ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2025 р. Справа№ 910/4887/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

Секретар судового засідання: Басараба К.Ю.

За участю представників учасників справи:

від ТОВ «Оус Дістрибюшн»: Барабаш О.В.- за довіреністю в порядку передоручення.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі № 910/4887/24 (суддя Бондаренко-Легких Г.П., повний текст ухвали складено та підписано - 11.07.2024)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дімед»

про стягнення 200 000,00 грн та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі № 910/4887/24 (суддя Бондаренко-Легких Г. П., повний текст ухвали складено та підписано - 11.07.2024) матеріали справи № 910/4887/24 направлено за виключною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» звернулося до з апеляційною скаргою, в якій просить, поміж іншого, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі № 910/4887/24.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції без з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права - розділу ІІІ ГПК України (статті 12-17, у редакції, які діяли до 15.12.2017), ст. 16 ГПК України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017) та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме Закону України «Про авторське право і суміжні права».

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відповідач, не скористався своїм правом та не подав відзив на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України, не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 19.07.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Поліщук В.Ю. (головуючий, суддя-доповідач), Гончаров С.А., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2024 у справі № 910/4887/24 витребувано у Господарського суду міста Києва, Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 910/4887/24 щодо оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі № 910/4887/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дімед» про стягнення 200 000,00 грн та зобов`язання вчинити дії; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі № 910/4887/24 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва чи Господарського суду Дніпропетровської області.

08.08.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/4887/24.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2631/24 від 12.08.2024 у зв`язку із перебуванням судді Яковлєва М.Л., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/4887/24.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12.08.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Поліщук В.Ю., судді: Гончаров С.А., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 у справі № 910/4887/24, зокрема, прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» щодо оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі № 910/4887/24 до свого провадження; розгляд апеляційної скарги призначено 10.09.2024.

28.08.2024 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дімед» надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» без їхньої участі.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3236/24 від 11.09.2024 у зв`язку із перебуванням судді Отрюха Б.В., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/4887/24.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 11.09.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Поліщук В.Ю., судді: Гончаров С.А., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 у справі № 910/4887/24 прийнято справу № 910/4887/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» щодо оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Поліщук В.Ю. (суддя-доповідач), судді: Пантелієнко В.О., Гончаров С.А.; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн», щодо оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі № 910/4887/24 призначено до розгляду в судовому засіданні 08.10.2024.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/659/24 від 15.10.2024 у зв`язку із ухваленим рішенням Вищої ради правосуддя від 08.10.2024 про звільнення у відставку судді Поліщука В.Ю., призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/4887/24.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 15.10.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2024 у справі № 910/4887/24, зокрема, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі № 910/4887/24 прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Поляков Б.М.; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі № 910/4887/24 призначено на 18.12.2024.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4802/24 від 09.12.2024 у зв`язку із ухваленим рішенням Вищої ради правосуддя від 19.11.2024 про звільнення у відставку судді Полякова Б.М., призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/4887/24.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 у справі № 910/4887/24 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі № 910/4887/24 прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 у справі № 910/4887/24 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі № 910/4887/24 відкладено на 12.03.2025.

Явка представників учасників справи

12.03.2025 у судове засідання з`явився представник ТОВ «Оус Дістрибюшн».

Представник відповідача у судове засідання 12.03.2025 не з`явився; про час, місце та дату судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином; про причини нез`явлення суд не повідомив.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за участю представника ТОВ «Оус Дістрибюшн».

Позиції учасників справи

У судовому засіданні 12.03.2025 представник ТОВ «Оус Дістрибюшн» підтримав доводи апеляційної скарги, з підстав викладених у неї та просили її задовольнити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, у квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дімед» про зобов`язання вчинити дії та стягнення 200 000,00 грн.

В позовній заяві, зокрема, позивач з метою захисту майнових своїх авторських прав на програмне забезпечення, яке засвідчено свідоцтвом № 116869 просить заборонити ТОВ «Дімед» (, адреса реєстрації: вул. Миколи Хвильового, 6, м. Дніпро, 49068) надавати доступ до Програмного забезпечення «TD Control» для універсальних стендів з перевірки компонентів дизельних паливних систем - форсунок, насосів, рейлів, регуляторів тиску і датчиків тиску» в мережі Інтернет або в будь-який інший спосіб, а також просить стягнути з відповідача на його користь компенсацію у розмірі 200 000 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2024 відкрито провадження у справі №910/4887/24, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 25.06.2024.

У судове засідання 25.06.2024 суд на місці ухвалив направити справу за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, посилаючись на наступне.

Так, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач обґрунтовуючи підсудність даного спору Господарському суду міста Києва зазначає про те, що однією із вимог є заборона розповсюдження Програмного забезпечення в мережі Інтернет та приймаючи до уваги, а центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності є Національний орган інтелектуальної власності ДО «УКРНОІВІ» (місцезнаходження - м. Київ, вул. Годзенко 1) місцем пред`явлення позову визначено Господарський суд міста Києва.

Проте, місцевим господарський судом встановлено, що в даному випадку об`єктом авторського права є комп`ютерна програма, а саме «Програмне забезпечення «TD Control» для універсальних стендів з перевірки компонентів дизельних паливних систем - форсунок, насосів, рейлів, регуляторів тиску і датчиків тиску», власником майнових прав на яку є позивач згідно договору про відчуження №01/23 від 09.03.2023 та свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір №116869 від 08.03.2023, при цьому підставами для захисту майнових авторських прав позивач послався на п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 2, 3 ч. 3 ст. 53 Закону України «Про авторське право і суміжні права», що зводяться до протиправного використання об`єкта авторського права, а саме комп`ютерної програми без дозволу позивача з використанням мережі Інтернет.

