ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/4809/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, 17),
до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (61037, м. Харків, пр. Героїв Харкова, 199),
про стягнення коштів у розмірі 58 697, 92 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", в якій просить суд:

1. Стягнути з Акціонерного товариства «Українські Енергетичні Системи» (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвест» (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпро, вул. Шевченко, д. 17, ідентифікаційний код в п/р НОМЕР_1 в «Райффайзен Банк» м. Київ, МФО 300335) індекс інфляції у розмірі 43 201, 48 грн та три проценти річних у розмірі 13 780, 02 грн, що нараховані на заборгованість, стягнену рішенням Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 у справі № 922/2554/20.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українські Енергетичні Системи» (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвест» (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпро, вул. Шевченко, д. 17, ідентифікаційний код в п/р р НОМЕР_1 в «Райффайзен Банк» м. Київ, МФО 300335) індекс інфляції у розмірі 1 304, 21 грн та три проценти річних у розмірі 412, 21 грн, що нараховані на заборгованість стягнену додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі № 922/2554/20.

3. В порядку ч. 2 ст. 625 ЦКУ та ч. 10 ст. 238 ГПКУ зобов`язати орган, що здійснюватиме примусове виконання:

- нарахувати відповідачу інфляційні втрати, як це передбачено ч. 2 ст. 625 ЦКУ, за весь період прострочення оплати боргу, що не був врахований в рішенні суду, починаючи з 15.11.2024, по дату повного погашення боргу, за формулою:

Сінф.втрат = Сп х Пс,

Де:

Сінф.втрат сума інфляційних втрат за період прострочки.

Сп - загальна сума грошової заборгованості разом з інфляційними втратами на початок періоду.

Пс індекс інфляційного розрахунку за весь період прострочки, розрахунок, якого здійснюється за формулою:

Пс = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

ІІz - індекс інфляції за останній місяць прострочення,

та стягувати ці інфляційні втрати з відповідача, якщо буде мати місце примусове виконання рішення;

Розрахунок інфляційних втрат в позові виконано станом на 15.11.2024;

- нараховувати відповідачу 3 % річних, як це передбачено ч. 2 ст. 625 ЦКУ, за весь період прострочення оплати боргу, що не був врахований в рішенні суду, починаючи з 30.12.2024, по дату повного погашення боргу, за формулою:

Сума санкції = Ск x 3 % (ст.625 ЦКУ) x Д : 365 : 100, де

Ск загальна сума грошової заборгованості разом з інфляційними втратами на кінець періоду,

Д - кількість днів прострочення,

та стягувати даний відсоток з відповідача на користь позивача, якщо буде мати місце примусове виконання рішення.

Розрахунок суми 3 % річних в позові виконано станом на 30.12.2024.

4. Стягнути з Акціонерного товариства «Українські Енергетичні Системи» (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвест» (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпро, вул. Шевченко, д. 17, ідентифікаційний код в п/р НОМЕР_2 р НОМЕР_1 в «Райффайзен Банк» м. Київ, МФО 300335) суму судового збору у розмірі 3 028, 00 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн.

Позов обгрунтовано з посиланням на порушенням відповідачем зобов`язання з оплати заборгованості, що стягнена рішенням Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 та додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі № 922/2554/20.

Ухвалою господарського суду від 14.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/4809/24. Розгляд справи № 922/4809/24 вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу у строк, протягом п`ятнадцяти днів, з дня вручення ухвали про відкриття провадження, надати суду відзив на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ГПК України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство.

29.01.2025 від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 2597), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення річних та інфляційних втрат, виходячи з наступного. Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» від 16.01.2019 №36-р, відповідач (орган управління Кабінет Міністрів України) включений до переліку об`єктів великої приватизації державної власності (розмір пакета акцій - 75,22407664%). До даного переліку відповідач був включений згідно з п. 3 Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про погодження реорганізації акціонерного товариства Завод Електроважмаш шляхом приєднання до акціонерного товариства «Турбоатом» від 26.08.2021 №1005-р (набрало чинності 26.08.2021) під попередньою назвою Акціонерне товариство «Турбоатом». Під нинішньою назвою відповідач зазначений у вказаному переліку згідно п.2 Розпорядження Кабінету Міністрів України «Деякі питання управління акціонерним товариством «Українські енергетичні машини» від 06.10.2021 №1228-р (набрало чинності 06.10.2021). Спочатку правопопередник вказаного товариства ДП «Завод «Електроважмаш» з моменту набрання чинності Розпорядження №36-р, а потім й АТ «Завод «Електроважмаш» перебували постійно у переліку об`єктів великої приватизації державної власності. А тому від моменту набрання законної сили судового рішення від 20.10.2020, а також додаткового рішення від 03.11.2020 у справі № 922/2554/20 та моменту відкриття за ними виконавчого провадження у відповідача (правопопередника) існували законні підстави не виконувати дані рішення, які є й на цей час. Окрім цього, з моменту виникнення зобов`язань у відповідача перед позивачем до моменту початку повномасштабного вторгнення рф на територію України минуло лише 85 днів (з 01.12.2021 до 24.02.2022). Оскільки до відповідача була передана кредиторська заборгованість АТ «Завод «Електроважмаш» на суму більше 2 млрд. грн. більше ніж 260 кредиторів, цей строк був занадто малим, щоб вирішити будь-яким належним чином питання погашення заборгованості перед позивачем. Постановою дирекції та профспілкового комітету відповідача «Про роботу підприємства в період військового стану» від 24.02.2022 №5/88 на початку повномасштабного вторгнення була передбачена робота лише критичної інфраструктури підприємства, працівники не виходили на роботу протягом декількох місяців у 2022 році. Наразі господарська діяльність відповідача обмежена через часті та тривалі повітряні тривоги та необхідність через це працівників йти в укриття. Територія, майно Відповідача неодноразово були піддані обстрілам, в результаті чого зазнали руйнувань та пошкоджень. Загальна сума заподіяної Відповідачу внаслідок неодноразових обстрілів рф матеріальної шкоди відповідно до висновків Національного наукового центру Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» складає 577,8 млн. грн. Відповідач вважає можливим та обґрунтованим врахування наявності воєнного стану як форс-мажорної обставини, що має наслідком звільнення Відповідача від відповідальності за невиконання обов`язків по спірному договору і таке врахування може бути здійснено у загальному порядку, як це передбачено у листі Торгово-промислової палати № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2024 як на підставі даного листа, так і на підставі наданих доказів. Також вказує, що позивач нараховує інфляційні витрати та річні на суми, присуджені йому за рішеннями у справі № 922/2554/20. Але за основним рішенням від 20.10.2020 не було позовних вимог про стягнення основного зобов`язання. Отже, на думку відповідача, нарахування інфляційних витрат та річних на суми за рішенням суду від 20.10.2020 є необґрунтованим та безпідставним. Також вважає, що через вищевикладені обставини стосовно необґрунтованості нарахування інфляційних витрат та річних немає підстав для застосування ч.10 ст. 238 ГПК України.

03.02.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" надійшла відповідь на відзив (вх. № 2841), де позивач не погоджується з аргументами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву. На переконання позивача, установлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дозволяє ставити його виконання в залежність від волі боржника або будь-яких інших осіб, зокрема виконавця, на вчинення чи не вчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів. Зупинення вчинення виконавчих дій не звільняє відповідача від обов`язку добровільно виконати рішення суду. При цьому відмова від добровільного виконання рішення призводить до відповідальності встановленої законом. Доводи відповідача про застосування форс-мажорних обставин до відповідальності, що передбачена ст. 625 ЦК України, є необґрунтованими та спростовуються нормами права та правовими висновками Верховного Суду. Позивач наголошує, що всім правам вимоги позивача до відповідача сплатити кошти повністю кореспондує обов`язок відповідача з такої сплати. Посилання відповідача на те, що розмір відсотків, який повинен застосовуватися для нарахування втрат від прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем, не повинен перевищувати встановлений договором є недоречним, оскільки нарахування відсотків за цим позовом здійснюється за прострочення виконання грошових зобов`язань уже стягнутих за рішенням суду, а при цьому величина відсотків, що встановлена у розмірі три відсотки ст. 625 ЦК України, фактично є мінімальною величиною, встановленою законом, міри особливої відповідальності, що носить компенсаційний характер.

07.02.2025 відповідачем надані до суду заперечення (вх. № 3445), зі змісту яких судом вбачається, що правова позиція відповідача, викладена ним у цих запереченнях фактично дублює правову позицію, викладену відповідачем у відзиві на позов. Також відповідач просить суд зменшити розмір річних та інфляційних втрат на 90 % від належним чином обґрунтованих сум, визнаних судом, посилаючись на те, що його товариство не отримує ані бюджетного фінансування, ані будь-яких дотацій чи преференцій. У зв`язку із тяжкою економічною ситуацією, яка склалася не тільки у галузі важкого машинобудування, але й у всій державі, відповідачем було запроваджено низку операційних заходів, основною метою яких є збереження робочих місць, додержання соціальних гарантій працівників. На сьогоднішній момент, відповідач з об`єктивних причин не може самостійно здійснити швидке переорієнтування ринку збуту існуючого запланованого обсягу тягового виробництва, виробником якого був АТ "Завод "Електроважмаш" на нових замовників. Як зазначає відповідач, накладення або стягнення надмірних сум штрафних санкцій, значно зменшує вартість як АТ "Завод "Електроважмаш", так і відповідача, як об`єктів приватизації, що в результаті купівлі-продажу завдасть збитків державі внаслідок недоотримання реальної вартості їх єдиного майнового комплексу, зумовить погіршення його економічного стану під час проведення процедури приватизації державного майна і призведе до економічних наслідків у вигляді упущеної вигоди для держави. При цьому відповідач просить врахувати дане клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій лише у разі, якщо суд не знайде підстав для повної відмови у задоволенні позовних вимог, як того просить відповідач у відзиві.

Також відповідач заперечує проти суми витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що позовна заява у даній справі є типовою у господарських правовідносинах. Її складання не могло зайняти багато часу. Справа не є складною для досвідченого правника, містить лише два розрахунки стягнення річних та два розрахунки стягнення інфляційних витрат. Вирішення справи не впливає на репутацію сторони, публічного інтересу до справи не має. Визначений позивачем розмір гонорару адвоката у сумі 7 000, 00 грн є істотно завищеним та є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). З урахуванням предмета спору, обсягу зібраних доказів, складання лише однієї заяви по суті - позову, як про це зазначив сам позивач, відсутності договору про правничу допомогу, який би міг мати додаткові докази щодо витрат адвоката (як фінансових так і часових) необхідного часу для складання позову, дійсного необхідного обсягу правничої допомоги, поведінки сторін, значення справи для сторін та подання позову до особи, яка не укладала спірний договір, а прийняла заборгованість у тому вигляді як є в якості правонаступника з метою збереження для держави унікального виробництва, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні вимоги про стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу, або принаймні суттєво зменшити розмір такої задоволеної вимоги.

Будь-яких інших клопотань учасниками справи до суду не було надано, так само до суду не надходило клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 248 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивачем у позові зазначено про те, що 20.10.2020 за результатами розгляду справи № 922/2554/20 за позовом АТ Юніон до Державного підприємства Завод Електроважмаш Господарський суд Харківської області ухвалив рішення, яким вирішив стягнути з Державного підприємства «Завод Електроважмаш» (61089, м. Харків, просп. Московський, будинок 299, ідентифікаційний код юридичної особи 00213121) на користь Приватного акціонерного товариства «Юнікон» (49005, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28 А, ідентифікаційний код юридичної особи 23647176) 5 875, 26 грн 1 % річних та 58 277, 77 грн інфляційних втрат, а також судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 2 096, 20 грн.

03.11.2020 за результатами розгляду заяви АТ Юніон про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/2554/20 Господарський суд Харківської області ухвалив додаткове рішення, яким стягнуто з Державного підприємства "Завод Електроважмаш" (61089,Харківська обл, м. Харків, Орджонікідзевський район, Проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний код особи 00213121) на користь Приватного акціонерного товариства "Юніон" (49005, м. Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код особи 23647276) суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

На виконання вищевказаних рішень, Господарський суд Харківської області видав накази, а саме:

- Наказ від 10.11.2020 на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 у справі № 922/2554/20 на підставі якого Відділом примусового виконання рішень Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження № 66265738 про стягнення 66 249, 23 грн;

- Наказ від 24.11.2020 на примусове виконання додаткового рішення господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі № 922/2554/20 на підставі якого Відділом примусового виконання рішень Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження № 66265761 про стягнення 2 000, 00 грн;

13.09.2021 за результатами розгляду заяви АТ Юнікон про заміну сторони у виконавчому провадженні господарський суд Харківської області ухвалою постановив: Замінити боржника у виконавчому провадженні № 66265738 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 10.11.2020 по справі № 922/2554/20 з Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (Місцезнаходження:61089, Харківська обл, місто Харків, проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний код в ) на його правонаступника Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" (Місцезнаходження: 61089, Харківська обл, місто Харків, проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний код в ).

Замінити боржника у виконавчому провадженні № 66265761 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 24.11.2020 по справі № 922/2554/20 з Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (Місцезнаходження-,61089, Харківська обл, місто Харків, проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний код в ) на його правонаступника Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" (Місцезнаходження:61089, Харківська обл, місто Харків, проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційнийкодв ).

10.01.2023 між АТ Юнікон, ідентифікаційний код в (далі за текстом - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю Євроінвест, ідентифікаційний код в (далі за текстом - новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (далі - договір).

Відповідно до пунктів 1.1. та 1.2.4. договору первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до покупця - Державного підприємства Завод Електроважмаш (код ЄДРПОУ 0213121), правонаступником якого є Акціонерне товариство Завод Електроважмаш, за договором № №238/10-60-ВК від 02.11.2017 у сумі 68 249, 23 грн, що стягнута рішенням Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 та додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі № 922/2554/20.

У зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги ТОВ Євроінвест звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про заміну сторони у виконавчих провадженнях.

20.08.2024 розглянувши заяву ТОВ Євроінвест про заміну про заміну сторін у виконавчих провадженнях Господарський суд Харківської області постановив ухвалу, якою вирішив замінити сторону (стягувача) у виконавчому провадженні № 66265738, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 10.11.2020 у справі № 922/2554/20: з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (Місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська обл, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код в ) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченко, б. 17, ідентифікаційний код в ).

Отже, замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні № 66265761, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 24.10.2020 у справі № 922/2312/20: з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (Місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська обл, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код в ) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченко, б. 17, ідентифікаційний код в ).

Замінено сторону (боржника) у виконавчому провадженні № 66265738, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 10.11.2020 у справі № 922/2554/20: з Акціонерного товариства Завод Електроважмаш (, адреса: 61089, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 299) на Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199).

Замінено сторону (боржника) у виконавчому провадженні № 66265761, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 24.10.2020 у справі № 922/2554/20: з Акціонерного товариства Завод Електроважмаш (, адреса: 61089, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 299) на Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) (, адреса: 61037, м. Харків, просп. ГероївХаркова, 199).

Отже станом на день подачі даної позовної заяви кредитором за договором є Товариство з обмеженою відповідальністю Євроінвест (кредитор), а Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) боржником.

Позивачем у позові зазначено про те, що на даний час рішення Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 не виконані.

Таким чином, у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язання з оплати грошового зобов`язання, що стягнуто рішенням Господарського суду Харківської області від 20.09.2020 та додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі № 922/2554/20 з відповідача заявлено до стягнення в судовому порядку інфляційні втрати та три проценти річних у загальному розмірі 58 697, 92 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, як зазначалося судом вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 у справі № 922/2554/20 стягнуто з Державного підприємства «Завод Електроважмаш» (61089, м. Харків, просп. Московський, будинок 299, ідентифікаційний код юридичної особи 00213121) на користь Приватного акціонерного товариства «Юнікон» (49005, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28 А, ідентифікаційний код юридичної особи 23647176) 5 875, 26 грн 1 % річних та 58 277, 77 грн інфляційних втрат, а також судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 2 096, 20 грн.

03.11.2020 за результатами розгляду заяви АТ Юніон про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/2554/20 Господарський суд Харківської області ухвалив додаткове рішення, яким стягнуто з Державного підприємства "Завод Електроважмаш" (61089,Харківська обл, м. Харків, Орджонікідзевський район, Проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний код особи 00213121) на користь Приватного акціонерного товариства "Юніон" (49005, м. Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код особи 23647276) суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

На виконання вищезазначених рішень видано накази, з виконання яких відкрито виконавчі провадження (далі ВП) № 66265738 та № 66265761.

20.08.2024 розглянувши заяву ТОВ Євроінвест про заміну сторін у виконавчих провадженнях Господарський суд Харківської області постановив ухвалу, якою вирішив замінити сторону (стягувача) у виконавчому провадженні № 66265738, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 10.11.2020 у справі № 922/2554/20: з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (Місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська обл, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код в ) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченко, б. 17, ідентифікаційний код в ).

Отже, замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні № 66265761, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 24.10.2020 у справі № 922/2554/20: з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (Місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська обл, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код в ) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченко, б. 17, ідентифікаційний код в ).

Замінено сторону (боржника) у виконавчому провадженні № 66265738, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 10.11.2020 у справі № 922/2554/20: з Акціонерного товариства Завод Електроважмаш (, адреса: 61089, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 299) на Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199).

Замінено сторону (боржника) у виконавчому провадженні № 66265761, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 24.10.2020 у справі № 922/2554/20: з Акціонерного товариства Завод Електроважмаш (, адреса: 61089, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 299) на Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) (, адреса: 61037, м. Харків, просп. ГероївХаркова, 199).

Отже, станом на день подачі даної позовної заяви кредитором за договором є Товариство з обмеженою відповідальністю Євроінвест (кредитор), а Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) боржником.

За приписами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, відповідач продовжує не виконувати зобов`язання по оплаті поставленого за договором товару, не виконуючи рішення Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 та не здійснив оплату понесених Приватним акціонерним товариством "Юнікон" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000, 00 грн, не виконуючи додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 03.11.2020.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника заплатити кредиторові певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Ч. 1, 3 ст.202 ГК України передбачено, що господарське зобов`язання припиняється, між іншим, виконанням, проведеним належним чином.

До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов`язання передбачені ст. 202-205 ГК України, ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

З аналізу вищевказаних норм закону вбачається, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Так, ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом зазначеної правової норми, нарахування трьох процентів річних та збитків від інфляції входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, на які заборгованість за грошовим зобов`язанням підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов`язання, зокрема, за період після прийняття судом відповідного рішення. Кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Це положення спрямоване на захист майнового права та інтересу стягувача (кредитора у зобов`язанні), реальне забезпечення виконання зобов`язань та рішень суду. Оскільки у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду та зобов`язання, стягувач (кредитор) зазнає матеріальних втрат від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та від неправомірного користування належними йому до сплати коштами.

З цих же підстав суд не приймає доводів відповідача про наявність у нього законних підстав для невиконання рішення суду через включення його до переліку об`єктів великої приватизації та зупинення вчинення виконавчих дій, а отже відсутня вина, яка є необхідною ознакою для застосування до боржника міри відповідальності, у тому числі таких як стягнення річних та інфляційних.

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, установлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дозволяє ставити його виконання в залежність від волі боржника або будь-яких інших осіб, зокрема виконавця, на вчинення чи не вчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.

В свою чергу умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження" і саме в рамках цього закону зупиняються вчинення виконавчих дій. Таким чином зупинення вчинення виконавчих дій не звільняє відповідача від обов`язку добровільно виконати рішення суду. При цьому відмова від добровільного виконання рішення призводить до відповідальності встановленої законом.

Таким чином, застосування ст. 625 ЦК України після винесення рішення суду, спонукає боржника виконати таке рішення, адже сума коштів, що підлягає до стягнення продовжує зростати до моменту фактичного виконання рішення суду і може бути стягнена за бажанням стягувача (кредитора).

Разом з тим, у даному випадку, позивач нараховує індекс інфляції у розмірі 43 201, 48 грн та три проценти річних у розмірі 13 780, 02 грн, що нараховані на стягнуті річні та інфляційні втрати за рішенням Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 справі № 922/2554/20, а також індекс інфляції у розмірі 1 304, 21 грн та три проценти річних у розмірі 412, 21 грн, що нараховані на судові витрати на послуги адвоката, що стягнуто додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 справі № 922/2554/20.

З цього приводу суд зазначає, що на суми річних та інфляційних втрат, які за своєю суттю є мірою відповідальності відповідача перед кредитором не можуть бути повторно застосовані санкції у вигляді стягнення 3 % річних та втрат від інфляції.

Крім того, 3 % річних та збитки від інфляції не можуть бути нараховані на суму витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вказані суми не є заборгованістю, яка утворилась внаслідок невиконання боржником зобов`язань за договорами.

Отже, правомірним у даному випадку може бути нарахування річних та інфляційних втрат виключно на суму основного боргу, втім така під час розгляду справи № 922/2554/20 з боку відповідача була відсутня, оскільки заборгованість була сплачена відповідачем, хоча із простроченням.

Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

За приписами ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст.13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд зазначає, що при розгляді даної справи судом враховано та здійснено належне дослідження сукупності наявних в матеріалах справи доказів, з урахуванням правил та критеріїв оцінки доказів визначених Господарським процесуальним кодексом України. Інші доводи учасників справи не спростовують висновків суду під час прийняття рішення у даній справі.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи висновки суду про відмову у задоволенні позову, клопотання позивача про застосування положень ч.10 ст.238 Господарського процесуального кодексу України та клопотання відповідача про зменшення річних та збитків від інфляції судом не розглядаються.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи відмову у задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченко, 17, );

Відповідач - Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" (61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199, ).

Повне рішення складено 18.03.2025.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/4809/24