач отримав 03.07.2023, нарахування мали відбуватись з 08.07.2023, а не з 07.06.2023.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Скрипки І.М., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/5210/24, відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

28.10.2024 матеріали справи № 910/5210/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 у справі №910/5210/24, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 22.11.2024.

Позивач скористався правом, наданим ст. 263 ГПК України, 20.11.2024 направив через підсистему «Електронний суд» відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва - без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, позивач наголошує на тому, що у Звітах за січень-лютий 2023 року чітко вказані конкретні ЕІС-коди, за якими здійснювалось постачання електричної енергії. Оскільки законом передбачено обов`язкове укладання Договору розподілу споживача з відповідним ОСР, у додатках до Договору розподілу споживача зазначається фактична адреса постачання електроенергії разом з ЕІС-кодами, відтак у разі непогодження з обсягами спожитої електричної енергії відповідач мав би звернутися до оператора системи розподілу. Відповідач наводить маніпулятивні твердження стосовно неотримання повідомлення № 20/07-02090 від 16.12.2022 про переведення споживачів до постачальника останньої надії. у Звітах АТ «Херсонобленерго» за січень-лютий 2023 року вказаний ЕІС-код № 62Z096, за яким відбувалось споживання відповідачем електричної енергії. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, а не штрафною санкцією, відтак суд не наділений правом на зменшення розміру втрат від інфляції та відсотків річних, які виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Згідно з частиною 10 статті 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи нижчевикладене.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач у справі - ДПЗД «Укрінтеренерго» має ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії у відповідності до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 06.11.2018 № 1344.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1023-р від 12.12.2018 (із змінами, внесеними згідно з Розпорядженнями КМ № 1520-р від 02.12.2020, № 1692-р від 23.12.2021, № 1061-р від 25.11.2022, № 1004-р від 27.10.2023, Постановою Кабінету Міністрів України №1385 від 22.12.2023) ДПЗД «Укрінтеренерго» визначено постачальником «останньої надії» на період з 1 січня 2019 року до 31 грудня 2024 року, територією провадження діяльності зазначеного підприємства визначено територію України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Згідно з абз. 1 п. 1.2.9. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - постанова НКРЕКП від 14.03.2018 № 312), постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», зміст якого визначається постачальником «останньої надії» на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

Умовами п. 4 частини першої ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» та п. 3.4.2. ПРРЕЕ передбачено, що постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником.

Постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник «останньої надії» оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті (частина шоста ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Відповідно до п. 3.2.1. ПРРЕЕ, постачальники універсальних послуг та постачальники «останньої надії» повинні оприлюднити на своїх вебсайтах типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» відповідно.

На виконання вищевказаних приписів, з 27.12.2018 ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальник «останньої надії», в мережі Інтернет за адресою: www.uie.kiev.ua розміщено публічну оферту: порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», комерційну пропозицію № 5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» (додаток № 1 до Договору).

Умовами абз. 1 п. 3.4.4. ПРРЕЕ передбачено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Згідно з п. 6.2.4. ПРРЕЕ, початком постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» вважається день припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку.

Отже, законодавством встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» укладається на підставі дій споживача - споживання електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. У такому разі договір вважається укладеним (момент укладення договору) з постачальником «останньої надії» у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 20.11.2018 №1469 АТ «Херсонобленерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії.

16.12.2022 АТ «Херсонобленерго», отримавши лист від електропостачальника ТОВ «Волиньелектрозбут» про розірвання договору та припинення постачання електричної енергії споживачеві, керуючись п. 3.4.2. та п. 6.2.6. ПРРЕЕ, звернулось до ДПЗД «Укрінтеренерго» із повідомленням № 20/07-02090 про переведення споживачів до постачальника останньої надії, зокрема Департаменту патрульної поліції на постачання до постачальника «останньої надії» з 01.01.2023 з Повідомленням про перелік точок Споживача (а.с.31).

Так у Повідомленні оператора системи розподілу, постачання електричної енергії, що здійснюється постачальником «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» (строчка 7) зазначено: найменування споживача - Департамент патрульної поліції (); фактична адреса площадки вимірювання є - м. Херсон, вул. Сенявіна Адмірала, б. 128; ЕІС-код Z-типу ТКОЕЕ - 62Z096 (а.с.32).