Таким чином, місцевий господарський суд вважає, що на думку позивача, програмне забезпечення, яке розміщено на веб-сторінці www.dimed.com.ua (належить ТОВ «Дімед») та використовується ТОВ «Прайм Техсервіс» є відтворенням програмного забезпечення, проте матеріали справи не містять доказів вчинення ТОВ «Дімед» порушення майнових прав позивача саме з використанням мережі Інтернет, зокрема, шляхом розміщення на веб-сторінці програмного забезпечення (комп`ютерної програми) позивача з доступом до вільного завантаження, тому дані позовні вимоги не пред`являються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності (УКРНОІВІ).

З огляду на наведене, суд першої інстанції встановивши відсутність підстав, які б свідчили про те, що порушення майнових прав позивача відбулось саме з використанням мережі Інтернет, при цьому місце вчинення порушення визначається з урахуванням конкретних обставин, зазначених у позовній заяві, а в даному випадку розповсюджувачем програмного забезпечення є відповідач - ТОВ «Дімед», місцезнаходження якого м. Дніпро, вул. Миколи Хвильового, 6, тому місцем розповсюдження програмного забезпечення, а саме місцем вчинення порушення є місто Дніпро, за таких обставин місцевий господарський суд дійшов висновку, що спір у даній справі належить за виключною підсудністю Господарському суду Дніпропетровської області.

Відтак, господарський суд першої інстанції постановив ухвалу про передачу даної справи за виключною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України.

Постановлено зазначене судове рішення місцевого господарського суду, наразі оскаржується в апеляційному порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Північний апеляційний господарський суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті судового рішення, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

З 15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - Закон № 2147-VІІІ), яким ГПК України викладено в новій редакції.

Стаття 20 ГПК України в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом у цій справі, передбачає, що Вищий суд з питань інтелектуальної власності розглядає справи щодо прав інтелектуальної власності, зокрема: справи у спорах щодо прав на винахід, корисну модель, промисловий зразок, торговельну марку (знак для товарів і послуг), комерційне найменування та інших прав інтелектуальної власності, в тому числі щодо права попереднього користування; справи у спорах щодо реєстрації, обліку прав інтелектуальної власності, визнання недійсними, продовження дії, дострокового припинення патентів, свідоцтв, інших актів, що посвідчують або на підставі яких виникають такі права, або які порушують такі права чи пов`язані з ними законні інтереси.

Разом з тим, Вищий суд з питань інтелектуальної власності роботу не розпочав. При цьому, згідно з пунктом 16 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України відтерміновано початок дії вказаних положень, а саме регламентовано, що до початку роботи Вищого суду з питань інтелектуальної власності справи щодо прав інтелектуальної власності розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, судами відповідно до правил юрисдикції (підвідомчості, підсудності), які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Питання, пов`язані з підвідомчістю і підсудністю справ господарським судам, унормовувалось розділом ІІІ ГПК України (статті 12-17, у редакції, які діяли до 15.12.2017).

Так, стаття 16 ГПК України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017) визначає, що справи у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності розглядаються господарським судом за місцем вчинення порушення. Справи у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет розглядаються господарським судом за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності.

Відтак, зміст статті 12-17 ГПК України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017) дає підстави для висновку, що спори про порушення майнових прав інтелектуальної власності належить розглядати в порядку господарського судочинства. При цьому, для розгляду таких справ частиною четвертою статті 16 ГПК України встановлено виключну підсудність. Вказаною правовою нормою передбачено, що справи у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності розглядаються господарським судом за місцем вчинення порушення, а справи у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет розглядаються господарським судом за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатись за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності (такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 916/1500/19).

Так, станом на день звернення до Господарського суду міста Києва з цим позовом, справи у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності віднесено до юрисдикції господарських судів й такі справи розглядаються з урахуванням статті 16 ГПК України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017).

Як зазначалось вище, що серед іншого, позивач у своїй позовній заяві просив заборонити відповідачу надавати доступ до Програмного забезпечення «TD Control» для універсальних стендів з перевірки компонентів дизельних паливних систем - форсунок, насосів, рейлів, регуляторів тиску і датчиків тиску» в мережі Інтернет або в будь-який інший спосіб.

Враховуючи наведене позивач у справі наполягав на тому, щоб відповідач припинив порушення прав інтелектуальної власності авторського права та просив заборонити йому надавати доступ до Програмного забезпечення «TD Control» для універсальних стендів зперевірки компонентів дизельних паливних систем - форсунок,насосів, рейлів, регуляторів тиску і датчиків тиску» в мережі Інтернет або в будь-який інший спосіб.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, в даній справі розглядається спір щодо порушення позивача майнових прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет, апеляційний господарський суд дійшов висновку що, ця справа повинна розглядатися господарським судом за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, а саме Господарським судом міста Києва, внаслідок чого суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку про передачі даної справи за виключною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, тобто за місцем вчинення даного порушення.

При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про передачу даної справи за виключною підсудністю до іншого господарського суду передчасно встановив відсутність підстав щодо порушення відповідачем майнових прав позивача у даній справі з використання мережі Інтернет, оскільки наявність чи відсутність порушеного права особи, за захистом яких вона звернулася, вирішується судом під час розгляду спору по суті, з урахуванням всіх доводі, заперечень та належних доказів.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» слід задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі № 910/4887/24 скасувати у зв`язку з безпідставністю передачі даної справи за виключною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, а справу № 910/4887/24 направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаджинастасиу проти Греції», національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти російської федерації» зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України»).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Трофимчук проти України» зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

За змістом положень ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийнято з порушеннями норм права при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доводи скаржника, які викладені в апеляційній скарзі щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а відтак, наявні правові підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оус Дістрибюшн» задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі № 910/4887/24 скасувати.

3. Справу № 910/4887/24 направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.03.2025.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко