ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"12" березня 2025 р. м. Київ Справа № 911/826/25

Суддя Рябцева О.О., розглянувши матеріали

за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ ? Фермой-Кі», Київська обл., Броварський р-н., с. Красилівка,

до ПрАТ ? Дніпрометалсервіс», Дніпропетровська область, м. Дніпро

про витребування майна з чужого незаконного володіння, повернення майна у натурі, зобов`язання подати відомості та зобов`язання відновити дію договору

Встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу III Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Позивачем не дотримано вказаних вимог. Як вбачається з інформації, що міститься в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повним місцезнаходженням позивача є: 07400, Київська обл., Броварський р-н., с. Красилівка, вул. Київська, буд. 2, офіс 1, тоді як позивачем у позовній заяві вказано: 07400, Київська обл., Броварський р-н., с. Красилівка, вул. Київська, буд. 2.

З інформації, що міститься в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що найменуванням позивача є: Підприємство з іноземною інвестицією у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермой-Кі», тоді як позивачем у позовній заяві вказано: Підприємство з іноземними інвестиціями у формі ТОВ ? Фермой-Кі».

Як вбачається з інформації, що міститься в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повним місцезнаходженням відповідача є: 49033, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 122, тоді як позивачем у позовній заяві вказано: 49033, м. Дніпро, проспект Б. Хмельницького, буд. 122.

З інформації, що міститься в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що найменуванням відповідача є: Приватне акціонерне товариство «Дніпрометалсервіс», тоді як позивачем у позовній заяві вказано: ПрАТ ? Дніпрометалсервіс»

Позивачем не зазначено інформації щодо наявності у відповідача електронного кабінету.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

У позовній заяві позивачем викладено декілька редакцій прохальних частин позовної заяви. Позивачем, зокрема пред`явлені вимоги до Броварської районної державної адміністрації Київської області та до Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, однак у вступній частині позову останні в якості відповідачів не вказані, в тому числі не зазначено їх повне найменування, місцезнаходження, ідентифікаційні коди юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти та відомості про наявність або відсутність електронних кабінетів.

Частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Судом встановлено, що у позивача Підприємства з іноземною інвестицією у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермой-Кі», тобто юридичної особи, відсутній зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС.

У позовній заяві позивач посилається на те, що іноземець директор Підприємства з іноземною інвестицією у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермой-Кі» і одноосібний та корпоративний власник громадянин Польщі ОСОБА_1 за релігійними переконаннями не може зареєструвати та представляти інтереси юридичної особи в судах України електронними засобами через «Електронний кабінет» в ЄСІТС підсистемі модуля «Електронний суд».

Також, позивач зазначив, що у зв`язку з форс-мажорними обставинами в умовах збройної агресії російської федерації проти України, коли під загрозу поставлено життя, здоров`я, безпеку громадянина Польщі ОСОБА_2 , і саме існування великої небезпечності від агресії РФ, і високі ризики з безпекою здоров`ю та життю директора Товариства «Фермой-Кі» ОСОБА_2 , останній не може прибути до України щоб зареєструвати «Електронний кабінет».

До позовної заяви Товариства «Фермой-Кі» долучено копію заяви від 05.11.2024 р. № 01/11-24 щодо дотримання вимог Закону України № 3200-ІХ від 29.06.2023 про обов`язкову реєстрацію та використання електронних кабінетів в ЄСІТС, що забезпечує обмін документами та суперечить релігійним переконанням заявника директора та одноосібного корпоративного власника Підприємства з іноземною інвестицією у формі ТОВ «Фермой-КІ» ОСОБА_2 , підписана директором, одноосібним корпоративним власником Товариства «Фермой-Кі» ОСОБА_3 , у якій останній просить: звільнити Товариство «Фермой-Кі» в особі директора цього підприємства та одноосібного корпоративного власника ОСОБА_2 відкривати «Електронний кабінет» за релігійними переконаннями останнього. Заявник погоджує та просить дозволу представнику адвокату Зимі Л.М. продовжувати представляти інтереси в судах України через «Електронний кабінет» ОСОБА_4 відповідно до вимог Закону України № 3200-ІХ від 29.06.2023.

Відповідно до змісту заяви від 05.11.2024 № 01/11-24 ОСОБА_5 заперечує проти отримання ЕЦП (електронний цифровий підпис) у зв`язку з релігійними переконаннями та утворення «Електронного кабінету», з урахуванням того, що автоматизована обробка персональних даних здійснюється з присвоєнням людині персонального цифрового (штрих-кодового) ідентифікатора.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом (ч. 3 ст. 96 Цивільного кодексу України).

Позивачем у цій справі є Підприємство з іноземною інвестицією у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермой-Кі», якому присвоєний ідентифікаційний код юридичної особи 20048150, а Врублевскі Збігнєв виконує функції керівника вказаного підприємства, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Оскільки позивачем у даній справі є саме Підприємство з іноземною інвестицією у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермой-Кі» як юридична особа, а не керівник вказаного підприємства як фізична особа, то посилання позивача, зокрема на те, що він не може зареєструвати електронний кабінет за релігійними переконаннями, є необґрунтованими, оскільки на юридичну особу не розповсюджуються положення абз. 3 ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України.

Інші доводи заявника про неможливість реєстрації електронного кабінету в ЄСІТС суд відхиляє, оскільки такі не можуть бути підставою для звільнення від зазначеного обов`язку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивачем не дотримано вказаних вимог. Позивачем, зокрема заявлено вимогу про витребування майна із чужого незаконного володіння та повернення майна у натурі.

При цьому ціни позову позовна заява не містить.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 р. у справі № 910/13737/19.

Відповідно до змісту позовних вимог, викладених у прохальних частинах позовної заяви, позов має одночасно майновий (витребування майна з чужого незаконного володіння та повернення майна у натурі) і немайновий (зобов`язання подати відомості; зобов`язання поновити дію договору) характер, проте у позовній заяві позивачем не зазначено ціну позову, натомість вказано, що позов містить вимоги немайнового характеру.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позивачем у позовній заяві викладено три прохальні частини з різними позовними вимогами. На сторінці 6 позовної заяви позивач просить витребувати у відповідача майно із чужого незаконного володіння, зобов`язати відповідача повернути його в натурі позивачу та зобов`язати Броварську районну державну адміністрацію Київської області вчинити дії (подати відомості). На сторінках 72-73 та 80-81 позовної заяви позивачем також заявлені зазначені вимоги, а також додано вимогу про зобов`язання Красилівської сільської ради Броварського району Київської області відновити дію договору.

Отже позовна заява не містить чіткого змісту позовних вимог, з яких можливо встановити, з якими саме вимогами позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивачем не дотримано вказаних вимог. До позовної заяви позивачем додані документи, які відсутні в переліку документів, які додані до позовної заяви. Також деякі документи додані позивачем в двох екземплярах, хоча в переліку документів, які додані до позовної заяви, не зазначено кількість поданих копій.

Крім того, більшість наданих позивачем документів містять лише титульну сторінку відповідного документа, а частина документів є нечитабельними.

Також, позивачем не зазначено інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пп. 1,2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня - 3028 грн.

Оскільки позивачем у позовній заяві викладено три різні прохальні частини, які допускають різне тлумачення змісту позовних вимог, та містять різну кількість вимог немайнового характеру, то суд позбавлений можливості встановити розмір судового збору, який має бути сплачений позивачем при зверненні із даним позовом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Позивачем не дотримано вказаних вимог. Як доказ направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами позивачем додано опис вкладення у цінний лист.

Проте, належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів є чек з описом вкладення у цінний лист, який позивачем не доданий. Крім того, на описі вкладення у цінний лист, який наданий позивачем, відсутній відбиток календарного штемпеля АТ «Укрпошта».

Таким чином, опис вкладення у цінний лист не є доказом направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Як вже зазначалось, у позовній заяві позивачем викладено декілька редакцій прохальних частин, зокрема пред`явлені вимоги до Броварської районної державної адміністрації Київської області та до Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, проте доказів направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами Броварській районній державній адміністрації Київської області та Красилівській сільській раді Броварського району Київської області позивачем не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

Постановив:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

3. Запропонувати позивачу:

- зареєструвати електронний кабінет в ЄСІТС;

- надати до суду докази сплати судового збору відповідно до остаточної редакції та кількості позовних вимог у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі.

- надати до суду докази направлення відповідачу (відповідачам) копії позовної заяви від 03.03.2025 р. вих. № 02/03-3 з доданими до неї документами;

- пояснення чи доповнення до позовної заяви з зазначенням:

1) повного найменування та місцезнаходження позивача;

2) повного найменування, місцезнаходження, та відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача (відповідачів);

3) ціни позову;

4) чіткого змісту позовних вимог;

5) уточненого переліку, доданих до позовної заяви документів, та зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

4. Попередити позивача про те, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили після її підписання відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає оскарженню.

Суддя О.О. Рябцева