ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2025 р. Справа№ 910/9960/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-7» адвоката Бойкова Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення

за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг»

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 (Повне судове рішення складено 31.10.2024.)

у справі №910/9960/24 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг»

до Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-7»

про стягнення 551 330, 28 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судових рішень у даній справі

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг» (далі - ТОВ «Київенерго-борг», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-7» про стягнення 551 330, 28 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг» відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі №910/9960/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі №910/9960/24 змінено та викладено мотивувальну частину у редакції даної постанови.

Короткий зміст заяви на розгляд Північного апеляційного господарського суду

22.02.2025 через систему «Електронний суд» (ЄСІТС) від представника Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-7» адвоката Бойкова Олександра Сергійовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду, в якій він просить винести додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції у справі №910/9960/24 у розмірі 12 000,00 грн.

В обґрунтування заяви, заявником дотримано порядку, який передбачений статтями 123, 126, 129, 244 ГПК України, тобто, зроблено відповідну заяву із врахуванням зазначених вище норм та обставин справи, та завчасно подано її до суду. Заявник обґрунтував понесені судові витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ст.ст. 126, 129 ГПК України.

Також заявник зазначає, що відповідачем понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, на підтвердження чого подано усі необхідні первинні документи, що підтверджують розмір таких витрат та докази її сплати. Отже, вважає витрати на правничу допомогу адвоката понесені у даній справі були необхідними, розумними, співмірними зі складністю справи та часом витраченим адвокатом.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (складу суду) від 24.02.2025 заяву представника Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-7» адвоката Бойкова Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного госпоадсрького суду від 25.02.2025 розгляд заяви представника Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-7» адвоката Бойкова Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення призначено на 17.03.2025.

Явка учасників справи

Учасники справи у судове засідання 17.03.2025 не з`явились, про дату час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, шляхом доставки електронного документу до електронного кабінету сторін, що підтверджується відповідними довідками про отримання електронного документа.

Від Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-7» надішло клопотання про розгляд заяви без участі їх представника.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

Розглянувши заяву представника Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-7» адвоката Бойкова Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Нормою ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача до закінчення судових дебатів у справі зробив заяву (у відзиві на апеляційну скаргу від 18.12.2024), що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу будуть надані суду у строк, встановлений ч.8 ст. 129 ГПК України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі №910/9960/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі №910/9960/24 змінено та викладено мотивувальну частину у редакції даної постанови.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, а саме, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4 ст. 129 ГПК України).

Оскільки апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі №910/9960/24, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, залишено без задоволення, тому пов`язані з розглядом справи витрати покладаються на позивача.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

22.02.2025 через систему «Електронний суд» (ЄСІТС) від представника Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-7» адвоката Бойкова Олександра Сергійовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду.

Отже, представником відповідача була зроблена відповідна заява до закінчення судових дебатів та подані відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення апеляційним господарським судом рішення у даній справі.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст. 126 ГПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону).

Водночас, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначається гонорар.

При цьому, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Разом з цим, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 року у справі № 910/4201/19).

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Частинами першою та другою статті 30 вказаного Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

На підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 12 000,00 грн надано: договір про надання правової допомоги №29/08 від 29.08.2024, укладений між адвокатом Бойковим Олександром Сергійовичем та Житлово-будівельним кооперативом «Автотранспортник-7»; додаткова угода №04/12 до договору 04.12.2024; акт прийому-передачі послуг до договору від 18.02.2025.

Згідно з п.2.1.1 договору про надання правової допомоги №29/08 від 29.08.2024 адвокат зобов`язується надати клієнту визначені цим договором адвокатські послуги щодо захисту або представництва інтересів останнього у справі №910/9960/24, з усіма правами представника відповідача, передбаченими ГПК України та довіреністю.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що за правову допомогу, передбачену цим договором, клієнт сплачує виконавцю винагороду (гонорар) у розмірі, що погоджується сторонами в додаткових угодах та/або актах наданих послуг.

