ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"17" березня 2025 р. Справа № 916/960/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (вх.№4-14 від 14.03.2025) про забезпечення позову до подання позовної заяви,

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ),

про стягнення 7 680,06 дол. США., -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 (вх.№4-14) про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 7 680,06 дол. США., шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських, депозитних, поточних рахунках відритих громадянину Украі?ни - ОСОБА_2 у будь-яких банках Украі?ни, фінансових установах в межах суми боргу 7 680,06 дол. США, a також на інших рахунках в банківських та фінансових установах Украі?ни та Республіки Польщі, накладенням арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських, депозитних, поточних рахунках відритих громадянину України - ОСОБА_2 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) у будь-яких банках України, фінансових установах в межах суми боргу 7 680,06 дол. США, a також на інших рахунках в банківських та фінансових установах України та Республіки Польщі.

У даній заяві зазначається, що 15.12.2020 батько заявниці ОСОБА_3 , будучи єдиним засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайський аграрій» () уклав Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі даного Товариства з ОСОБА_2 . За даним Договором до останнього перейшло право власності на частку в статутному капіталі ТОВ «Дунайський аграрій». Після смерті ОСОБА_3 , 25.06.2023, його спадкоємицею стала заявниця ОСОБА_1 , згідно свідоцтво про право на спадщину за законом за №737 від 20.03.2024. Натомість станом на 30.01.2025 ОСОБА_2 не виконав свого обов`язку за Договором в частині сплати заявниці грошових коштів в сумі 645 318,90 дол. США.

Отже ОСОБА_1 вказує, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та унеможливить виконання рішення суду у справі за позовом, який буде подано нею до Господарського суду Одеської області у строк встановлений законом, про стягнення 3% річних від заборгованості по Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства (корпоративних прав) від 15.12.2020 у сумі 7 680,06 дол. США.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 (вх.№4-14 від 14.03.2025) про забезпечення позову до подання позовної заяви, господарський суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу.

Так, із заяви про забезпечення позову слідує, що будучи спадкоємицею свого померлого батька, ОСОБА_4 , вважає, що набула право вимоги до ОСОБА_2 про сплату грошових коштів в сумі 645 318,90 дол. США за Договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Дунайський аграрій», укладеного 15.12.2022. Останній у свою чергу придбавши частку у статутному капіталі ТОВ «Дунайський аграрій» ввійшов до складу його учасників, серед яких перебуває і ОСОБА_1 , яка після смерті батька успадкувала частку статутного капіталу ТОВ «Дунайський аграрій» в розмірі 70 %.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України, заява про забезпечення позову, до подання позовної заяви, подається - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

За змістом статті 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Господарський суд зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі № 906/1162/22, від 29.06.2023 у справі № 925/1316/22, від 18.05.2023 у справі № 910/14989/22, від 24.06.2022 у справі № 904/8506/21.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 914/2072/20.

Так, згідно зі статями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначила що відповідач знає про наявність простроченого грошового зобов`язання і не виконує свого обов`язку за Договором купівлі-продажу від 15.12.2022. Виходячи із чого, на думку заявниці, відповідач може витратити грошові кошти в межах суми боргу 7 680,06 дол. США., у зв`язку з чим, заявниця просить накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_2 в межах 7 680,06 дол.США.

Між тим матеріали заяви про забезпечення позову не містять доказів існування такої заборгованості за ОСОБА_2 , як і доказів наявності спору щодо зазначеної заборгованості, що ставить під сумнів можливість нарахування 3 % річних та накладення арешту на вказану грошову суму.

Відтак, суд доходить висновку, що заявником до заяви про вжиття заходів забезпечення позову не додано жодних належних та допустимих доказів у розумінні вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України, доказів на підтвердження наявності фактів, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі та доказів які свідчать про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи приписи статті 140 ГПК України, з огляду на доказову необґрунтованість заяви ОСОБА_1 , суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.136-137, 138, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх.№4-14 від 14.03.2025) про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили 17.03.2025 та може бути оскаржена в порядку ст.256 ГПК України.

Суддя Ю.М. Невінгловська