СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Харків Справа № 905/1114/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Медуниця О.Є. , суддя Стойка О.В.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Дубовика Вадима Володимировича (вх. №3008 Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 18.11.2024 у справі №905/1114/24 (повний текст підписано 18.11.2024 у місті Харкові), суддя Чернова О.В.

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги, м. Дніпро

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Дубовика Вадима Володимировича, м. Костянтинівка, Донецької області

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м. Харків

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державного вищого навчального закладу Донецький національний технічний університет, м. Покровськ, Донецької області в особі Відокремленого структурного підрозділу Костянтинівський індустріальний фаховий коледж державного вищого навчального закладу Донецький національний технічний університет, м. Костянтинівка Донецької області,

за участю третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ, м. Слов`янськ Донецької області,

за участю третьої особи 4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі Електромережі, м. Краматорськ Донецької області,

про стягнення 110 696,52 грн, з яких 107 872,39 грн основний борг, 450,94 грн 3% річних, 2373,19 грн інфляційні втрати

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Дубовика Вадима Володимировича про стягнення 110 696,52 грн., з яких 107 872,39 грн основний борг, 450,94 грн 3% річних, 2373,19 грн інфляційні втрати та просило суд прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, а також стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 110 696,52 грн., з яких: 107 872,39 грн основний борг, 450,94 грн 3% річних, 2373,19 грн інфляційні втрати . Стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2422,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 995 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії споживачу з оплати послуг, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 107 872,39 грн, що стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду від 27.08.2024, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1114/24. Справу №905/1114/24 постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою господарського суду від 26.09.2024 у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Дубовика Вадима Володимировича про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено.

Клопотання Фізичної особи-підприємця Дубовика Вадима Володимировича про залучення третіх осіб задоволено та залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях; Державний вищий навчальний заклад Донецький національний технічний університет в особі Відокремленого структурного підрозділу Костянтинівський індустріальний фаховий коледж державного вищого навчального закладу Донецький національний технічний університет; Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 18.11.2024 у справі 905/1114/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги до Фізичної особи-підприємця Дубовика Вадима Володимировича про стягнення 110 696,52 грн, з яких 107872,39 грн основний борг, 450,94 грн 3% річних, 2373,19 грн інфляційні втрати, задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Дубовика Вадима Володимировича, м. Костянтинівка Донецької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги 110 670,00 грн, з яких 107 872,39 грн основний борг, 424,42 грн 3% річних, 2373,19 грн інфляційні втрати, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2421,82 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (т.2, а.с.12-17).

Ухвалюючи рішення, суд виходив з наступного.

Враховуючи, що постачання електричної енергії здійснювалось на підставі договору до об`єкта споживача, а також з огляду на приписи ст. 629 Цивільного кодексу України, за якими договір є обов`язковим для виконання сторонами, суд дійшов висновку, що обов`язок з оплати за спожиту електричну енергію покладається відповідача.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив, що він є методологічно та арифметично неправильним з огляду на визначення неправильного періоду прострочення.

Здійснивши самостійно розрахунок за період прострочення з 15.06.2024, суд встановив, що належний розмір 3% річних становить 424,42грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних, суд встановив, що він є методологічно та арифметично правильним.

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, враховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимоги та стягнення з відповідача на користь позивача 110 670,00грн, з яких 107 872,39грн основний борг, 424,42грн 3% річних, 2373,19грн інфляційні втрати.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, представник відповідача, Фізичної особи-підприємця Дубовика Вадима Володимировича, адвокат Варбан О.В. через підсистему Електронний суд звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить поновити строк на подання апеляційної скарги як такий, що пропущений з поважних причин. Рішення Господарського суду Донецької області від 18 листопада 2024 року по справі 905/1114/24 скасувати. У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги до Приватного підприємця Дубовика Вадима Володимировича про стягнення заборгованості в сумі 110 696, 52 грн відмовити (т.2, а.с.72-81).

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» за період травень 2024 року, відповідачеві нараховано за спожиту електроенергію 109 231 (сто дев`ять тисяч двісті тридцять одна) грн 56 коп.

Скаржником зазначено, що в рахунок погашення заборгованості Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» було списано з лицьового рахунку відповідача суму переплати 1359 (одна тисяча триста п`ятдесят дев`ять) грн 17 коп., яка утворилася з платежів, здійснених відповідачем у попередніх періодах.

Апелянт не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції вказав, що задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькій енергетичні послуги» частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» договір про постачання електричної енергії не розірвано то вимога про сплату заборгованості за спожиту електроенергію за травень 2024 року є такою, що підлягає задоволенню, незважаючи на те, що відповідач по справі електроенергією не користувався. При цьому суд зазначив, що відповідач по справі може звернутися до

Сил Оборони України із вимогами про відшкодування вартості спожитої Силами Оборони України електроенергією.

Скаржник не погоджується з такою позицією суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Дійсно між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №995 від 01 січня 2019 року.

Усі розрахунки між ним та позивачем до лютого 2022 року здійснювалися за графіком та у відповідності до укладеного Договору, заборгованості за спожиту електроенергію він не мав.

24 лютого 2022 року сталося широкомасштабне вторгнення Російської Федерації на

територію України. Цей факт є загальновідомим та доказуванню не підлягає.

Відповідач зареєстрований за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Безнощенка, 12/44 на території Костянтинівської ОТГ ( НОМЕР_1 ), яка відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22 грудня 2022 року є територією можливих бойових дій у період з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року, територією активних бойових дій з 01.01.2023 року по 21.06.2023 року, територією активних бойових дій на якій функціонують державні електронні інформаційні реєстри з 21.06.2023 року по теперішній час.

Для забезпечення власної безпеки та безпеки рідних, після початку оголошення добровільної евакуації, він разом із родиною евакуювався з постійного місця проживання та отримав довідку внутрішньо-переміщеної особи №1329- від 20 квітня 2022 та на теперішній час зареєстрований та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Після евакуації, з 09 квітня 2022 року, він жодного разу не був в м. Костянтинівці, на території міста Костянтинівки підприємницьку діяльність не здійснював, приміщенням Відокремленого структурного підрозділу «Костянтинівський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» () (колишня назва Костянтинівський Індустріальний технікум) та де знаходиться лічильник, він не користувався.

До 24 лютого 2022 року ним було орендовано нежитлове вбудоване приміщення підвалу площею 48,6 кв.м за адресою: Україна, Донецька область, м. Костянтинівка, пр-т Ломоносова, 152, яке обліковується на балансі Костянтинівського індустріального технікуму.

Апелянтом зазначено, що у жовтні 2022 року за його проханням лічильник, який розташований в нежитловому вбудованому приміщенні підвалу площею 48,6 кв.м за адресою: Україна, Донецька область, м. Костянтинівка, пр-т Ломоносова, 152 було вимкнено. Споживання електроенергії не було.

Тобто факту отримання послуги з електропостачання до травня 2024 року не було, що не заперечується ані позивачем по справі ані третіми особами. Доступу до нежитлового вбудованого приміщення підвалу площею 48,6 кв.м за адресою: Україна, Донецька область, м. Костянтинівка, пр-т Ломоносова, 152, він не має.

Також, згідно акту звірення розрахунків за квітень 2024 року, підписаного між відповідачем та ТОВ «Донецькій енергетичні послуги» за допомогою Електронного цифрового підпису, споживання електроенергії не відбувалося (покази електролічильника на начало періоду 042127.0 та покази електролічильника на кінець періоду 042127.0).

Відповідачем зауважено, що Акт за травень 2024 року ним не підписаний, оскільки він не проводив споживання електроенергії та лічильник було вимкнено. Звідки взялися показання та хто проводив передання показів лічильника не знає.

Листом за вихідним №6-вих. від 06.09.2024 р. ФОП Дубовик В.В. звернувся до ТОВ «Донецькій енергетичні послуги» щодо розторгнення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 995 від 01.01.2019р. на об`єкт, що розташований за адресою Донецька обл., м. Костянтинівка, проспект Ломоносова, буд.152 та у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введенням воєнного стану в Україні.

Скаржник вказав, що Відповідач по справі не споживав взагалі електроенергії, оскільки мешкає з 2022 року у Львівській області.

При цьому судом досліджено, але не взято до уваги той факт, що згідно Акту №187504 від 20.05.2024 року, об`єкт зайнятий Силами Оборони України. Показання лічильника передані представником Сил Оборони України, тобто повністю підтверджено що Відповідач по справі не споживав електричну енергію.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2024 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Медуниця О.Є., суддя Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 витребувані матеріали справи № 905/1114/24 у Господарського суду Донецької області та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги.

30.12.2024 року матеріал справи №905/1114/24 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.01.2025, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Дубовика Вадима Володимировича на рішення Господарського суду Донецької області від 18.11.2024 у справі № 905/1114/24 залишено без руху. Зобов`язано скаржника усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання цієї ухвали, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме до Східного апеляційного господарського суду надати докази сплати судового збору у розмірі 3633,60 грн у встановленому порядку за встановленими реквізитами.

У встановлений судом строк на адресу Східного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, у якій останній надав платіжне доручення №277 від 07.01.2025 про сплату судового збору у розмірі 3633,60 грн, що свідчить про виконання скаржником вимог ухвали суду від 02.01.2025.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2025 поновлено Фізичній особі-підприємцю Дубовику Вадиму Володимировичу процесуальний строк на оскарження рішення Господарського суду Донецької області від 18.11.2024 у справі №905/1114/24 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Дубовика Вадима Володимировича на рішення Господарського суду Донецької області від 18.11.2024 у справі №905/1114/24. Вирішено розгляд апеляційної скарги Фізичної особи підприємця Дубовику Вадиму Володимировичу на рішення Господарського суду Донецької області від 18.11.2024 у справі №905/1114/24 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено учасникам справи строк до 31.01.2025 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу. Учасникам справи встановлено в строк до 31.01.2025 року включно надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності) з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів іншим учасникам справи. Ухвалено зупинити дію рішення Господарського суду Донецької області від 18.11.2024 у справі №905/1114/24.

30.01.2025, у строк, встановлений судом до Східного апеляційного господарського суду від представника позивача, ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», адвоката Балдинюк М.Ю. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги ФОП Дубовик В.В., а рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі №905/1114/24 залишити без змін (т.2, а.с.108-113).

Позивач зазначив, що вважає апеляційну скаргу відповідача за правовою оцінкою обставин викладених у ній необґрунтованими та безпідставними. Оскільки в скарзі жодним чином не зазначено, в чому саме полягали порушення норм процесуального права та/або неправильне застосування норм матеріального права з боку Господарського суду Донецької області. Вказав, що апеляційна скарга зводиться лише до узагальнень, заперечень та пояснень самим скаржником в процесі розгляду справи судом першої інстанції.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 995, укладений між позивачем та відповідачем не встановлює, що обов`язок з оплати за спожиту електричну енергію покладається на третіх осіб та не створює такого обов`язку для третьої особи, а навпаки, передбачає, що зобов`язання за договором щодо оплати здійснюється Споживачем за Договором особисто.

Виконання відповідачем свого обов`язку за Договором щодо оплати за поставлену електричну енергію, не позбавляє відповідача права зворотної вимоги (регресу) до третьої особи у відповідному розмірі.

Таким чином, зауваження відповідача, що на його території, нібито, перебувають треті особи, які, нібито, споживають електричну енергії не заслуговують на увагу. Факт перебування військової частини на території об`єкту, на який поставлялась електрична енергія, відповідачем не доведений.

Згідно з п. 4.27 р. IV Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 №312, у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.

Сам по собі факт наявності військового стану жодним чином не впливає на обставини справи та не можуть слугувати доказами у даній праві.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що у межах спірного розрахункового періоду (травень 2024 року) було відсутнє споживання електричної енергії та/бо Договір було припинено, вважаємо доведеним позивачем факт споживання Відповідачем електричної енергії у розрахунковий період травня 2024 у обсягах 16912 кВТ*год.

Відзив розглянутий судом апеляційної інстанції та долучений до матеріалів справи.

03.02.2025 до Східного апеляційного господарського суду, поза строком встановленим судом, через підсистему «Електронний суд» від представника скаржника, адвоката Варбан О.В. надійшли заперечення (на відповідь на відзив на апеляційну скаргу).

10.02.2025 від представника позивача, Балдинюк М.Ю. через підсистему «Електронний суд» надійшло заперечення (на відповідь на відзив на апеляційну скаргу).

Відповідно до статті 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Оскільки вищевказані заперечення сторін подані після спливу строку, встановленого судом на їх подання і відповідними учасниками справи не заявлено клопотань про продовження цього строку із наведенням обґрунтованих доводів поважності причин пропуску вказаного строку, то колегія суддів дійшла висновку про залишення їх без розгляду.

Відповідно ч. 13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи апеляційним господарським судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи та правильно встановлено господарським судом, 01.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» та Фізичною особою-підприємцем Дубовиком Вадимом Володимировичем, укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (договір), шляхом оплати рахунку (т.1, а.с.7-12)

Згідно з п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору.

За вимогами п. 5.7 договору ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Пунктом 5.8 договору встановлено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно з п. 5.10 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні (п.13.1 договору).

Як встановлено п. 13.6 договору, дія цього договору також припиняється в таких випадках, зокрема, у разі зміни власника об`єкта споживача та отримання від нового власника (користувача) або оператора системи розподілу документального підтвердження щодо укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з новим власником (користувачем) у частині постачання.

Як зазначено позивачем, відповідач приєднався до умов публічного договору, шляхом фактичного споживання електричної енергії та здійснення оплати, що підтверджується доданою до позову копією виписки по рахунку, на умовах комерційної пропозиції «Універсальна». Для проведення розрахунків позивачем було відкрито відповідачу особовий рахунок № 995 (т.1, ст.13-15)

Відповідно до пункту 4.1 комерційної пропозиції оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

Згідно з п.5.4 комерційної пропозиції розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, незалежно від отримання рахунку.

Виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі постачальника з можливістю перегляду споживачем в сервісі «Особистий кабінет». За умова цієї комерційної пропозиції споживає має обов`язок зареєструватись в сервісі «Особистий кабінет» та користуватись відповідним сервісом (п.5.3 комерційної пропозиції).

За вимогами п.п. 5.6-5.7 комерційної пропозиції рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі «Особовий кабінет» не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду. В інших випадках рахунок формується та надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних, та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника. У разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.

Відповідно до п. 10.3 комерційної пропозиції договір на умовах цієї комерційної пропозиції укладається на строк до кінця календарного року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 21 календарний день до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить про припинення його дії або розірвання.

Як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи, факт укладення відповідачем договору та комерційної пропозиції шляхом оплати рахунку підтверджуються наданими позивачем банківськими виписками по рахунку від 07.12.2018 (т.1, ст.16-17)

На виконання умов договору позивач склав акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) від 31.05.2024 за травень 2024 року в обсязі 16912кВТ*год. на суму 109231,56грн., а також виписав рахунок №995 від 04.06.2024 за травень 2024 року на суму 109231,56 грн., який міститься у матеріалах справи (т.1, ст. 18 зворот. бік).

Акт та рахунок позивач направив супровідним листом поштою на юридичну адресу відповідача супровідним листом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскальним чеком АТ «Укрпошта» (т.1, а.с.19 зворот.бік).

Позивачем зазначено, що у відповідача обліковувалась переплата на початок розрахункового періоду в сумі 1359,17грн, яка врахована при розрахунку боргу за травень 2024 року.

Позивач вказував, що на адресу електронної пошти відповідача направлялася претензія №24/11148 від 25.06.2024, яка є у матеріалах справи.(т.1 ст. 26).

Відповідач відповіді на претензію не надав, у встановлений строк оплату електричної енергії за травень 2024 року в розмірі 107 872,39 грн не здійснив.

Відповідно до інформації щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів, які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі», обсяг фактичного корисного відпуску електроенергії по відповідачу становить 16912кВт*год.

Відповідно до акту №187504 від 20.05.2024 покази споживання активної електроенергії становлять 058739,0кВт*год. Акт складено без участі споживача, в додаткових відомостях акту зазначено, що об`єкт зайнятий Силами оборони України, показники передані представником (т.2, а.с.5).

Позивач, зважаючи на наведені обставини та посилаючись на порушення відповідачем зобов`язань з повної та своєчасної оплати за спожиту електричну енергію, звернувся до суду із позовом у даній справі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Правовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 (надалі - ПРРЕЕ).

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії». Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно із частиною 1 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п.1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених

постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила РРЕЕ) постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Згідно з п.3.1.7 Правил РРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції.

На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Враховуючи положення вищенаведених норм, договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору, про що цілком правомірно зазначив суд першої інстанції.

Відповідно до абзацу 5 п. 13 Розділу ХVІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Як встановлено судом, факт приєднання відповідача до умов договору постачання універсальних послуг підтверджується банківською випискою від 07.12.2018.

Факт укладання договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг сторонами не оспорюється.

На час виникнення спірних правовідносин (травень 2024 року) докази розірвання або припинення дії договору в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п.п. 4.21-4.29 Правил РРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватися згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу. Порядок оплати споживачем послуг оператора системи та послуг постачальника послуг комерційного обліку мають відповідати порядку розрахунків, визначеному в укладеному договорі про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору).

Пунктом 2.3.13 Правил РРЕЕ передбачено, що обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць.

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п.4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Судом встановлено, що відповідно до інформації щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів, які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі», обсяг фактичного корисного відпуску електроенергії по відповідачу становить 16912кВт*год.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору позивач склав акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) від 31.05.2024 за травень 2024 року в обсязі 16912кВТ*год. на суму 109 231,56грн, а також виписав рахунок №995 від 04.06.2024, які направив відповідачу на юридичну адресу, що підтверджено матеріалами справи.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 вказаного Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.5.10 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Згідно з п.5.4 комерційної пропозиції розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена споживачем у строк не більше 5-ти робочих днів після закінчення розрахункового періоду, незалежно від отримання рахунку.

У разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем (п.5.7 комерційної пропозиції).

Таким чином, строк оплати за спожиту електричну енергію є таким, що настав.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи ч. 7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Як зазначає позивач, надлишок оплати за попередні періоди в сумі 1359,17грн зараховано в погашення заборгованості за травень 2024 року.

Належних доказів оплати залишку заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 107 872,39грн до матеріалів справи не надано.

Відхиляючи заперечення відповідача щодо не споживання електричної енергії через не здійснення господарської діяльності відповідачем в зазначений період, суд першої інстанції зазначив, що зупинення господарської діяльності жодним чином не спростовує факт споживання електричної енергії, з чим повністю погоджується судова колегія.

Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують факт припинення або розірвання спірного договору станом на травень 2024 року.

Лист від 06.09.2024 про розірвання договору направлений відповідачем після звернення позивача до суду.

Згідно з п. 4.27 р. IV Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 №312, у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Дія договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії достроково припиняється у разі отримання оператором системи від нового або від попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту зміни власника (користувача) цього об`єкта.

Дія договору про постачання електричної енергії достроково припиняється у разі отримання електропостачальником від оператора системи або нового чи попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії між оператором системи і новим власником (користувачем) цього об`єкта.

У такому разі дія відповідних договорів припиняється в частині постачання та розподілу електричної енергії на об`єкт, а в частині виконання фінансових зобов`язань сторін (які виникли на дату припинення дії договорів) їх дія продовжується до дати здійснення повного взаєморозрахунку між сторонами.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.

Відповідно до п.п. р. III 3.1.8, 3.1.9 Правил №312 договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції. Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Отже, договір постачання електричної енергії укладається між суб`єктами, тобто постачальником та споживачем, відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії тощо. В свою чергу постачання електричної енергії (товарної продукції) здійснюється до певного визначеного сторонами у договорі об`єкту, який належить на праві власності (користування) суб`єкту (споживачу) та якому (об`єкту) присвоюється відповідний код (ЕІС-код).

Відповідач не заперечує, що спірний об`єкт належить останньому на праві користування, факт користування таким об`єктом, а також факт того, що відповідач є споживачем електричної енергії за спірним об`єктом на підставі укладеного з позивачем договору не спростовані.

Докази повідомлення відповідачем про звільнення приміщення в порядку п. 4.27 р. IV Правил №312, а також докази документального підтвердження факту укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії між оператором системи і новим власником (користувачем) цього об`єкта в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості правомірним та обгрунтованим, оскільки постачання електричної енергії здійснювалось на підставі договору до об`єкта споживача, а також з огляду на приписи ст. 629 Цивільного кодексу України, за якими договір є обов`язковим для виконання сторонами, обов`язок з оплати за спожиту електричну енергію покладається відповідача.

З огляду на зазначене, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що після початку повномасштабного вторгнення та наступною евакуації, з 09.04.2022 він жодного разу не був в м. Костянтинівці та господарську діяльність не здійснює, приміщенням яке він орендував, не користувався, так як виїхав як внутрішньо переміщена особа до Львівської області, внаслідок чого споживання електричної енергії Споживачем не здійснювалося, оскільки у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують факт припинення або розірвання спірного договору станом на травень 2024 року.

Крім того, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 995, укладений між позивачем та відповідачем не встановлює, що обов`язок з оплати за спожиту електричну енергію покладається на третіх осіб та не створює такого обов`язку для третьої особи, а навпаки, передбачає, що зобов`язання за договором щодо оплати здійснюється Споживачем за Договором особисто.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 450,94грн на борг 21407,08 грн за період прострочення з 12.06.2024 по 01.08.2024, а також інфляційні втрати у розмірі 2373,19 грн за період прострочення червень 2024 року.

Контррозрахунки 3% річних та інфляційних втрат в матеріалах справи, відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, суд частково задовольнив позовні вимоги щодо стягнення 3% річних у сумі 424,24 грн, перерахувавши розрахунок та встановивши строк, з якого вбачається прострочка оплати, а також задовольнив інфляційні втрати у розмірі 2373,19 грн за період прострочення червень 2024 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що скаржником не спростовано тих обставин, що спірний об`єкт належить останньому на праві користування, факт користування таким об`єктом, а також факт того, що відповідач є споживачем електричної енергії за спірним об`єктом на підставі укладеного з позивачем договору, а тому обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення заборгованості за такі послуги.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апелянта не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, рішення Господарського суду Донецької області від 18.11.2024 у справі № 905/1114/24 прийнято у відповідності до норм матеріального та процесуального права та його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Дубовика Вадима Володимировича на рішення Господарського суду Донецької області від 18.11.2024 у справі № 905/1114/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 18.11.2024 у справі № 905/1114/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 17.03.2025.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.В. Стойка