Додатковою угодою № 04/12 до договору від 04.12.2024 сторони погодили, що клієнт сплачує виконавцю винагороду (гонорар) незалежно від результату надання правової допомоги у фіксованому розмірі (п.2.1):

- за складання відзиву на апеляційну скаргу - 6 000,00 грн;

- за представництво у судовому засіданні, що відбулось - 3 000,00 грн;

- за прибуття у засідання, що не відбулось - 1 000,00 грн.

Згідно з актом прийому-передачі послуг до договору від 18.02.2025 адвокат Бойков О.С. надав Житлово-будівельному кооперативу «Автотранспортник-7» правову допомогу, а саме:

- складання відзиву на апеляційну скаргу від 18.12.2024 - 6 000,00 грн;

- представництво у судовому засіданні, що відбулось 27.01.2025 - 3 000,00 грн;

- представництво у судовому засіданні, що відбулось 17.02.2025 - 3 000,00 грн.

Загальна вартість вказаних послуг склала 12 000,00 грн.

Крім того, у матеріалах справи міститься довіреність, якою Житлово-будівельний кооператив «Автотранспортник-7» уповноважує адвоката Бойкова Олександра Сергійовича, що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3097 від 29.11.2007, представляти інтереси Житлово-будівельному кооперативу «Автотранспортник-7» у справі № 910/9960/24, зокрема, у Північному апеляційному господарському суді.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

В свою чергу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У свою чергу, як свідчать матеріали справи, позивачем до суду апеляційної інстанції клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не надавалось.

Так, виходячи з наданих відповідачем доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи, колегія суддів виходить із загальних критеріїв оцінки послуг з надання правової (правничої) допомоги з урахуванням обсягу та змісту підговлених адвокатом документів.

Зокрема, суд оцінює та досліджує подані відповідачем документи та встановлює, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не подавав адвокат під час розгляду справи явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено в документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Наразі, у доданому до заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення акті прийому-передачі послуг від 18.02.2025 наведено перелік послуг та загальна їх вартість у розмірі 12 000,00 грн.

Обґрунтовуючи розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції відповідач посилався, зокрема на таку послугу, як складання відзиву на апеляційну скаргу, вказавши її вартість у розмірі - 6000,00 грн.

Колегією суддів під час оцінки обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу враховано кількість, обсяг та зміст підготовленого адвокатом відзиву на апеляційну скарга на 2 сторінках, що не потребує багато часу, а також те, що представник відповідача не змінював позицію, яку викладав у суді першої інстанції, що, на думку колегії суддів, не відповідає критеріям співрозмірності та розумності.

Крім того, колегія суддів зазначає, що така послуга, як участь у судових засіданнях 27.01.2025 та 17.02.2025, що складає 6000, 00 грн є занадто завищена, не відповідає критерію реальності та співмірності, оскільки загальний час судових засідань 27.01.2025 та 17.02.2025 згідно із протоколом судових засідань від 27.01.2025 від 19.12.2024 складає 18 хвили. Також колегія суддів звертає увагу, що зазначені судові засідання відбувались у режимі відеоконференції.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, доцільність та необхідність виконання даних робіт (надання послуг), а також враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідачу у розмірі 6 000,00 грн (складання відзиву на апеляційну скаргу - 3 000,00 грн, участь у судових засіданнях 27.01.2025 та 17.02.2025 - 3000,00 грн).

В іншій частині заявлені витрати на професійну правничу допомогу у цій справі не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 123-129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву представника Житлово-будівельного кооперативу "Автотранспортник-7» адвоката Бойкова Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» (01011, м.Київ, вул.Рибальська, 13, ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-7» (04201, м.Київ, вул.Петра Панча, 11-Б, ) 6 000 (дванадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

У задоволенні іншої частини заяви представника Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-7» адвоката Бойкова Олександра Сергійовича про стягнення витрат пов`язаних з розглядом справи № 910/9960/24 у суді апеляційної інстанції, відмовити.

3.Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду.

4.Матеріали справи № 910/9960/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст. ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 18.03.2025.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім