УХВАЛА

м. Київ

19.03.2025Справа № 910/3157/25
Суддя Мудрий С.М., розглянувши

позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгова група Ліом", подану від його імені Вотченіковим Максимом Віталійовичем

до ОСОБА_1

про відшкодування збитків у розмірі 6 996 826,63 грн

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року до Господарського суду міста Києва Вотченіковим Максимом Віталійовичем подано позовну заяву від імені та інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгова група Ліом" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою в сумі 6 996 826,63 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Позовна заява містить: поштову накладну №250; фіскальний чек; опис вкладення у поштове відправлення для адресата: ОСОБА_1 . В зазначеному описі вкладення відсутня позовна заява.

Отже, надані докази не підтверджують направлення відповідачу копій позовної заяви.

Матеріали позовної заяви не містять інших доказів, які можуть підтвердити обставину направлення відповідачу копії позовної заяви засобами поштового зв`язку або через систему "Електронний суд".

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позивачем у позові зазначено про звільнення від сплати судового збору на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (власників), учасника (учасників), акціонера (акціонерів) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 54 ГПК України власник (власники), учасник (учасники), акціонер (акціонери) юридичної особи, якому (яким) сукупно належить 5 і більше відсотків статутного капіталу товариства (голосуючих акцій) або частка у власності юридичної особи якого (яких) сукупно становить 5 і більше відсотків, може (можуть) подати в інтересах такої юридичної особи позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою.

У разі відкриття провадження за таким позовом зазначена юридична особа набуває статусу позивача, але не вправі здійснювати свої процесуальні права та обов`язки без згоди власника (власників), учасника (учасників), акціонера (акціонерів), який (які) подав (подали) позов. Посадова особа, до якої пред`явлений позов, не вправі представляти юридичну особу та призначати іншу особу для представництва юридичної особи в даній справі.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.03.2021 у справі №912/3514/20 зроблено висновок про те, що особою, яка подає позов в інтересах такої юридичної особи (відповідно до ст. 54 ГПК України) є власник (учасник, акціонер) юридичної особи, який у розумінні наведеної вище норми не являється позивачем, а є особою з особливим процесуальним статусом.

Зазначений висновок кореспондується з висновком зробленим у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.05.2022 у справі №912/2829/21.

Отже, процесуально позивачем за даною категорією спорів виступає юридична особа, а тому відсутні підстави для застосування приписів п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3 028,00 грн.

Оскільки відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору та докази сплати судового збору, то позовна заява не відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Враховуючи наведене, суд встановив, що за подання даного позову підлягає сплаті судовий збір у розмірі 104 952,40 грн.

Частиною 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 2 ст. 91 ГПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

У переліку документів, що додаються до позовної заяви, зазначено: копія листа №22 від 17.12.2024 року з доказом направлення, однак матеріали позовної заяви не містять документа з відповідними реквізитами.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 164, 172, 174 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою

4. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Сергій МУДРИЙ