ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/51/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Троханової Дар`ї Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" (вул. Роганська, буд. 151, м. Харків, 61172; )
про стягнення 71015,00 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Троханова Дар`я Володимирівна (РНОКПП НОМЕР_1 ) 09.01.2025 звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" () про стягнення з відповідача на свою користь 71015,00 грн заборгованості за усним договором поставки. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач в порушення договору та приписів чинного законодавства, не здійснив оплату за прянощі, які були відправлені позивачем на адресу відповідача згідно з експрес-накладними ТОВ "Нова пошта" №6463 від 10.01.2022; № 1281 від 18.01.2022; №1544 від 24.01.2022; №1128 від 14.02.2022.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.01.2025 позовну заяву фізичної особи - підприємця Троханової Дар`ї Володимирівни залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня вручення йому даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.01.202у, після усунення недоліків, позовну заяву фізичної особи - підприємця Троханової Дар`ї Володимирівни прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/51/25; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Вказаною ухвалою відповідачу, згідно з частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Як вбачається з програми "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалу про відкриття провадження у справі № 922/51/25 було отримано відповідачем 24.01.2025 через електронний кабінет у підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, саме з цієї дати починається обрахунок визначеного судом процесуального строку на подання відповідачем відзиву на позов.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, а саме до 20.03.2025р. не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд констатує про те, що ним було дотримано строки розгляду справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як зазначає фізична особа - підприємець Троханова Дар`я Володимирівна (позивач), на початку січня 2022 року їй зателефонував чоловік на ім`я Кацай Сергій Анатолійович, який представився керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" (відповідач), та запропонував позивачу поставити ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" прянощі для господарської діяльності Товариства.

Повноваження Кацай Сергія Анатолійовича, як генерального директора, на час виникнення спірних правовідносин підтверджуються інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем було відправлено на електрону адресу відповідача прайс із цінами на прянощі, після чого позивач та представник відповідача Кацай С.А. в телефонному режимі погодили кількість і види прянощів для відправки та уклали усний договір поставки прянощів.

Зокрема, сторонами було погоджено, що прянощі позивач буде відправляти через відділення ТОВ "Нова пошта" до м. Харкова, на ім`я представника ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат", а розрахунок за поставлені прянощі відповідач проведе через два місяці після отримання прянощів.

10.01.2022 на підставі усної домовленості позивачем було відправлено відповідачу прянощів вагою 163,8 кг на загальну суму 25715,00 грн, які були отримані 13.01.2022 у відділенні ТОВ "Нова пошта" представником ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" Житінським Михайлом Юрійовичем, що підтверджується експрес-накладною № 6463.

18.01.2022 позивачем було відправлено відповідачу прянощів вагою 95,2 кг на загальну суму 18000,00 грн, які були отримані 21.01.2022 у відділенні ТОВ "Нова пошта" представником ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" Житінським Михайлом Юрійовичем, що підтверджується експрес-накладною № 1281.

24.01.2022 позивачем було відправлено відповідачу прянощів вагою 150,6 кг на загальну суму 17000,00 грн, які були отримані 27.01.2022 у відділенні ТОВ "Нова пошта" представником ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" Житінським Михайлом Юрійовичем, що підтверджується експрес-накладною № 1544.

14.02.2022 позивачем було відправлено відповідачу прянощів вагою 101,37 кг на загальну суму 10300,00 грн, які були отримані 18.02.2022 у відділенні ТОВ "Нова пошта" представником ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" Житінським Михайлом Юрійовичем, що підтверджується експрес-накладною № 1128.

При цьому, суд бере до уваги, що поштові відправлення, адресовані ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат", не могли бути виданими представнику адресата Житінського Михайла Юрійовича без перевірки його повноважень працівниками ТОВ "Нова пошта".

Отже, всього позивачем було надіслано ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" прянощів на загальну суму 71015,00 грн.

Проте, оплати в узгоджені сторонами строки відповідачем за отриманий товар проведено не було.

Позивач вказує, що починаючи з травня 2022 року, вона неодноразово зверталась до керівництва ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" із вимогою розрахуватись за поставлені прянощі, разом із тим станом на день звернення із даним позовом до суду розрахунки відповідачем не проведено, кошти за отримані прянощі в сумі 71015,00 грн позивачем не сплачено.

07.01.2025 позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про усунення порушень зобов`язань по оплаті отриманих згідно усного договору поставки зобов`язань, яка залишилась не виконана.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Поряд з цим, згідно з частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, частиною 1 статті 181 діючого на той час ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. При цьому допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У свою чергу, згідно з положеннями ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, а за змістом статті 639 ЦК України: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина 1); якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2).

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, між суб`єктами господарської діяльності можуть укладатися господарські договори як у письмовій формі шляхом складення єдиного документу за підписом обох сторін (у тому числі у спрощеній формі), так і в усній формі.

Отже, судом встановлено, що укладений між позивачем та відповідачем усний договір поставки відповідає вимогам чинного законодавства України на момент його укладення в січні 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 193 ГК України (діючого на час спірних правовідносин) встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1); кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2); не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань (частина 7).

Окреслені у статті 193 ГК України правила та принципи господарювання, які корелюються із загальними засадами цивільного законодавства, вказаними у пункті 6 статті 3 ЦК України (справедливість та добросовісність) та засадами зобов`язань, визначеними у частині 3 статті 509 ЦК України (добросовісність, розумність, справедливість), означають, що цивільні права мають здійснюватися, а обов`язки виконуватися не тільки відповідно до їх призначення, а й справедливо та добросовісно, з урахуванням правил господарювання, з метою досягнення загальногосподарського інтересу.

Відтак, зобов`язання, які виникли між позивачем як постачальником та ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат", як покупцем, мали ґрунтуватися на засадах добросовісності та справедливості; кожна із сторін повинна була вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, з урахуванням інтересів другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. І напроти, відсутність потрібної турботливості може вказувати на вину боржника, котра відіграє роль суб`єктивної умови відповідальності.

Матеріали справи свідчать, що позивач, як постачальник, повністю виконала взяті на себе згідно усного договору поставки зобов`язання по поставці прянощів, як щодо обсягів так і строків поставки, що підтверджується відповідними експрес-накладними, в той час як відповідач взяті на себе зобов`язання по оплаті не виконав.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Матеріали справи не містять будь-яких письмових доказів на підтвердження того, що сторонами було узгоджено строк оплати за поставлені прянощі - "через два місяці після їх отримання", як про те зазначає позивач.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, з урахуванням того, що надіслану 07.01.2025 на адресу відповідача претензію адресатом було отримано 13.01.2025 (згідно з трекінгом поштових відправлень АТ "Укрпошта"), відповідач мав провести оплату за отриманий товар до 20.01.2025, включно.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт передачі позивачем відповідачу товару та його вартість підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме накладними ТОВ "Нова пошта" №6463 від 10.01.2022; № 1281 від 18.01.2022; №1544 від 24.01.2022; № 1128 від 14.02.2022.

Строк оплати наданого товару, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, є таким, що настав.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати існуючої заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову, суд на підставі наявних у матеріалах справи доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи - підприємця Троханової Дар`ї Володимирівни є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" (вул. Роганська, буд. 151, м. Харків, 61172; ) на користь фізичної особи - підприємця Троханової Дар`ї Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) - заборгованість у розмірі 71015,00 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "20" березня 2025 р.

Суддя Н.М. Кухар