УХВАЛА

м. Київ

14.03.2025Справа № 910/14211/15
Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши матеріали справи

За позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі

1. Міністерства освіти і науки України

2. Міністерства культури України

до 1. Фонду державного майна України

2. Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача 1:

1. Державна наукова установа «Інститут модернізації змісту освіти»

2. Державне підприємство «Об`єднання по торгівлі та постачанню»

про визнання недійсними наказів, договорів оренди та купівлі-продажу

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/14211/15 за позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Міністерства культури України до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд» про:

1) визнання недійсним договору оренди від 26.09.2011 (зі змінами від 17.12.2012, 21.02.2013, 23.05.2013), укладеного між Фондом державного майна України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд», щодо передачі в строкове платне користування нежитлових приміщень загальною площею 691,60 кв.м. по вул. Петра Сагайдачного, 37 у місті Києві;

2) визнання недійсними наказів Фонду державного майна України від 23.09.2011 №1321 про прийняття рішення щодо укладення Договору оренди державного нерухомого майна, від 30.05.2013 №736, №739 (зі змінами від 23.10.2013) про приватизацію нежитлових приміщень загальною площею 691,60 кв.м. по вул. Петра Сагайдачного, 37 у місті Києві шляхом викупу та включення їх до переліку об`єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу;

3) визнання недійсним Договору купівлі-продажу від 12.12.2013 №422, укладеного між Фондом державного майна України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд», про продаж нежитлових приміщень, загальною площею 691,6 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного, буд. 37;

4) зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд» повернути нежитлові приміщення, загальною площею 691,6 кв.м., розміщені за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного, буд. 37 державі в особі Міністерства освіти і науки України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 призначено у справі №910/14211/15 судову оціночно-будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертів поставлено питання: Яка дійсна ринкова вартість нежитлових приміщень, загальною площею 691,60 кв.м, по вул. Сагайдачного, 37 у місті Києві станом на 30 червня 2011 року (з урахуванням процедури проведення грошової оцінки пам`яток архітектури, визначеної Методикою грошової оцінки пам`яток, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 №1447)? Вказаною ухвалою суду зупинено провадження у справі №910/14211/15 до закінчення проведення судової експертизи.

03.03.2025 до Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про погодження строку проведення експертизи у справі №910/14211/15 понад 90 календарних днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 задоволено вказане клопотання та погоджено судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз строк проведення експертизи у справі №910/14211/15 понад 90 календарних днів.

13.03.2025 до Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання надійшло клопотання про надання додаткових документів, необхідних для проведення експертизи у справі №910/14211/15.

Згідно з пунктом 2.3.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5, експерту заборонено самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.

У господарському судочинстві до таких матеріалів відносяться речові та письмові докази. Отже, судового експерта не наділено повноваженнями для пошуку та витребування речових або письмових доказів. Винятком є випадки, коли у процесі дослідження наданого у встановленому порядку для проведення експертизи об`єкта експерт виявляє інші об`єкти, стосовно яких йому не були поставлені питання або дослідження яких відноситься до компетенції експертів іншої спеціальності (спеціальностей): у такому випадку експерт вправі зафіксувати ці об`єкти, відокремити їх від основного об`єкта (якщо це не пов`язано з пошкодженням або знищенням об`єкта), описати їх у висновку та приєднати їх до матеріалів експертизи.

У разі коли для вирішення поставлених перед експертом питань йому необхідні додаткові матеріали (документи, зразки тощо) він вправі просити господарський суд про їх надання. Водночас законом не передбачено повноважень судового експерта щодо витребування та одержання додаткових матеріалів безпосередньо від учасників судового процесу. Тому господарський суд не може покладати на останніх обов`язок надавати додаткові матеріали безпосередньо експертові на його вимогу.

Клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів розглядається господарським судом після поновлення провадження у справі; за необхідності для розгляду такого клопотання суд може витребувати матеріали справи з експертної установи, а також повідомити учасників судового процесу про час і місце проведення відповідного судового засідання. Після розгляду клопотання провадження у справі знову зупиняється, а матеріали справи, якщо вони витребувалися судом, надсилаються до експертної установи. При цьому господарським судам слід мати на увазі можливість настання передбачених пунктами 1.13 і 4.9 Інструкції наслідків у вигляді повернення матеріалів справи суду, який призначив експертизу, або повідомлення експертом суду про неможливість надання висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» незалежно від виду судочинства судовий експерт має право подавати клопотання про надання додаткових матеріалів, якщо експертиза призначена судом або органом досудового розслідування або ознайомлюватися з матеріалами справи, що стосуються предмета судової експертизи.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України експерт має право заявляти клопотання про надання йому додаткових матеріалів і зразків, якщо експертиза призначена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати. Призначений судом експерт не має права спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України при визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Таким чином, зважаючи на необхідність розгляду судом клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання, суд дійшов висновку поновити провадження у справі №910/14211/15.

Розглянувши клопотання судового експерта, суд дійшов висновку щодо його задоволення, оскільки документи, які судовий експерт просить надати, є необхідними для вирішення питань, поставлених ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 у справі №910/14211/15.

Відповідно до п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень у випадку невиконання клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів, несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів з дня направлення клопотання в порядку, передбаченому чинним законодавством, незабезпечення прибуття експерта, безперешкодного доступу до об`єкта дослідження, а також належних умов для його роботи (учинення перешкод з боку сторін, що беруть участь у справі, в обстеженні об`єкта) матеріали справи повертаються органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому у п. 2 ч. 1 ст. 228 цього кодексу, - на час проведення експертизи.

З огляду на те, що підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень передбачено, що строк проведення експертизи встановлюється залежно від складності дослідження з урахуванням експертного навантаження фахівців керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) у межах: понад 90 календарних днів - якщо експертиза, зокрема, є особливо складною чи багатооб`єктною, потребує вирішення питань, які потребують декількох досліджень, чи є комплексною, з метою недопущення порушення процесуальних строків розгляду спору, та враховуючи, що ухвалою суду від 06.11.2024 було призначено у справі №910/14211/15 судову експертизу, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №910/14211/15 на час проведення судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 228, 230, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Поновити провадження у справі №910/14211/15.

2. Задовольнити клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів у справі №910/14211/15.

3. Зобов`язати учасників справи у строк до 14.04.2025 надати суду оригінали або належним чином завірені якісні копії документів, які були актуальні станом на 30.06.2011, а саме:

- паспорт пам`ятки - будівлі по вул. Петра Сагайдачного, 37 в м.Києві;

- технічний паспорт будівлі, виданий бюро технічної інвентаризації;

- матеріали інвентаризації, проведеної балансоутримувачем пам`ятки;

- документ, що засвідчує встановлення зони охорони пам`ятки;

- охоронний договір;

- технічний паспорт БТІ на групу нежитлових приміщень у повному обсязі;

- відомості щодо технічного стану, рівня оздоблення, характеристик опоряджувальних покриттів приміщень досліджуваного об`єкта (акти приймання-передачі, висновки комісій, фотозображення);

- акт технічного стану пам`ятки, складений за формою, затвердженою Мінкультури та не раніше 2014 року, а також з відомостями, що відображають зміни після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження пам`ятки;

- результати експертизи історичної, архітектурної, художньої, наукової та іншої культурної цінності пам`ятки, які складені відповідними спеціалістами чи експертними комісіями, створеними спеціально уповноваженими органами охорони культурної спадщини, або організаціями, уповноваженими проводити таку експертизу;

- відомості щодо витрат на ремонтно-реставраційні роботи, проведення яких необхідне для забезпечення експлуатаційної придатності пам`ятки, яка передбачає її технічну надійність та функціональну придатність (в разі такої необхідності);

- вартість одиниці будівельного об`єму або площі поліпшень земельної ділянки об`єкта нерухомості, подібного до поліпшень земельної ділянки оцінюваної пам`ятки за функціональними, конструктивними, архітектурними ознаками (Вод) або кошторисну вартість створення в сучасних умовах нового об`єкта нерухомості, який є точною копією поліпшень земельної ділянки оцінюваної пам`ятки за архітектурними та конструктивними ознаками (Вк);

- загальний будівельний об`єм або площа поліпшень земельної ділянки пам`ятки (V);

- показники інтегрального коефіцієнта, що враховує цінність пам`ятки (Кц), визначеного згідно з додатком 6 до Методики грошової оцінки пам`яток (Кі, Км, Кк, Ке, Кін, Ку), який визначено фахівцями, котрі мають відповідну кваліфікацію та досвід, або організаціями, уповноваженими проводити такі експертизи;

- коефіцієнт схоронності (Кс), який визначається на дату оцінки на підставі даних, зазначених у паспорті пам`ятки або інших матеріалах, що містять відомості про пам`ятку, за результатами експертизи відповідних спеціалістів або організацій, уповноважених проводити такі експертизи;

- вказати вид потенційних доходів від використання пам`ятки, функціональне призначення приміщень;

- відомості щодо витрат на утримання пам`ятки у стані, в якому вона може приносити дохід, або доведення її до такого стану, котрі визначаються на підставі розрахунку необхідних реставраційно-ремонтних робіт, що здійснюються з урахуванням експлуатаційної придатності пам`ятки, на дату оцінки та умов охоронного договору;

- вказати додаткові ризики, пов`язані з особливостями використання і отримання доходу від використання пам`ятки;

- достовірну ринкову інформацію щодо цін продажу або цін пропозицій об`єктів, подібних до пам`ятки із зазначенням показників, які характеризують культурну цінність об`єктів порівняння, рівень їх схоронності (автентичності);

- інші матеріали, що містять відомості про пам`ятку;

- відомості щодо земельної ділянки, на якій розташований об`єкт оцінки (правовстановлюючі документи, витяг Державного земельного кадастру, відомості про обмеження та обтяження земельної ділянки, договори оренди, документ, що засвідчує встановлення зони охорони пам`ятки та інше), а також розрахунок земельного податку з додатками;

- відомості щодо господарсько-фінансової діяльності зазначеного об`єкта нерухомого майна (фактичні доходи та витрати);

- відомості щодо експлуатаційних витрат по об`єктах (земельний податок, адміністративні витрати, заробітна плата обслуговуючого персоналу, витрати на енергоресурси, відомості щодо проведення ремонтно- відновлювальних робіт);

- договори оренди приміщень будівлі.

4. Провадження у справі №910/14211/15 зупинити до закінчення проведення судової експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня складання.

Суддя О.М. Спичак