РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.03.2025Справа № 910/11048/24

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до відповідача Міністерства оборони України

про стягнення 6 219 728,16 грн.

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Секретар с/з: Станіслав ЖАЛОБА.

Представники сторін: згідно з протоколом судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про стягнення 6 219 728,16 грн. за договорами про надання послуг з організації перевезень залізничним транспортом військових вантажів № ВС/1382023-ЦЮ-370/1/5/13 від 17.08.2023 р. та № 370/1/2/18/ВС/268/2023-ЦЮ від 25.12.2023 р. (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 27.02.2024 р.).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договорами в частині здійснення повного та своєчасного розрахунку за надані послуги по перевезенню вантажів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 р. відкрито провадження у справі № 910/11048/24 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рух справи відображено у процесуальних документах суду та заявах по суті спору.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що:

- вантаж, що перевозився АТ «Укрзалізниця» на адреси військових частин Міноборони протягом 2023 року, є вантажем гуманітарної допомоги, відтак, перевезення останньої повинно відшкодовуватись за рахунок коштів державного бюджету, виділених для фінансування заходів з безперебійного функціонування залізничного транспорту;

- АТ «Укрзалізниця» слід звернутися до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України з метою відшкодування витрат, пов`язаних з перевезенням гуманітарних вантажів до військових частин у 2023 році;

- позивач безпідставно включив до вартості послуг за договорами плату за вагони, які не є вагонами перевізника, відтак нарахування за послуги щодо користування, використання вагонів, а також компенсацію витрат на перевезення у порожньому стані, при перевезенні у вагонах інших суб`єктів господарювання та вагонах інших держав, здійснюватися не повинно;

- підтвердженням надання (отримання) послуг, пов`язаних з перевезенням, а саме: користування вагонами, охорона вантажу, зберігання вантажу у вагонах та інше, є відповідний підпис у накопичувальних картках та відомостях плати за користування вагонами представника вантажоодержувача, однак перевізні документи на суму 698 614,36 грн. не були прийняті до оплати та не були підписані представником вантажоодержувача;

- нарахування плати за погодження ескізів перевезення вантажу є додатковою послугою і оплаті з боку Міністерства оборони України не підлягає;

- нарахування плати за перевезення вагонів прикриття, маневрову роботу, оформлення переадресування вантажів, переадресування порожніх вагонів прикриття до небезпечних вантажів, затримання цистерн з причини виявлення витікання вантажу для проведення замірів та визначення маси вантажу, подачу та забирання вагонів, користування вагонами та пробіг спеціалізованих вагонів, нарахування плати на код вантажоодержувача, який відсутній у переліку військових частин, які виконують перевезення, здійснено неправомірно.

Заперечуючи проти доводів відповідача, позивач зазначає, що:

- первинні документи, долучені до позовної заяви, не містять інформації про декларування відправником у товарно-супровідних та/або перевізних документах вантажів, як гуманітарної допомоги, відтак до спірних правовідносин не підлягають застосуванню нормативно-правові акти, що регулюють порядок перевезення гуманітарної допомоги, яка перевозиться залізничним транспортом в умовах воєнного стану;

- відправниками та одержувачем перевезеного позивачем вантажу є військові частини, які входять до складу Збройних Сил України, а отже таке майно є військовим;

- позивач немає власних вагонів, а залучення перевізником до військових перевезень вагонів інших держав не суперечить чинному законодавству, умовам укладеного договору та не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату за надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажів у цих вагонах;

- відомості плати за користування вагонами, накопичувальні картки, відомість плати за подавання, збирання вагонів та маневрову роботу, є належними документами, що підтверджують надання супутніх послуг з перевезення військових вантажів;

- обов`язкова участь вантажовласника у всіх випадках у складанні та підписанні актів загальної форми чинним законодавством не передбачена;

- витікання вантажу є свідченням недотримання відправником покладених на нього зобов`язань;

- відповідач не звертався до філії «Єдиний розрахунковий центр» АТ «Укрзалізниця» з листами-зверненнями щодо проведення коригування відомостей, зазначених у накладних на військові вантажі, в той час як в силу ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладних.

19.11.2024 р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 910/11048/24 до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 04.03.2025 р. проголошено скорочене рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2023 р. між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (виконавець, перевізник) та Міністерством оборони України (замовник) укладено договір про надання послуг з організації перевезень залізничним транспортом військових вантажів і проведення розрахунків за них № ВС/1382023-ЦЮ-370/1/5/13, відповідно до п. 1.1 якого предметом договору є послуги з перевезень громадським, залізничним транспортом (60210000-3) (послуги з перевезень залізничним транспортом військових вантажів) (далі - послуги). Послуги включають надання власного вагону перевізника для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення військових вантажів і проведення розрахунків за них. Послуги можуть надаватися у власних вагонах перевізника, у вагонах замовника та вагонах залізниці іншої держави.

Згідно з п. 3.1 договору ціна визначається в межах сум, передбачених відповідними бюджетними асигнуваннями на 2023 рік, та становить 550 000 200,00 грн., у тому числі ПДВ - 91 666 700,00 грн. Закупівля послуг здійснюється за кошти Державного бюджету України за бюджетною підпрограмою 2101020/9 КЕКВ 2240, код 070.

Відповідно до п. 4.1 договору розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника складається з:

1) плати за перевезення (провізної плати) навантаженого власного вагону перевізника та інших платежів, які визначаються за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника;

2) компенсації витрат на перевезення у порожньому стані власного вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, з урахуванням коригуючих коефіцієнтів до тарифів Збірника тарифів на дату відправлення вагону, скореговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 2 до цього договору. Якщо тарифна відстань за перевезення власних вагонів Перевізника в порожньому етапі перевищуватиме 2190 км, то плата визначається з використанням формул, наведених у п. 2 розділу IV Збірника тарифів, за фактичну відстань та коефіцієнту, що коригує вартість за операцію руху залежно від відстані перевезення, який має значення у тарифному поясі «від 2091 км до 2190 км». Під час визначення тарифної відстані за перевезення порожніх власних вагонів перевізника неповні кілометри округлюються до повних за загальними правилами;

3) плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах).

За змістом п. 5.1 договору оплата послуг здійснюється у національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у п. 5.9. договору за фактично надані послуги перевізником.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що при оформленні військових перевезень комплект документів, які належать замовнику, а саме: накладні, накопичувальні картки, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, відомості плати за користування вагонами та інші документи, які підписані уповноваженими представниками військових частин Міноборони та працівниками станції (далі - розрахункові документи), направляються зі станцій, де здійснювалось оформлення військових перевезень, до виробничих структурних підрозділів філії «ЄРЦ» для опрацювання та подальшої видачі їх представнику Управління військових сполучень на залізницях (далі - представники замовника) для перевірки правильності нарахувань та оформлення розрахункових документів.

Філія «ЄРЦ» відкриває особовий рахунок замовника відповідно до наданого замовнику коду платника. У міру виконання перевезень та надання послуг філія «ЄРЦ» щодня відображає оновлену інформацію щодо руху коштів на рахунку замовника (п. 5.5 договору).

У відповідності з п. 6.1 договору строк надання послуг встановлюється до 31.12.2023 р.

Згідно з п. 6.2 договору надання послуг за цим договором здійснюється на підставі витягів з плану військових перевезень, які замовник пред`являє перевізнику через представника замовника на регіональній філії «Південно-Західна залізниця».

Пункт 6.3. визначає, що надання послуг за цим договором підтверджується одним або кількома документами: залізничною накладною, відомістю плати за користування вагонами (контейнерами), відомістю плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, накопичувальною карткою та іншими документами, які узгоджені та підписані відповідальними представниками військової частини, призначеним наказом командира військової частини.

Оформлення накладних при відправленні військових вантажів здійснюється за формою, наведеною у додатку 1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 863/5084 (зі змінами) (далі - Правила). У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою або маршрутною відправкою відправник додає до накладної відомість вагонів, відповідно до вимог додатку 2 до цих Правил, або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою), відповідно до вимог додатку 4 Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 р. № 542, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.09.2001 р. за № 798/5989. Для конвертування перевізних документів при перевезенні військових вантажів застосовується форма конверту, який слідує разом з вантажем на станцію призначення без його відкриття, відповідно до вимог додатку 14 до підпункту 5.5.4 Правил перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.11.2008 р. № 1430, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.02.2009 р. за № 180/16196.

Оформлення накладних на військові вантажі здійснюється представником військової частини у чотирьох аутентичних паперових примірниках.

Відповідно до п. 12.1 договору останній набирає чинності з дати його підписання і діє в частині надання послуг до 31.12.2023 р., а в частині проведення розрахунків - 31.12.2023 р.

Пунктом 12.2 договору встановлено, що сторони, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, дійшли згоди, що умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладання, а саме - з 01.01.2023 р. відповідно до діючих ставок та тарифів на день надання послуги.

Невід`ємною частиною договору є: додаток № 1 - ставки плат за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами; додаток № 2 - коефіцієнти порожнього пробігу до навантаженого; додаток № 3 - ставки плати за використання вагонів перевізника; додаток № 4 - перелік військових частин, які виконують військові перевезення; додаток № 5 - середня швидкість перевезення власного вагону перевізника за одну добу (п. 14.1 договору).

25.12.2023 р. сторонами укладено договір про надання послуг з організації перевезень залізничним транспортом військових вантажів № 370/1/2/18/ВС/268/2023-ЦЮ, відповідно до п. 3.1 якого ціна договору складає 2 462 277 171,60 грн., у тому числі ПДВ - 410 379 528,00 грн. Обсяг фінансування та бюджетні зобов`язання у 2023 році становлять 1 113 960 471,60 грн., у тому числі ПДВ - 185 660 078,60 грн. Закупівля послуг здійснюється за кошти Державного бюджету України за бюджетною підпрограмою 2101020/9 КЕКВ 2240, код 070.

Строк надання послуг встановлюється 31.12.2024 р. (п. 6.1 договору).

Відповідно до п. 12.1 договору останній набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2024 р., а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання.

Інші умови договору є аналогічними договору про надання послуг з організації перевезень залізничним транспортом військових вантажів і проведення розрахунків за них № ВС/1382023-ЦЮ-370/1/5/13 від 17.08.2023 р.

27.02.2024 р. сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання послуг з організації перевезень залізничним транспортом військових вантажів № 370/1/2/18/ВС/268/2023-ЦЮ від 25.12.2023 р., відповідно до якої сторони дійшли згоди внести такі зміни до договору:

- ціна цього договору складає 2 084 160 471,60 грн., у тому числі ПДВ - 347 360 078,60 грн. Обсяг фінансування та бюджетні зобов`язання у 2023 році становлять 1 113 960 471,60 грн., у тому числі ПДВ - 185 660 078,60 грн. Обсяг фінансування та бюджетні зобов`язання у 2024 році становлять 970 200 000,60 грн., у тому числі ПДВ - 161 700 000,00 грн. Закупівля послуг здійснюється за кошти Державного бюджету України за бюджетною підпрограмою 2101020/9 КЕКВ 2240, код 070;

- викладено у новій редакції додатки №№ 2-6.

На виконання умов вказаних вище договорів позивач протягом 2023 року надав відповідачу послуги з перевезення на загальну суму 2 345 629 787,89 грн., факт надання яких підтверджується перевізними та іншими документами, перелік яких передбачено сторонами у п. 6.3 договорів.

Разом з тим, відповідач здійснив оплату послуг з перевезення військових вантажів на суму 2 339 457 672,79 грн.

Враховуючи, що відповідач не сплатив позивачу 6 219 728,16 грн. за послуги з перевезення військових вантажів, останній і звернувся до суду з даним позовом.

Зі змісту вказаних договорів слідує, що між позивачем та відповідачем виникли господарські зобов`язання щодо надання АТ «Укрзалізниця» Міноборони послуг з перевезень у власних вагонах залізничним транспортом військових вантажів, які приймаються та оплачуються відповідачем.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 307 Господарського кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Умови перевезення військових вантажів залізничним транспортом регулюються, зокрема, Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць, Правилами перевезення вантажів, Порядком організації діяльності залізничного транспорту під час здійснення військових залізничних перевезень та іншими нормативними актами.

Згідно з ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457 затверджено Статут залізниць України, положення якого згідно з п. 2 Статуту визначають обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно до ст. 6 глави 1 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України 08.06.2011 р. № 138) на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису).

Згідно зі ст. 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

У Правилах видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, вказано, що оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування (п. 8 Правил).

Відповідно до п. 1.3. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення.

Щодо стягнення плати за перевезення вантажів у вагонах, які не є вагонами перевізника, суд зазначає таке.

Надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом передбачає використання вагонів для транспортування вантажів з однієї точки до іншої. Використання вагона забезпечує безпечне та надійне розміщення вантажів, захищаючи їх від погодних умов, механічних пошкоджень та інших факторів, що можуть вплинути на стан вантажу під час його перевезення. Під час перевезення вантажів використовується вагон перевізника або власний вагон.

Плата за користування вагонами нараховується відповідно до Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 р. № 113.

Згідно з п. 3 розділу ІІ зазначених Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23.

Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями. Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Термін користування вагонами, що подаються залізницею, обчислюється не раніше часу, зазначеного у повідомленні (п. 4 розділу ІІ Правил).

Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (п. 6 розділу ІІ Правил).

Розпоряджання вагонами інших держав на території України відбувається відповідно до міжнародних нормативно-правових актів, а саме - відповідно до п. 1.2., 1.4., 1.9 Правил експлуатації, пономерного обліку та розрахунків за користування вантажними вагонами власності інших держав, затверджених на нараді уповноважених представників залізничних адміністрацій 24.05.1996 р. відповідно до Рішення 15 засідання Ради із залізничного транспорту від 05.04.1996 р.

Згідно з п. 5.7 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 р. № 17, залізниця під час введення правових режимів воєнного або надзвичайного стану може використовувати власні вантажні вагони для перевезення вантажів, необхідних для ліквідації стихійного лиха, у разі виникнення загрози безпеці руху, виконання мобілізаційних та інших перевезень з повідомленням про це власника вагонів. В інших випадках власні вантажні вагони можуть використовуватися залізницею за погодженням із власником вагонів.

Відповідно до виданого позивачем розпорядження від 03.03.2022 р. № ЦМ-13/549 у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні із 05 години 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» дозволяється тимчасово використовувати вагони країн СНД не залежно від власності, які перебувають на території України для перевезення гуманітарних вантажів підвищення обороноздатності та відновлення економіки України. Так, визначено віднести вагони країн СНД (крім ЧФМ), що перебувають на території України до групи ЦТЛ-СНД. Планування перевезень, оформлення перевезень та нарахування плати за перевезення та послуги, пов`язані з перевезенням в цих вагонах, здійснювати за таким же порядком, як у вагонах УЗ під оперуванням ЦТЛ з обов`язковою наявністю планів та ЕЛЗ з ознакою «ЦТЛ».

Отже, використання позивачем для здійснення спірних перевезень вагонів іноземних держав вважається використанням позивачем таких вагонів, як власних, та не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату за перевезення та послуги, пов`язані з перевезенням у цих вагонах.

До того ж, умовами укладених між сторонами договорів у п. 4.1 визначено, що розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника складається з: 1) плати за перевезення (провізної плати) навантаженого власного вагону перевізника та інших платежів, які визначаються за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника; 2) компенсації витрат на перевезення у порожньому стані власного вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів.

Відповідачем не надано суду доказів використання ним власних вагонів для спірних перевезень.

Щодо нарахування збору за зберігання вантажу, нарахування плати за користування вагонами, за охорону вантажу, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу.

Нарахування збору за зберігання вантажу проводиться у відповідності з Правилами зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644.

Нарахування плати за охорону вантажу проводиться у відповідності з п. 31.5. Розділу ІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України та пов`язані з ними послуги, згідно з яким, якщо на станціях з причин, не залежних від залізниці, виникає затримка вантажу, що охороняється, то з відправника (одержувача, експедитора) додатково справляється плата.

Відповідно до п.п. 12, 13 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Плата за користування стягується також у разі затримки вагонів під час перевезення в усіх випадках, крім тих, що залежать від залізниці.

Оплата за користування вагонами передбачена п. 4.4 договорів перевезення, відповідно до якого замовник сплачує у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника.

Відповідно до п.п. 5.4. та 6.3. договорів документи, якими підтверджується надання послуг за договором, є: накладні, накопичувальні картки, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, відомості плати за користування вагонами та інші документи, які підписані уповноваженими представниками військових частин Міноборони та працівниками станції.

Отже, відомості плати за користування вагонами, накопичувальні картки, відомість плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу є належними документами, що підтверджують надання супутніх послуг з перевезення військових вантажів.

При цьому, згідно з Правилами обслуговування залізничних під`їзних колій, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, у разі обслуговування локомотивом залізниці під`їзних колій або окремих вантажних фронтів, між залізницею і підприємствами укладаються договори про подачу та забирання вагонів.

Вагони, які перевищують допустиму кількість групи, яка може бути одночасно поданою на під`їзду колію, можуть бути затримані на коліях станції, у зв`язку з чим проводиться маневрова робота.

Відповідно до Правил користування вагонами і контейнерами, у разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями, однак, матеріали свідчать про отримання послуги з маневрової роботи, яку засвідчено підписом у відомостях плати.

Щодо відсутності акту перевірки негабаритності.

Перевезення негабаритних і великовагових вантажів залізницями України здійснюється на підставі інструкції, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 23.11.2004 р. № 1026.

Обов`язки вантажовідправника визначено п. 3.7 Інструкції, зокрема, у пп. 3.7.1.4 зазначено, що вантажовідправник повинен своєчасно інформувати начальника станції про готовність навантаженого на вагон вантажу для комісійної перевірки.

Відповідно до пп. 3.7.2.2 Інструкції начальник станції навантаження про отримання від вантажовідправника креслення розміщення і кріплення негабаритного і великовагового вантажу, погодженого раніше для перевезення його з інших станцій, повідомляє телеграмою або факсом Управління залізниці, а в необхідних випадках ЦД Укрзалізниці. Перевезення дозволяється на визначену станцію призначення порядком, передбаченим п. 3.6 Інструкції.

Порядок розміщення встановлюється положеннями п. 3.8 Інструкції, зокрема, положення пп. 3.8.1 цього розділу зобов`язують здійснювати комісійну перевірку правильності розміщення і кріплення навантажених габаритних вантажів на станціях, а результат перевірки засвідчується актом (пп 3.8.2 Інструкції).

Факт отримання вантажу одержувачем засвідчено його підписом в графі 53 накладної, оригінал акту негабаритності досліджено судом у судовому засіданні.

Щодо відсутності документів на переадресування.

Відповідно до п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

З огляду на особливості перевезення військових вантажів в умовах воєнного стану, АТ «Укрзалізниця» розпорядженням від 27.03.2023 р. № ЦЦМ-14/56 встановила особливий порядок оформлення переадресування вантажів таких перевезень. Послуги, які надавались для військових частин, були отримані у повному обсязі та без зауважень, про що свідчить підпис представників замовника у накопичувальних картках.

Щодо підписання актів загальної форми без участі представників вантажоодержувача.

Стаття 129 Статуту залізниць України встановлює, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчується комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Правила складання актів, затверджені наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 р., встановлюють, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажів і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менш як двома особами.

Таким чином, обов`язкова участь вантажовласника у всіх випадках у складанні та підписанні акта загальної форми чинним законодавством не передбачена.

Щодо нарахування плати за погодження ескізів.

Судом встановлено, що сторони погодили ставки оплат за додаткові послуги (у тому числі за погодження ескізів), пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами, які наведені у додатку № 1 до договорів перевезення.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що наявність схем, доданих до перевізних документів свідчить не тільки про їх фактичну розробку, а й про виконану з боку позивача процедуру їх перевірки та погодження, та є підставою для нарахування плати за ціною, наведеною у додатку № 1 до договорів.

Щодо нарахування плати за перевезення вагонів прикриття, плати за послуги, пов`язані з переадресуванням порожніх вагонів прикриття для небезпечних вантажів, затримання цистерн з причини виявлення витікання вантажу, суд зазначає таке.

Перевезення небезпечних вантажів здійснюється відповідно до положень Правил перевезення небезпечних вантажів, затверджених Наказом Мінтрансу від 25.11.2008 р. № 1430.

Відповідно до пп. 8.3.3 Правил перевезення небезпечних вантажів, у разі перевезення вагонів від місця навантаження до місця призначення з прикриттям один від одного порожніми вагонами номери порожніх вагонів вносяться в накладну з оплатою перевезення порожніх вагонів відправником (одержувачем). Вагонами прикриття відправники забезпечуються за умови оплати кожного порожнього вагона залізниці.

Перевізні документи на вагони прикриття оформлено за заявками на забезпечення військових ешелонів та військових транспортів, які слідували з військовими ешелонами та були переадресовані усією групою. Послуги надавались для військових частин та були отримані в повному обсязі без зауважень, про що свідчить підпис представників відповідача у накопичувальних картках, зокрема, №№ 30119207, 30119203, 08129222, 09129225, 16129251, 11129295, 24129270.

Відповідно до п. 1.5.11 Правил перевезення наливних вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 18.04.2003 р. № 299, придатність у комерційному відношенні цистерн усіх форм власності, бункерних напіввагонів і контейнерів-цистерн для перевезення конкретних вантажів визначає відправник, який несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України за псування вантажу в результаті наливу в невідповідну або неочищену цистерну (бункерний напіввагон, контейнер-цистерну), а також за наслідки неправильного їх використання.

Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення перевезення наливного вантажу, вантажовідправником якого виступали військові частини, по станції Знам`янка та Чорноліська сталося витікання вантажу через порушення вантажовідправником вимог п. 1.5.11 «Правил перевезення наливних вантажів», внаслідок чого було складено акти загальної форми. Після усунення комерційної несправності, проведення замірів та визначення маси вантажу, відповідно до розділу 4 умов договорів, було здійснено нарахування коштів за витрати залізниці, пов`язані із затримкою вагонів.

Суд зазначає, що відповідно до п. 6.2 Правил перевезення небезпечних вантажів (бензин та мазут згідно з переліком відносяться до небезпечних вантажів) технічний огляд і визначення придатності кузовів спеціалізованих вагонів, контейнерів, а також їх арматури та обладнання здійснюються відправником. Перед кожним навантаженням небезпечного вантажу у власний або орендований вагон чи контейнер-цистерну відправник зобов`язаний пред`явити працівникам станції свідоцтво про технічний стан вагона чи контейнерацистерни, включаючи його арматуру й обладнання, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва працівники вагонного господарства проставляють у книзі форми ВУ-14, а відправник у графі 7 накладної вносить відмітку: "Вагон (контейнер-цистерна), його арматура, обладнання справні та відповідають установленим вимогам". Свідоцтво може надаватися відправником в електронному вигляді.

Згідно з п. 1.5.11 Правил перевезення наливних вантажів, придатність у комерційному відношенні цистерн усіх форм власності, бункерних напіввагонів і контейнерів-цистерн для перевезення конкретних вантажів визначає відправник, який несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України за псування вантажу в результаті наливу в невідповідну або неочищену цистерну (бункерний напіввагон, контейнер-цистерну), а також за наслідки неправильного їх використання.

Таким чином, витікання вантажу є свідченням недотримання відправником покладених на нього зобов`язань.

Відповідно до п.п. 12, 13 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Плата за користування стягується також у разі затримки вагонів під час перевезення в усіх випадках, крім тих, що залежать від залізниці.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Враховуючи викладене, позивачем правомірно здійснено нарахування за затримку вагонів з вини вантажовідправника.

Щодо нарахування плати за подачу та забирання вагонів, користування вагонами та пробіг спеціалізованих вагонів у разі відмови від замовлення, суд зазначає таке.

Згідно з п. 13.12 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом, у разі відмови від раніше замовлених вагонів замовник сплачує плату за пробіг цих вагонів від станції, з якої вони відправлені, до станції навантаження, але не більше за 300 кілометрів. Ця плата нараховується за накопичувальною карткою на підставі акта загальної форми та пересильної накладної.

Матеріалами справи підтверджується, що факт надання послуги з перевезення порожнього вагона від станції, з якої вони відправлені, до станції навантаження засвідчено підписом замовника у відомостях плати, зокрема, №№ 21060224, 22060225, 22060226 та накопичувальній картці № 22060048.

Щодо нарахування плати на код вантажоодержувача, який відсутній у переліку військових частин, які виконують перевезення, а саме - код 6690 ТОВ "ІК Нова технологія".

Як слідує з пояснень позивача, згідно із заявками на забезпечення навантаження військового транспорту № 202 від 13.09.2023 р. та № 22614 від 09.10.2023 р. за накладними №№ 42565952, 42565960, 48895924 відправником вантажу виступала військова частина, одержувачем - ІК "Нова технологія", платником - Міністерство оборони України (код 8142767). Розрахунки за перевезення військових вантажів проводились на станції призначення у відповідності до розпорядження № ЦЦМ-14/229 від 18.09.2023 р.

Облік нарахованих платежів та їх оплата проводилась по семизначному коду платника 8142767, який був зазначений в перевізних документах та відповідає пункту 7.3.4. договорів.

Відповідно до п. 6.3. договорів оформлення накладних на військові вантажі здійснюється представником військової частини.

Згідно зі ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Разом з тим, до філії «Єдиний розрахунковий центр», листи-звернення щодо проведення коригування від відповідача не надходили.

Щодо заперечень відповідача про те, що вантаж, який перевозився АТ «Укрзалізниця» на адреси військових частин Міноборони протягом 2023 року, є вантажем гуманітарної допомоги, у зв`язку з чим перевезення останньої повинно відшкодовуватись за рахунок коштів державного бюджету, виділених для фінансування заходів з безперебійного функціонування залізничного транспорту, суд зазначає таке.

27.03.2022 р. Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 379 «Про особливості здійснення гуманітарної допомоги, яка перевозиться залізничним транспортом в умовах воєнного стану», в якій установлено, що АТ "Укрзалізниця" виступає одержувачем гуманітарних вантажів і при цьому не є отримувачем/набувачем гуманітарної допомоги в розумінні Закону України "Про гуманітарну допомогу". Отримувачами гуманітарної допомоги є обласні, Київська міська військові адміністрації (далі - військові адміністрації) чи інші визначені Кабінетом Міністрів України суб`єкти; вказані отримувачі гуманітарної допомоги звільняються від обов`язку реєструватися в Єдиному реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги та від інших обов`язків, передбачених Законом України "Про гуманітарну допомогу", крім обов`язків, передбачених цією постановою.

Витрати АТ "Укрзалізниця" пов`язані з одержанням, збором, обробкою, зберіганням, оформленням та перевезенням гуманітарних вантажів відшкодовуються за рахунок коштів державного бюджету, які здійснюються для фінансування заходів з безперебійного функціонування залізничного транспорту (п. 4 постанови від 27.03.2022 р. № 379).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" із моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Майно для забезпечення руху опору є військовим майном та закріплюється за військовими частинами Сил спеціальних операцій Збройних Сил України.

Відповідно до Положення з військових перевезень залізничним транспортом, морським, річковим та повітряним транспортом, затверджений наказом Міністерства оборони України від 05.09.2013 р. № 595, термін "військовий вантаж" вживається у такому значені: військовий вантаж - озброєння, військова техніка, ракети, боєприпаси, продовольство, пальне, та інші матеріально - технічні засоби, що належать військовим частинам, які є відправниками та одержувачами.

Суд зазначає, що одержувачем перевезеного позивачем вантажу є військові частини, які входять до складу Збройних Сил України, отже таке майно є військовим майном і плата за перевезення відповідного вантажу покладається на відповідача, як одержувача вантажу.

Факт надання залізницею відповідачу послуг з перевезення спірних вантажів (гуманітарної допомоги) та факт їх отримання військовими частинами відповідача підтверджується належними доказами, які наявні у матеріалах справи, зокрема, перевізними документами (накладні, накопичувальні картки, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, відомості плати за користування вагонами та інші документи). Вказані перевізні документи підписані уповноваженими представниками військових частин Міноборони та працівниками станції.

Крім того, у накладних із перевезення вантажу містяться відмітки про прийняття такого вантажу військовими частинами на станціях призначення. При цьому, вказані обставини відповідачем не заперечуються.

На виконання вимог положень Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 863/5084, саме відповідач, як відправник спірного вантажу, здійснював заповнення графи 20 накладної та визначав код платника вантажного відправлення.

Таким чином, з огляду на фактичні встановлені обставини спору, зокрема, щодо отримання "гуманітарного вантажу" саме військовими частинами Міністерства оборони України та підписання відповідачем актів наданих послуг з організації перевезення вантажів за договорами за 2023 рік, суд дійшов висновку, що таке майно є військовим майном і плата за перевезення відповідного вантажу територією України покладається саме на відповідача, як одержувача вантажу.

Підсумовуючи, суд зазначає, що:

- вимоги чинного законодавства та умови договорів перевезення передбачають обов`язок відповідача сплачувати залізниці послуги з перевезення вантажів та інші послуги, у тому числі і за супутні послуги перевезення вантажів;

- згідно з умовами пунктів 5.4 та 6.3 договорів документи, якими підтверджується надання послуг за договором, є, зокрема, залізнична накладна, відомість плати за користування вагонами, відомість плати за подавання, збирання вагонів та маневрову роботу, накопичувальні картки та інші документи, які узгоджені та підписані відповідальним представниками військових частин, призначених наказом командира. Відтак, відомість плати за подавання, збирання вагонів та маневрову роботу є належними документами, що підтверджують надання супутніх послуг з перевезення військових вантажів та послуг;

- використання позивачем для здійснення спірних перевезень вагонів іноземних держав узгоджується з положеннями п. 5.7 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 р. № 17 і положеннями розпорядження залізниці від 03.03.2022 р. № ЦМ-13/549 та відповідно, вважається використанням позивачем таких вагонів, як власних, а тому не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату за перевезення і послуги, пов`язані з перевезенням у таких вагонах;

- відсутні підстави для звільнення відповідача від оплати за послуги з перевезення вантажів, визначених як не військовий вантаж (гуманітарна допомога), оскільки такий вантаж прийнятий саме військовими частинами відповідача;

- надання позивачем послуг відповідачу в умовах воєнного стану без своєчасного оформлення первинних документів чи оформлення їх з недоліками зумовлено специфікою надання таких послуг, а також з метою дотримання режиму секретності та забезпечення безпеки перевезення військових вантажів.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Решта долучених до матеріалів справи документів та висловлених учасниками процесу пояснень була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків щодо задоволення позову не спростовує.

За приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітряних Сил, буд. 6, код 00034022) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, код 40075815) 6 219 728 (шість мільйонів двісті дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 16 коп. заборгованості, 93 295 (дев`яносто три тисячі двісті дев`яносто п`ять) грн. 92 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Повне рішення складено та підписано 14.03.2025 р.