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено та матеріалами справи об`єктивно підтверджується, що між ДПЗД «Укрінтеренерго» та ДПП виникли правовідносини на підставі публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 01.01.2023, умови якого відповідач, як споживач електроенергії, безакцептно прийняв з урахуванням п. 1.2.9. ПРРЕЕ.

Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (далі - Договір) є публічним договором приєднання споживача - Департамент патрульної поліції, до цього Договору і регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» (далі - Постачальник), Споживачу, у разі, якщо обраний Споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання Споживачем нового електропостачальника або до припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи цим Договором випадках. Цей Договір укладається сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до цього Договору на умовах визначених Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії та Комерційної пропозиції, що є Додатком 1 до цього Договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).

Постачальник здійснює постачання електричної енергії Споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії Споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2. цієї глави.

Умовами п. 3.2. Договору передбачено, що Постачальник забезпечує гарантоване та безперервне постачання електричної енергії Споживачу протягом всього строку постачання, у разі, зокрема: необрання споживачем нового електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником.

Згідно з п. 3.6. Договору, початок постачання електричної енергії Споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ.

У разі фактичного споживання електричної енергії за відсутності договору про постачання електричної енергії з іншим електропостачальником умови договору з постачальником «останньої надії» вважаються прийнятими споживачем (п. 3.7. Договору).

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», яка є додатком до цього Договору (далі - комерційна пропозиція).

Згідно п. 5.8. Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Умовами п. 5.10. Договору передбачено, що оплата виставленого Постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена Споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання Споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Відповідно до пп. 2 та 4 п. 6.2. Договору, Споживач зобов`язується: забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору; у разі укладення договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, Споживач повідомляє про це Постачальника та здійснює розрахунки у терміни, визначені у порядку зміни електропостачальника, встановленого ПРРЕЕ.

Пунктом 13.1. Договору, в редакції Додаткової угоди, цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України з 01.01.2023 та діє по 31.12.2023, а в частині постачання електричної енергії по 31.03.2023 (включно), але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Спосіб (порядок) та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» передбачені п. 4 Комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», що є Додатком №1 до Договору (далі - Комерційна пропозиція).

Відповідно до п. 4.1. Комерційної пропозиції, Споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання Споживачем рахунку. У разі неотримання рахунку Споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію. Орієнтовна вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії Постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих Постачальником від оператора систем розподілу (передачі) (далі - ОС).

Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ, або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі (п. 4.2. Комерційної пропозиції).

Згідно з п. 4.3. Комерційної пропозиції, рахунки вважаються отриманими Споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним), із застосуванням послуг пошти на адресу Споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС або споживачем Постачальнику або засобами електронної пошти, відповідно до пункту 16.2. цієї Комерційної пропозиції. Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом). У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення Постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

Відповідно до п. 4.4. Комерційної пропозиції, Акт купівлі-продажу електричної енергії (надалі - Акт купівлі-продажу) складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії Споживачем. Обсяг фактично спожитої електричної енергії Споживачем визначається ОС, який виконує функції адміністратора комерційного обліку, в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії, а також Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехід період, затверджений постановою НКРЕКП від 28.12.2018 № 2118. Після завершення розрахункового періоду та отримання даних від ОС Постачальник надсилає на адресу електронної пошти Споживача скановану версію Акту купівлі-продажу, підписаного зі свого боку. Споживач в триденний термін після отримання сканованої версії Акту купівлі-продажу зі свого боку підписує його та направляє скановану версію Акту купівлі-продажу на адресу електронної пошти Постачальника. Оригінал Акту купівлі-продажу у двох примірниках надсилається поштою на поштову адресу Споживача. Підписаний з боку Споживача один екземпляр оригіналу Акту купівлі-продажу в триденний термін повертається на поштову адресу Постачальника. У разі наявності зауважень до Акту купівлі-продажу, Споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. Уповноважені особи Постачальника та Споживача терміново проводять переговори з метою усунення розбіжностей, при цьому Споживач або Постачальник залучають ОС для врегулювання спірного питання. У разі якщо Сторони Договору не дійшли згоди у вирішенні суперечки, Споживач вирішує спірне питання в порядку, що визначений Кодексом комерційного обліку електричної енергії та іншими актами законодавства, що регулюють зазначені спірні відносини. До усунення розбіжностей Сторони Договору керуються даними, що зазначені в Акті купівлі-продажу, з подальшим коригуванням даних після врегулювання розбіжностей. У разі неповернення Споживачем підписаного зі свого боку одного екземпляру оригіналу Акту купівлі-продажу у встановлені строки або його не підписання з боку Споживача у встановлений термін, документ вважається узгодженим та підтвердженим Споживачем та приймається Постачальником як узгоджений. Документом, що підтверджує факт переходу права власності на електричну енергію від Постачальника до Споживача, є узгоджений Сторонами Акт купівлі-продажу оформлений відповідно до умов, визначених в цьому розділі.

Умовами п. 6.1. Комерційної пропозиції сторони погодили, що за внесення передбачених умовами Договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, Постачальник має право нарахувати Споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку та/або вимоги (претензії) постачальника. Нарахування пені та інших видів відповідальності, що визначені законом та цим Договором (15% річних, інфляції) за невиконання грошового зобов`язання на підставі отриманого споживачем рахунку, починається на наступний день після закінчення терміну, встановленого договором на оплату рахунку. У разі відсутності доказу вручення рахунку споживачу, пеня та інші види відповідальності визначені законом та цим договором (15% річних, інфляції) за невиконання грошового зобов`язання за цим Договором починають нараховуватись Постачальником з 21 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Споживач (крім індивідуального побутового споживача) зобов`язаний надати Постачальнику протягом 5 робочих днів з моменту отримання Споживачем повідомлення або рахунку від Постачальника добовий погодинний графік споживання електричної енергії (далі - Графік споживання) на період 90 днів з моменту початку постачання електричної енергії Споживачу Постачальником за формою, що є Додатком 1 до даної комерційної пропозиції. За необхідності коригування Графіку споживання, Споживач зобов`язаний за 15 днів до початку розрахункового періоду повідомити Постачальника та надати уточнений Графік споживання. У випадку ненадання Споживачем Постачальнику Графіку споживання, Постачальник визначає прогнозований обсяг споживання електричної енергії на підставі даних добового погодинного споживання електричної енергії Споживачем, отриманих від ОС (пп. 3 п. 7.1. Комерційної пропозиції).

Відповідно до п. 7.4. Комерційної пропозиції, Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу Постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Сторони Договору у п. 13.1. Комерційної пропозиції домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежного виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Керуючись статтею 259 ЦК України Сторони Договору домовились встановити в цьому Договорі збільшений строк позовної давності: строк загальної позовної давності щодо вимог про стягнення боргу тривалістю п`ять років; строк спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення штрафних санкцій (штраф, пеня) тривалістю п`ять років (п. 14.1. Комерційної пропозиції).

Згідно з п. 15.1. Комерційної пропозиції, цей Договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ. Цей Договір діє в частині розрахунків між Сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

У випадку надсилання повідомлень і документів електронною поштою Сторони Договору використовують наступні адреси електронної пошти: Постачальника - ; .uа; Споживача - зазначена на вебсайті Споживача та/або надана Постачальнику Споживачем у будь-який спосіб (офіційним листом, в довільній формі на адресу Постачальника, телефонограмо), та/або надана Постачальнику Оператором системи розподілу (передачі). Такі документи вважаються направленими однією Стороною та офіційно отриманими іншою Стороною без додаткового оформлення на паперовому носії (п. 16.2. Комерційної пропозиції).

Згідно Протоколу проведення переговорів щодо закупівлі електричної енергії на умовах постачальника «останньої надії», сторони погодили умови у період 01.01.2023-31.03.2023: предмет закупівлі - Електрична енергія, код за Національним класифікатором продукції та послуг ДК 021:2015-09310000-5; виділено кошторисом - 74 255,02 грн; оператор системи розподілу (передачі) - АТ «Херсонобленерго»; тариф на момент проведення переговорів (без ПДВ) грн/кВт*год /обсяги постачання та вартість закупівлі - 01.01.2023 /5,04028 /1 968 = 11 903,12 грн з ПДВ, 01.02.2023 /5,24596 /1 778 = 11 192,78 грн з ПДВ та 01.03.2023 /5,02565 /8 483 = 51 159,12 грн.

Відповідно до Додаткової угоди до Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», оприлюдненого на сайті www.uie.kiev.ua та який є публічним (далі - Додаткова угода) про доповнення Договору пунктами наступного змісту:

« 2.3. Найменування предмета закупівлі: за кодом згідно Національного класифікатора ДК 021:2015-09310000-5 - Електрична енергія;

2.4. Обсяг постачання електричної енергії на 01.01.2023 - 31.03.2023 за АТ «Херсонобленерго» як оператора системи розподілу/передачі становить (кВт*год) 2 кл.: січень - 1 968, лютий - 1 778, березень 8 483;

2.5. Закупівля здійснюється відповідно до пп. 5 п. 13 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 та Наказу Міністерства енергетики України від 13.04.2022 № 148 «Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану».

« 5.17. Вартість послуг за цим Договором визначається як очікувана вартість обсягів постачання електричної енергії протягом періоду, вказаного у пункті 2.4 цього Договору та становить: 61 879,18 грн, крім того ПДВ 12 375,83 грн, всього з ПДВ - 74 255,01 грн».

Пунктом 6 Додаткової угоди передбачено, що відповідно до ч. 3 статті 631 Цивільного кодексу України Сторони домовилися та вирішили, що умови цієї Додаткової угоди розповсюджуються на відносини, які виникли між ними з 01.01.2023.

ДПЗД «Укрінтеренерго» надіслало Споживачу примірник Договору, Комерційної пропозиції № 5, додаткової угоди № 1, протоколу переговорів на офіційну електронну адресу: , яка розміщена на офіційному сайті ДПП: https://patrol.police.gov.ua, що підтверджується роздруківкою електронної пошти ДПЗД «Укрінтеренерго».

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно зі Звітом АТ «Херсонобленерго» щодо звітного корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника ДПЗД «Укрінтеренерго» (ПОН), які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора систем розподілу (передачі) АТ «Херсонобленерго» (ЕІС-код Х-типу оператора система: 62Х118), показники приладів обліку споживача - Департаменту патрульної поліції () ЕІС-код 62Z096 у розрахунковому періоді січень 2023 року становлять 6 317,3 кВт*год (фактичний корисний відпуск електроенергії по ТКОЕЕ - 1 968 кВт*год) та у розрахунковому періоді лютий 2023 року становлять 6 317,3 кВт*год (фактичний корисний відпуск електроенергії по ТКОЕЕ - 1 778 кВт*год).

ДПЗД «Укрінтеренерго» звернулося до Департаменту патрульної поліції з листом № 44/10-1851/ПОН від 28.06.2023 щодо коригування обсягів споживання електричної енергії, в якому повідомило, що оператор системи розподілу АТ «Херсонобленерго» надало Коригувальний Звіт щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» за січень-лютий 2023 року із зазначенням коригуючого обсягу споживання електричної енергії споживача Департаменту патрульної поліції () та, враховуючи вищезазначену інформацію, надало коригуючі документи за січень-лютий 2023 року, а саме: Акт 041258 купівлі-продажу електроенергії до Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» за січень 2023 року від 31.05.2023, рахунок № 46/20/K01/48955 від 12.06.2023 та Акт 040910 купівлі-продажу електроенергії до Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» за лютий 2023 року від 31.05.2023, рахунок № 46/20/K02/48516 від 31.05.2023.

В якості доказів направлення та отримання відповідачем вказаного листа та зазначених документів позивачем були надані витяг з електронної пошти та копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 737 552).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору у період з січня 2023 року по лютий 2023 року позивач поставив електричну енергію відповідачу, що підтверджується Актами купівлі-продажу електроенергії до Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» 041258 за січень 2023 року від 31.05.2023 на суму 11 903,12 грн з ПДВ (обсяг електроенергії 1 968 кВт*год) та 040910 за лютий 2023 року від 31.05.2023 на суму 11 192,78 грн з ПДВ (обсяг електроенергії 1 778 кВт*год) та виставленим рахунками № 46/20/K01/48955 від 12.06.2023 на суму 11 903,12 грн та № 46/20/K02/48516 від 31.05.2023 на суму 11 192,78 грн.

Також позивачем було надано претензію-вимогу № 44/11-002799 від 20.06.2022 про сплату заборгованості за електричну енергію за період січень-березень 2022 року з доказами направлення вказаної претензії-вимоги на електронну пошту відповідача, оскільки Департамент патрульної поліції є/було споживачем ДПЗД «Укрінтеренерго» з 01.01.2019 по 02.03.2022.

Посилаючись на наявність у відповідача заборгованості за поставлену позивачем електричну енергію за період січень-лютий 2023 року, позивач звернувся з даним позовом до суду, додавши, що через несвоєчасне виконання грошового зобов`язання - наявні підстави для застосування статті 625 ЦК України у вигляді сплати 15% річних та інфляційних втрат.

Враховуючи межі перегляду справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позову у повному обсязі, з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Якщо у договорі не міститься посилання на типові умови, такі типові умови можуть застосовуватись як звичай ділового обороту, якщо вони відповідають вимогам статті 7 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Положенням ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Договір регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» споживачу ПОН, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем ПОН нового електропостачальника або припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи Договором випадках та є укладеним сторонами, керуючись ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу (п. 3.4.4. ПРРЕЕ).

Зокрема, ще з 27.12.2018 на виконання положень частини одинадцятої ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальником «останньої надії», на своєму офіційному вебсайті у мережі Інтернет за адресою www.uie.kiev.ua розміщено публічну оферту: Порядок приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; Комерційна пропозиція № 5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії»; додаток № 1 до Комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 до договору на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; Порядок формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії».

Як вже зазначалось вище у постанові, між ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальником «останньої надії» та ДПП, як споживачем, був укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника «останньої надії» та комерційної пропозиції № 5, розробленої з урахуванням вимог ЦК України та вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, по оператору системи розподілу (далі - ОСР) АТ «Херсонобленерго».

Відповідач як у відзиві на позовну заяву так і в апеляційній скарзі не заперечував факту виникнення між ним як споживачем та позивачем, як постачальником господарських зобов`язань, підставою яких є Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника «останньої надії» та комерційної пропозиції.

Положеннями п. 6.2.4. ПРРЕЕ встановлено, що початком постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» вважається день припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку.

Тобто, законодавством встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» укладається на підставі дій споживача - споживання електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. У такому разі договір вважається укладеним (момент укладення договору) з постачальником «останньої надії» у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.

За даними АТ «Херсонобленерго», на якого покладені функції адміністратора комерційного обліку відповідно до положень п. 11 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312, ДПП віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 01.01.2023, що підтверджується повідомленням АТ «Херсонобленерго» № 20/07-02090 від 16.12.2022.

Згідно із п. 7 Повідомлення АТ «Херсонобленерго» № 20/07-02090 від 16.12.2022, постачання електричної енергії здійснюється постачальником «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго», найменування споживача - Департамент патрульної поліції (); фактична адреса площадки вимірювання є - м. Херсон, вул. Сенявіна Адмірала, б. 128; ЕІС-код Z-типу ТКОЕЕ - 62Z096 (а.с.32).

Враховуючи встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини, колегія суддів відхиляє як надумані та необґрунтовані доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду першої інстанції стосовно підтвердження пунктом 7 Повідомлення АТ «Херсонобленерго» № 20/07-02090 від 16.12.2022 переліку точок споживача та спожитих обсягів електричної енергії, не ґрунтується на належних доказах.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпеку експлуатації енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Частиною другою статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Положеннями п. 3 частини першої статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пунктом першим частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 4.7. та п. 4.8 ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється споживачем, виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. За наявності відповідного устаткування проведення оплати може бути реалізоване із застосуванням картки попередньої оплати. Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії (п. 4.12. ПРРЕЕ).

Положеннями статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 2.1. Договору, Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).

Згідно п. 5.8. Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Умовами п. 5.10. Договору передбачено, що оплата виставленого Постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена Споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання Споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Відповідно до п. 4.1. Комерційної пропозиції, Споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання Споживачем рахунку.

У разі неотримання рахунку Споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію.

Орієнтовна вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії Постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих Постачальником від оператора систем розподілу (передачі) (далі - ОС).

Разом з тим, відповідно до положень п. 4.2. Комерційної пропозиції, остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ, або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі.

Згідно з п. 4.3. Комерційної пропозиції, рахунки вважаються отриманими Споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним), із застосуванням послуг пошти на адресу Споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС або споживачем Постачальнику або засобами електронної пошти, відповідно до пункту 16.2. цієї Комерційної пропозиції. Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом). У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення Постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

Відповідно до п. 4.4. Комерційної пропозиції, Акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії Споживачем. Обсяг фактично спожитої електричної енергії Споживачем визначається ОС, який виконує функції адміністратора комерційного обліку, в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії, а також Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехід період, затверджений постановою НКРЕКП від 28.12.2018 № 2118. У разі наявності зауважень до Акту купівлі-продажу, Споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. У разі неповернення Споживачем підписаного зі свого боку одного екземпляру оригіналу Акту купівлі-продажу у встановлені строки або його не підписання з боку Споживача у встановлений термін, документ вважається узгодженим та підтвердженим Споживачем та приймається Постачальником як узгоджений. Документом, що підтверджує факт переходу права власності на електричну енергію від Постачальника до Споживача, є узгоджений Сторонами Акт купівлі-продажу оформлений відповідно до умов, визначених в цьому розділі.

Тобто, факт споживання електричної енергії споживачем підтверджується даними комерційного обліку (обсяги), що надає постачальнику «останньої надії» оператор системи розподілу/передачі, відповідно до положень п. 10 постанови НКРЕКП від 28.12.2019 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» та згідно з Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затвердженим постановою НКРЕКП від 28.12.2018 № 2118 (далі - Тимчасовий порядок), а саме шляхом надання постачальнику «останньої надії» Звіту за фактичне споживання електричної енергії споживачами постачальника за розрахунковий період.

На виконання Договору, АТ «Херсонобленерго» надано Звіти щодо звітного корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника ДПЗД «Укрінтеренерго» (ПОН), які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора систем розподілу (передачі) АТ Херсонобленерго (ЕІС-код Х-типу оператора система: 62Х118), показники приладів обліку споживача - Департаменту патрульної поліції () ЕІС-код 62Z096 у розрахунковому періоді січень 2023 року становлять 6 317,3 кВт*год (фактичний корисний відпуск електроенергії по ТКОЕЕ - 1 968 кВт*год) та у розрахунковому періоді лютий 2023 року становлять 6 317,3 кВт*год (фактичний корисний відпуск електроенергії по ТКОЕЕ - 1 778 кВт*год).

Як правильно зауважив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, враховуючи дані, зазначені у Звітах за січень, лютий 2023 року та у Повідомленні АТ «Херсонобленерго» № 20/07-02090 від 16.12.2022, твердження відповідача, що із долучених позивачем документів неможливо встановити перелік точок комерційного обліку, обсяг спожитої електричної енергії, та фактичну адресу площадки вимірювання відповідача спростовується матеріалами справи.

В подальшому, на підставі Коригувального Звіту щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» за січень-лютий 2023 року із зазначенням коригуючого обсягу споживання електричної енергії споживача Департаменту патрульної поліції (), позивачем відповідачу складено Акт 041258 купівлі-продажу електроенергії до Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» за січень 2023 року від 31.05.2023 на суму 11 903,12 грн з ПДВ (обсяг електроенергії 1 968 кВт*год), рахунок № 46/20/K01/48955 від 12.06.2023 на суму 11 903,12 грн та Акт 040910 купівлі-продажу електроенергії до Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» за лютий 2023 року від 31.05.2023 на суму 11 192,78 грн з ПДВ (обсяг електроенергії 1 778 кВт*год), рахунок № 46/20/K02/48516 від 31.05.2023 на суму 11 192,78 грн, які направлено відповідачу листом № 44/10-1851/ПОН від 28.06.2023 на його електронну адресу 29.06.2023 та поштою 03.07.2023 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 737 552).

Враховуючи ту обставину, що позивачем акти купівлі-продажу електроенергії та рахунки направлялися на електронну пошту таким же чином як і договір, додаткові угоди та комерційна пропозиція, при цьому умови направлення рахунків електронною поштою узгоджені сторонами у п. 16.1 Комерційної пропозиції, і датою надсилання рахунків є 28.06.2023, твердження скаржника про виникнення у нього обов`язку зі сплати за електроенергії лише 08.07.2023, тобто після вручення йому рекомендованого поштового повідомлення (03.07.2023 + 5 днів), є непереконливими.

Приймаючи до уваги викладене, місцевий господарський суд підставно вказав в оскаржуваному рішенні, що відповідач не спростував обставин поставки позивачем у січні-лютому 2023 року електричної енергії в обсязі 3 746 кВт/год на загальну суму 23 095,90 грн, адже ці обставини підтверджуються копіями звітів про фактичне споживання електричної енергії за січень-лютий 2023 року, актами купівлі-продажу електроенергії за січень, лютий 2023 року, а також копіями відповідних рахунків, наявних у матеріалах справи.

В порушення умов Договору, відповідач своєчасно не оплатив поставлену позивачем електричну енергію у спірний період, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість у розмірі 23 095,90 грн.

Відповідно до частини першої статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини першої статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що загальна сума заборгованості відповідача на суму 23 095,90 грн за спожиту електричну енергію у січні-лютому 2023 року підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів на спростування наведених обставин, документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 23 095,90 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 15% річних за період з 07.06.2023 до 18.04.2024 у розмірі 3 005,97 грн та інфляційні втрати за період з червня по березень 2024 року у розмірі 578,64 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).

Приписи статті 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Якщо укладеним сторонами договором передбачено збільшення розміру процентів у зв`язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшено проценти, слід вважати іншим розміром процентів.

Відповідно до п. 7.4. Комерційної пропозиції, Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу Постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Отже, п. 7.4. Комерційної пропозиції, яка є Додатком 1 до Договору, встановлено збільшення розміру процентів до 15% у зв`язку з простроченням сплати боргу, яке слід вважати іншим розміром процентів, встановленим договором відповідно до положень частини другої статті 625 ЦК України.

Таким чином, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої ст. 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та проценти річних від простроченої суми.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 15% річних та інфляційних втрат, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про правильність їх нарахування позивачем, у зв`язку з чим господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 15% річних у розмірі 3 005,97 грн та інфляційних втрат у розмірі 578,64 грн - у повному обсязі.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач, посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, ст. 233 ГК України та практику Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, зазначав про можливість зменшення розміру процентів річних.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з урахуванням конкретних обставин справи, що мають юридичне значення, а також принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

При цьому, визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. Реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.10.2020 у справі № 904/5645/19 та від 14.04.2021 у справі № 922/1716/20).

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки судом поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.05.2022 у справі № 910/10675/21.

При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Вирішуючи клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених до сплати процентів річних, суд першої інстанції, підставно, дотримуючись балансу інтересів сторін у справі, врахував ті обставини, що відповідач є державним органом, а заявлений у позові період заборгованості є періодом перших місяців деокупації м. Херсона та частини Херсонської області; у зв`язку з чим, як заявляє відповідач, останній був змушений вживати заходів, спрямованих на відновлення функціонування своєї діяльності на деокупованих територіях, що потребувало значних матеріальних витрат. Укладання договору з постачальником «останньої надії» є фактично вимушеною дією відповідача з огляду на розірвання договору попереднім постачальником.

При цьому судом було враховано заперечення позивача на таке клопотання відповідача, який, у свою чергу, зазначив, що починаючи з 01.01.2019 ДПЗД «Укрінтеренерго» є єдиним в Україні постачальником електричної енергії «останньої надії», який, враховуючи введення в Україні воєнного стану 24.02.2022, виконує спеціальні обов`язки на ринку електричної енергії в повному обсязі, а заборгованість споживачів постачальника «останньої надії» призвела до неможливості виконання ним своїх зобов`язань та виникнення заборгованості перед іншими учасниками ринку електричної енергії та бюджетом, через що ДПЗД «Укрінтеренерго» втратило платоспроможність і знаходиться на межі банкрутства. Проблеми щодо наявності заборгованості за спожиту електричну енергію у споживачів-неплатників перед постачальником «останньої надії» є предметом розгляду на засіданнях Ради національної безпеки і оборони України, оскільки становлять загрозу енергетичній безпеці та стійкості функціонування енергетичної системи України. Безоплатне споживання електричної енергії споживачами призвело у підсумку до прямої шкоди енергогенеруючим підприємствам України, так як вони змушені виробляти та реалізовувати електричну енергію, не отримуючи за це належної оплати, особливо в період запровадженого воєнного стану, що несе небезпеку для енергосистеми України в цілому.

Таким чином, суд першої інстанції констатував в оскаржуваному рішенні, що і позивач, і відповідач здійснюють господарську діяльність в умовах введеного в Україні воєнного стану, а тому зменшення розміру відсотків річних, про що у своєму відзиві просив відповідач, суперечить принципу дотримання балансу інтересів сторін.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судове рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника - Департамент патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 у справі №910/5210/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 у справі №910/5210/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/5210/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді І.М. Скрипка

Т.П. Козир