РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2025Справа № 910/11386/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування»

до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування»

про стягнення 29191,90 грн,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду звернулося з позовом приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» про стягнення 29191,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем.

Суд своєю ухвалою від 18.09.2024 відкрив провадження у справі № 910/11386/24 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відхилив позовні вимоги у повному обсязі, зазначивши, що вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля завищена. Крім того позивач не подав доказів, що протягом року з дати настання події звертався до відповідача з заявою про доплату страхового відшкодування.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

30 вересня 2019 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» (страховик) та товариство з обмеженою відповідальністю «Люм`єр електро» (страхувальник) уклали договір добровільного страхування наземного транспорту (далі - Договір-1), за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу, а саме: автомобіля «Citroen», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

08 січня 2020 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, автомобіля «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Згідно з постановою Оболонського районного суду міста Києва від 30.01.2020 особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, є водій ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , застрахована приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа страхування» за полісом № ЕР/182882389 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Договір-2) (ліміт відповідальності становить 100000,00 грн, франшиза - 2000,00 грн).

09 січня 2020 року водій пошкодженого автомобіля звернувся до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» про виплату страхового відшкодування, а 10 січня 2020 року повідомив страховика (приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування») про настання події, що має ознаки страхового випадку.

Відповідно до рахунків від 09.01.2020, виставлених товариством з обмеженою відповідальністю «Ніко техно мегаполіс», вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 59720,76 грн.

Згідно із звітом про визначення вартості відновлювального ремонту від 17.01.2020 вартість відновлювального ремонту становить 59343,58 грн.

Зазначена вище подія була визнана страховим випадком, про що складено страховий акт від 28.01.2020 на суму 59720,76 грн.

Позивач перерахував товариству з обмеженою відповідальністю «Ніко техно мегаполіс» 59720,76 грн (платіжне доручення від 29.01.2020).

Статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою від 20.02.2020 про відшкодування 59720,76 грн.

11 березня 2020 року відповідач перерахував позивачеві 30528,86 грн (32528,86-2000,00 (франшиза).

Згідно з позицією Верховного Суду (постанови № 910/20199/17 від 01.06.2018, № 910/5092/17 від 14.05.2018 та № 922/1436/17 від 10.07.2018) виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції до 01.01.2025) покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Однак спеціальні норми названого Закону обмежують розмір шкоди (збитків), що підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала шкоди, зокрема:

- межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22);

- вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29);

- страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП (пункт 32.4 статті 32);

- не відшкодовується шкода, пов`язана із втратою товарної вартості транспортного засобу (пункт 32.7 статті 32);

- страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами пункту 12.1 статті 12 цього Закону.

Отже, страховик винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції до 01.01.2025) зобов`язаний відшкодувати потерпілій стороні шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком та суми фактичних витрат, право на вимогу якої перейшло до страховика потерпілого у зв`язку з виплатою страхового відшкодування, але на основі вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей та за мінусом франшизи.

Крім того, принципу інституту відшкодування шкоди притаманне повне відшкодування завданої шкоди. Цей принцип означає, що обсяг обов`язку відшкодувати шкоду визначається розміром цієї шкоди. З огляду на це, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами щодо понесення витрат на ремонт. Звіт про оцінку - лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення майна, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, проведених для відновлення пошкодженої речі.

Відповідний правовий висновок сформовано Верховним Судом у постанові від 06.07.2018 у справі № 924/675/17.

Вирішуючи питання пропуску річного строку звернення з заявою про доплату страхового відшкодування з моменту ДТП та його правових наслідків суд виходить з такого.

Статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції до 01.01.2025) передбачені випадки, з настанням яких страховик набуває правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати, зокрема, у випадку, коли потерпілим чи особою, яка має право на отримання відшкодування, не було протягом року з моменту скоєння ДТП подано заяву про виплату страхового відшкодування.

Тобто право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

Як зазначено вище як потерпілий так і страховик звернулись з відповідними заявами без пропуску встановленого строку.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не виплатив позивачеві 29191,90 грн страхового відшкодування (59720,76 - 30528,86 (сплачені відповідачем).

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача 29191,90 грн страхового відшкодування обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування».

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» (вул. Рибальська, 22, м. Київ, 01011, код 30968986) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» (вул. Борщагівська, 154, м. Київ, 03036, код 33908322) 29191,90 грн боргу, 3028,00 грн судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун