ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 Справа № 914/3277/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З., за участю секретаря судового засідання Куцик І.М.,

розглянувши матеріали справи за позовом: ОСОБА_1 , м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , м. Львів

про: спонукання виконати певні дії

Представники сторін:

від позивача: Лука Т.М. адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1159036 від 06.09.2022

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: Рісна Ю.Б. адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1244814 від 10.01.2024; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 500 від 28.02.2011.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява ОСОБА_1 до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця про спонукання виконати певні дії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2023, справу № 914/3277/23 розподілено для розгляду судді Долінській О.З.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, судом встановлено наявність підстав для залишення її без руху.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.11.2023, позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця про спонукання виконати певні дії залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, а саме: 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення позовної заяви без руху.

22.11.2023 представником позивача, на виконання вимог ухвали суду від 08.11.2023, подано на адресу суду клопотання з додатками за вх. № 28528/23.

У поданому клопотанні за вх. № 28528/23 від 22.11.2023, позивач просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви до Господарського суду Львівської області про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.11.2023, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судом постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначити на 10.01.2024.

Крім того, ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.11.2023, задоволено клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору за вх. № 28528/23 від 22.11.2023 р. та звільнено позивача від сплати судового збору за подання позову у справі № 914/3277/23.

09.01.2024 ОСОБА_2 подав на адресу суду заяву (за вх. № 106/24) про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача із підстав, які викладено в даній заяві.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.01.2024, підготовче судове засідання у даній справі призначено на 24.01.2024.

Судове засідання, призначене на 24.01.2024 не відбулося, у зв`язку із оголошеною повітряною тривогою системою цивільної оборони у м. Львові та Львівській області.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.01.2024, розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 14.02.2024.

Судове засідання, призначене на 14.02.2024 не відбулося, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Долінської О.З. з 09.02.2024 по 19.02.2024 включно.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.02.2024 р., підготовче судове засідання призначено на 06.03.2024.

05.03.2024 відповідачем подано на адресу суду заяву з додатками, за підписом засновника Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця ОСОБА_2 (за вх. № 6415/24) про закриття провадження у справі № 914/3277/23.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.03.2024 задоволено заяву ОСОБА_2 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за вх. № 106/24 від 09.01.2024. Судом постановлено залучити до участі у справі № 914/3277/23 ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та запропонувати третій особі у строк 5 (п`ять) календарних днів з дати отримання позовної заяви подати нормативно та документально обґрунтоване письмове пояснення по суті спору із долученням належним чином засвідчених доказів або їх оригіналів, що підтверджують обставини, наведені у письмових поясненнях. Підготовче засідання відкладено на 03.04.2024.

27.03.2024 третьою особою, на виконання вимог ухвали суду від 06.03.2024 у даній справі, подано на адресу суду письмові пояснення по суті спору з додатками за вх. № 8500/24.

03.04.2024 представником позивача подано на адресу суду в систему Електронний суд клопотання про витребування доказів, а саме повноважень ОСОБА_2 за вх. № 9254/24.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.04.2024, підготовче засідання призначено на 17.04.2024.

17.04.2024 від відповідача на адресу суду надійшла заява з додатками (за вх. № 10563/24), за підписом керівника Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця Пилипціва І.В. про закриття провадження у справі № 914/3277/23.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.04.2024 р., підготовче засідання призначено на 30.04.2024.

05.03.2024 відповідачем подано на адресу суду заяву з додатками, за підписом засновника Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця ОСОБА_2 (за вх. № 6415/24) про закриття провадження у справі № 914/3277/23.

Крім того, 17.04.2024 р. від відповідача на адресу суду надійшла заява з додатками (за вх. № 10563/24), за підписом керівника Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця Пилипціва І.В. про закриття провадження у справі № 914/3277/23.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.04.2024 постановлено відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про закриття провадження у справі № 914/3277/23 за вх. № 6415/24 від 05.03.2024; відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів повноважень Пилипціва І.В. за вх. № 9254/24 від 03.04.2024; відмовити у задоволенні заяви відповідача за вх. № 10563/24 від 17.04.2024 р. про закриття провадження у справі № 914/3277/23 із підстав, наведених в даній ухвалі суду; закрито підготовче провадження та призначено справу № 914/3277/23 до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 29.05.2024.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.05.2024, розгляд справи по суті призначено на 24.06.2024.

20.06.2024 від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі з додатками за вх. № 16367/24.

24.06.2024 в судовому засіданні, відповідно до ст. 216 ГПК України, оголошено перерву до 03.07.2024.

03.07.2024 представником відповідача подано на адресу суду супровідний лист з додатками за вх. № 17267/24.

03.07.2024 в судовому засіданні, відповідно до ст. 216 ГПК України, оголошено перерву до 14.08.2024.

Судове засідання, призначене на 14.08.2024 не відбулося, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Долінської О.З. з 09.08.2024 по 16.08.2024 включно.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.08.2024, розгляд справи по суті призначено на 25.09.2024 р.

Судове засідання, призначене на 25.09.2024 не відбулося, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю та продовженням додаткової відпустки судді Долінській О.З. з 22.08.2024 по 14.12.2024 включно.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.12.2024, розгляд справи по суті призначено на 21.01.2025.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.01.2025, розгляд справи по суті призначено на 18.02.2025.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.02.2025, розгляд справи по суті відкладено на 11.03.2025.

Рух справи та причини відкладення розгляду справи, викладено в ухвалах суду, що містяться в матеріалах справи.

11.03.2025 представник позивача в судове засідання з розгляду справи по суті з`явився, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та поясненнях, наданих в судовому засіданні. Просив позов задоволити повністю. Також, просив суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі за вх. № 16367/24 від 20.06.2024, оскільки не отримував документів від відповідача, які є предметом позову у даній справі. В судовому засіданні представник позивача до закінчення судових дебатів зазначив, що заяву про стягнення витрат на професійну-правничу допомогу буде подано згідно ч. 8 ст.129 ГПК України.

11.03.2025 представник відповідача в судове засідання з розгляду справи по суті не з`явився, письмового відзиву на адресу суду не подав, хоча належно був повідомлений про час, дату та місце судового засідання (докази містяться в матеріалах справи).

11.03.2025 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача в судове засідання з розгляду справи по суті з`явилась, проти позовних вимог заперечила, просила суд задоволити заяву відповідача про закриття провадження у справі за вх. № 16367/24 від 20.06.2024 з підстав, викладених в даній заяві.

Ухвала Господарського суду Львівської області від 18.02.2025 у даній справі про відкладення розгляду справи на 11.03.2025 направлялась відповідачу в його електронний кабінет (докази містяться в матеріалах справи).

Відповідно до частини 1, частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи № 914/3277/23 для вирішення спору по суті, суд не вважає відсутність представника відповідача у судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті в даному судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Беручи до уваги те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду даної справи, що підтверджується наявними у справі доказами, не скористався своїм правом на подання відзиву, не заперечив у визначеному Законом порядку проти розгляду справи за його відсутності, справа розглядається за наявними матеріалами, у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши заяву відповідача про закриття провадження у справі за вх. № 16367/24 від 20.06.2024, заслухавши думку учасників справи, суд дійшов висновку відмовити у її задоволенні, з огляду на наступне.

За змістом статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

В обґрунтування поданої заяви відповідач посилається на те, що з метою добровільного виконання вимог позивача з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» на ім`я ОСОБА_1 надіслано цінним листом з описом наступні документи: належним чином засвідчену копію статуту ТзОВ «ЛАТОРИЦЯ», затвердженого зборами учасників від 26.02.2004 р., який продовжував діяти у відповідній редакції впродовж 2010 - 2012 років. Відповідач зазначає, що будь-які інші редакції статуту ТзОВ «ЛАТОРИЦЯ», які були б прийняті та/або затверджені зборами учасників впродовж 2010 - 2012 років відсутні. Також, відповідач зазначає про те, що ТзОВ «ЛАТОРИЦЯ» не направляло позивачу копії протоколів загальних зборів ТзОВ «Латориця», оскільки такі впродовж 2010 - 2012 років не приймалися, збори протягом вказаного періоду не скликались.

Відповідач у заяві про закриття провадження у справі за вх. № 16367/24 від 20.06.2024 зазначає, що ним також направлено на адресу позивача наступні документи, а саме: належним чином засвідчені копії річної фінансової звітності за 2010-2012 роки; належним чином засвідчені копії документів звітності, що подані відповідним державним органам; належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують права на майно (нерухоме та рухоме) та їх технічні характеристики (в тому числі довідки, акти, приписи, декларації, розпорядження, рішення, тощо); належним чином засвідчені копії документів бухгалтерського обліку; належним чином засвідчені копії договорів: копії договору оренди землі від 23.06.2005 р. (який діяв впродовж 2010 - 2012 років) зі змінами від 30.05.2011 р. та 01.07.2008 р. Докази відправки відповідачем позивачу даних документів містяться в матеріалах справи, а тому, на думку відповідача, вимоги учасника ТзОВ «Латориця» ОСОБА_1 щодо надання їй копій документів про діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» за визначений період часу, є виконаними у повному обсязі. На підставі наведеного, відповідач просить суд закрити провадження у справі № 914/3277/23 у зв`язку з відсутністю предмету спору згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, якщо наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність предмета спору, зокрема, у випадку припинення його існування (сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу, тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Предметом спору у даній справі є зобов`язання відповідача вчинити дії щодо надання документів товариства за 2010 2012 роки.

В судовому засіданні 11.03.2025 представник позивача підтвердив, що не отримував таких документів від відповідача, які є предметом позову у даній справі.

Позов пред`явлений до Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця, а не до третьої особи - ОСОБА_2 . Відтак, саме товариство має надати документи на вимогу позивача.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні та відповідачем до суду не подано жодного доказу на підтвердження виконання ТзОВ Латориця вимоги позивача від 20.10.2021 в розумні строки, шляхом надання останньому запитуваних ним інформації та документів та отримання таких позивачем.

Відповідно до трекінгів за номерами 847,412, 204, 182, 190 поштові відправлення, які направлялись на адресу позивача, повернулися з відміткою Укрпошти «За закінченням терміну зберігання».

Провадження у справі може бути закрито, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Однак повністю позовні вимоги не задоволені, а отже сторони не врегулювали усі спірні питання між собою.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. А відповідно до ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Тобто від імені юридичної особи може діяти або керівник, або член виконавчого органу, або інша особа в порядку самопредставницва, або адвокат.

Як встановлено вище, ОСОБА_2 є учасником відповідача, однак, не підтвердив, що призначався (обирався) керівником товариства до чи після скасування рішення зборів учасників товариства, оформлених протоколом від 15.03.2004. Водночас ОСОБА_2 упродовж тривалого часу представляє інтереси товариства у взаємовідносинах з третіми особами та позиціонує себе як керівник товариства. Позивач при цьому не оспорює в судовому порядку повноваження ОСОБА_2 як директора товариства та не подає доказів в цій справі наявності в товариства на цей час іншого керівника. Натомість в судовому засіданні представник позивача зазначив, що шляхом подання цього позову він вважає за можливе отримати інформацію стосовно керівника товариства.

Судом встановлено, що між учасниками товариства немає згоди щодо наявності у ОСОБА_2 повноважень керівника, стосовно часу виникнення та припинення таких повноважень та стосовно документів, якими такі факти підтверджуються. Суд зауважує, що встановлення і дослідження таких спірних обставин не є підставою та предметом позову у справі № 914/3277/23. Тому стосовно висловленої представником позивача такої мети як отримання відповіді на питання про керівника товариства суд зазначає, що в цьому провадженні суд захищає право позивача на отримання інформації про діяльність товариства за позовом учасника товариства, а не розглядає спір щодо повноважень керівника товариства.

Розглядаючи клопотання про закриття провадження, підписані ОСОБА_2 , виконуючи завдання господарського судочинства та вирішуючи спір по суті, враховуючи принцип процесуальної економії господарського судочинства та необхідність повного і вичерпного вирішення спору, уникаючи надмірного формалізму, а також враховуючи процесуальну поведінку сторін, зокрема третьої особи стосовно знищення оригіналів документів, а позивача стосовно не визнання відсутності предмету спору після отримання копій документів у судовому засіданні, не має підстав стверджувати, що між сторонами не залишилось не врегульованих питань.

З огляду на вказане, суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача із доданими до неї доказами (за вх. № 16367/24 від 20.06.2024) про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи вищенаведене, судом, згідно вимог ГПК України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів.

Враховуючи те, що норми ст. 81 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом учасників справи подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції у справі.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Отже, судом було забезпечено принцип змагальності сторін, рівність сторін, що полягає у наданні їм однакових можливостей для реалізації ними своїх процесуальних прав, з огляду на сплив строків для подання доказів, з метою дотримання прав позивача на своєчасне вирішення спору.

В силу приписів ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суд з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Водночас, необґрунтоване відкладення розгляду справи призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Враховуючи те, що подані сторонами у цій справі докази дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), якими учасники справи обґрунтовують свої позовні вимоги та заперечення позовних вимог і які мають суттєве значення для вирішення цього спору, а отже, розглянути та вирішити спір й здійснити розподіл судових витрат у цій справі, що в свою чергу, вказує на можливість виконання завдань господарського судочинства та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення у справі № 914/3277/23.

В судовому засіданні 11.03.2025, відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 з лютого 2004 року є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» (надалі ТзОВ «Латориця», Товариство).

Як зазначає позивач, протягом 2010-2012 років зі сторони Товариства не проведено жодних загальних зборів, щодо визначення основних напрямків діяльності, розподілу дивідендів, обрання повноважного керівника та інших посадових осіб товариства, що зумовлює перебування Товариства у багаторічних судових процесах, з вини засновника ОСОБА_2 , який збори саботує та на такі не з`являється.

За твердженням ОСОБА_1 , їй не відомо про діяльність ТзОВ «Латориця», оскільки повноважні особи про ведення такої діяльності не інформують.

23.10.2021 позивач надсилала заяву від 20.10.2021 до Товариства, відповідно до якої просила надати завірені підписом уповноваженої особи Товариства копії документів за період 2010-2012, а саме: статуту ТзОВ «Латориця» та всіх його редакцій; протоколів загальних зборів ТзОВ «Латориця», що приймалися та які наявні; річної фінансової звітності, що подавалась до контролюючих органів; документів звітності, що подаються відповідним державним органам; документів, що підтверджують права на майно (нерухоме та рухоме) та їх технічні характеристики (в тому числі довідки, акти, приписи, декларації, розпорядження, рішення, тощо); документів бухгалтерського обліку; договори, що укладалися та є укладеними (в тому числі додатки, акти, докази оплати, виконання та розірвання таких тощо).

Зазначені документи відповідачем не надані, таким чином, позивач просить суд зобов`язати відповідача (Товариство з обмеженою відповідальністю «Латориця») надати учаснику ОСОБА_1 шляхом надіслання на адресу: АДРЕСА_1 копії документів за 2010 - 2012 роки, а саме: статуту ТзОВ «Латориця» та всіх його редакцій; протоколів загальних зборів ТзОВ «Латориця», що приймалися та які наявні; річної фінансової звітності, що подавалась до контролюючих органів; документів звітності, що подаються відповідним державним органам; документів, що підтверджують права на майно (нерухоме та рухоме) та їх технічні характеристики (в тому числі довідки, акти, приписи, декларації, розпорядження, рішення, тощо); документів бухгалтерського обліку; договори, що укладалися та є укладеними (в тому числі додатки, акти, докази оплати, виконання та розірвання таких тощо).

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, визначений законом і судом, не подав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2024 відповідачем подано на адресу суду заяву з додатками, за підписом засновника Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця ОСОБА_2 (за вх. № 6415/24) про закриття провадження у справі № 914/3277/23.

Крім того, 17.04.2024 р. від відповідача на адресу суду надійшла заява з додатками (за вх. № 10563/24), за підписом керівника Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця ОСОБА_2 про закриття провадження у справі № 914/3277/23.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.04.2024 постановлено відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про закриття провадження у справі № 914/3277/23 за вх. № 6415/24 від 05.03.2024; відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів повноважень ОСОБА_2 за вх. № 9254/24 від 03.04.2024; відмовити у задоволенні заяви відповідача за вх. № 10563/24 від 17.04.2024 р. про закриття провадження у справі № 914/3277/23; закрито підготовче провадження та призначено справу № 914/3277/23 до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 29.05.2024.

Позиція третьої особи.

У письмових поясненнях по суті спору за вх. № 8500/24 від 27.03.2024 третя особа посилається на те, що до позовної заяви позивачем долучено «нечитабельну» квитанцію про надіслання поштового відправлення відповідачу без доказів його отримання відповідачем (відсутні як відомості щодо відстеження поштових відправлень через сайт «Укрпошта», так і повідомлення про отримання поштового відправлення). З поштової квитанції про надіслання поштового відправлення відповідачу не видно ні дати відправлення, ні коду-ідентифікатора для відстеження відправлень через сайт «Укрпошта». Відповідно, третя особа вважає, що факт отримання відповідачем вимоги про надання документів, на яку позивач покликається, як на підставу для задоволення його вимог, є непідтвердженим жодними належними доказами у справі.

На думку третьої особи, строк для надання товариством відповіді на вимогу позивача ще не настав, адже такий строк (10 днів) буде відраховуватись з дня надходження, а не з дня відправлення вимоги відповідачу. Відтак, позивачем не надано доказів порушення її прав як учасника товариства на отримання документів про діяльність відповідача, відповідний спір між сторонами відсутній, що є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно заяви позивача від 18.10.2021 року, остання просить надати їй завірені підписом уповноваженої особи Товариства копії документів за період з 2010 по 2012 рік. При цьому позивач не зазначає, в який саме спосіб вказані копії документів повинні бути надані позивачу відповідачем.

Однак у позовній заяві ОСОБА_1 не покликається на «відмову» відповідача у наданні документів, такої «відмови» до матеріалів справи не долучено. ОСОБА_1 лише зазначає про те, що: «відповідно до вимог закону такі документи та відповідну інформацію не надано ОСОБА_1 як учаснику Товариства, що змушує звернутися до суду за захистом порушеного права».

При цьому, позивач не зазначає про будь-які дії, які були нею вчинені, та спрямовані на отримання запитуваних документів, адже у заяві від 22.10.2021 р. позивач просить лише «надати документи», не зазначаючи при цьому спосіб їх надання (наручно/надіслання поштою/тощо).

Третя особа вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту відмови їй у наданні документів з боку відповідача, що свідчить про відсутність спору між сторонами, та є підставою для закриття провадження у справі.

Вказує на те, що 27 листопада 2023 року засновником (підписантом) ТзОВ «Латориця» ОСОБА_2 надіслано на поштову адресу ОСОБА_1 відповідь на заяву учасника Товариства з копіями долучених документів, які наявні в розпорядженні ОСОБА_2 , за 2010, 2011, 2012 роки. Третя особа зазначає, що будь-які інші документи, перелічені у прохальній частині позовної заяви, у розпорядженні відповідача відсутні.

Посилається також на те, що 23 листопада 2013 року Залізничним РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003641 за заявою ОСОБА_2 про викрадення документів бухгалтерського обліку ТзОВ Латориця з приміщення за адресою: м. Львів, вул. Тюльнанова. 2, у період перебування вказаного приміщення в користуванні ФОП Баличик Г.М. У заяві, поданій правоохоронним органам, ОСОБА_2 зазначено лише приблизний (орієнтовний) перелік документів, які знаходились у сейфі ТзОВ «ЛАТОРИЦЯ» у приміщенні за адресою: м. Львів, вул. Тюльпанова, 2. Викрадення документів було виявлено лише 31 жовтня 2013 року у присутності свідків при виселенні ФОП Баличик Г.М. з приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа вказує на те, що усі документи ТзОВ Латориця за 2010 - 2012 роки, окрім тих, які надані у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 22.10.2021 р., відсутні.

На думку третьої особи, вимоги учасника ТзОВ «Латориця» ОСОБА_1 щодо надання їй копій документів про діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» за визначений період часу є виконаними у повному обсязі з огляду на подані суду докази із сторони відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, подані суду, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, здійснивши огляд документів, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив наступне.

Згідно із Статутом ТзОВ Латориця, затвердженого Зборами учасників товариства на підставі протоколу №5 від 26.02.2004 та зареєстрованого 15.03.2004 за №10498 (п. 3.1, п. 11.5) учасниками товариства є: ОСОБА_1 з часткою у статутному фонді - 50%; ОСОБА_2 з часткою у статутному фонді - 50%.

Статус учасника Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця позивач також підтверджує витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.09.2021. Крім того, до заяви відповідача про закриття провадження у справі за вх. № 10563/24 від 17.04.2024, долучено витяг станом на 15.04.2024, відповідно до яких засновниками із розміром частки по 12 000,00 грн. є ті ж суб`єкти. Вказана обставина учасниками справи не заперечується.

Позивач звертався із заявою б/н від 20.10.2021 до відповідача, в якій просив надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії документів за період 2010-2012 роки, а саме: статуту ТзОВ Латориця та всіх його редакцій; протоколів загальних зборів ТзОВ Латориця, що приймалися та які наявні; річної фінансової звітності, що подавалась до контролюючих органів; документів звітності, що подаються відповідним державним органам; документів, що підтверджують права на майно (нерухоме та рухоме) та їх технічні характеристики (в тому числі довідки, акти, приписи, декларації, розпорядження, рішення, тощо); документів бухгалтерського обліку; договори, що укладалися та є укладеними (в тому числі додатки, акти, докази оплати, виконання та розірвання таких тощо).

Факт надіслання вказаної заяви на адресу відповідача ( АДРЕСА_2 (юридична адреса)) підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме: копією опису вкладення у цінний лист, копіями поштової накладної та фіскальних чеків про надсилання поштового відправлення відповідачу №051 від 23.10.2021 та доказами її отримання 25.10.2021 (трекінг поштового відправлення №051).

Відповідь та копії запитуваних документів на вказану заяву позивач, у строки визначені Законом не отримала, відтак просить суд зобов`язати відповідача (Товариство з обмеженою відповідальністю Латориця) надати учаснику ОСОБА_1 шляхом надіслання на адресу: АДРЕСА_1 копії документів за 2010 - 2012 роки, а саме: статуту ТзОВ Латориця та всіх його редакцій; протоколів загальних зборів ТзОВ Латориця, що приймалися та які наявні; річної фінансової звітності, що подавалась до контролюючих органів; документів звітності, що подаються відповідним державним органам; документів, що підтверджують права на майно (нерухоме та рухоме) та їх технічні характеристики (в тому числі довідки, акти, приписи, декларації, розпорядження, рішення, тощо); документів бухгалтерського обліку; договори, що укладалися та є укладеними (в тому числі додатки, акти, докази оплати, виконання та розірвання таких тощо).

Висновки суду.

Відповідно до обставин справи, між сторонами виник спір із корпоративних правовідносин, тобто пов`язаних зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, тому підлягає розгляду господарським судом.

Так, корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Стаття 5 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю, чинна на жовтень 2021 року, коли за твердженням позивачки вчинено звернення із заявою від 20.10.2021, учасники товариства, зокрема, мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства; отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до статті 116 Цивільного кодексу України, учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом в тому числі одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом. Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю передбачено, що учасники товариства мають, зокрема, право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.

Частиною 1 статті 43 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю визначено, що товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.

Частиною 3 зазначеної статті Закону передбачено, що документи, передбачені частиною 1 цієї статті, підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 4 статті 43 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю, товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною 1 цієї статті.

Згідно з частиною 5 статті 43 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

Одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником своїх корпоративних прав, зокрема, правомочностей на участь в управлінні господарською організацію.

Відтак, внаслідок невиконання господарським товариством свого обов`язку з надання учаснику господарського товариства на його вимогу інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, можуть бути визнані порушеними, як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права.

Така позиція узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постановах від 21.01.2020 у справі №906/157/19, та від 24.12.2020 у справі № 911/73/20.

Керуючись нормами статті 43 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю, 23.10.2021 ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку направила відповідачу заяву від 20.10.2021 про надання копій документів згідно із переліком.

Факт надіслання вказаної заяви на адресу відповідача (79000, місто Львів, вулиця Тюльпанова, 2 (юридична адреса)) підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме: копією опису вкладення у цінний лист, копіями поштової накладної та фіскальних чеків про надсилання поштового відправлення відповідачу №051 від 23.10.2021 та доказами її отримання 25.10.2021 (трекінг поштового відправлення №051).

Положеннями частини 4 статті 43 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю визначено, що саме товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті.

Законом України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю для учасника товариства не передбачено обов`язку визначати виконавчий орган, який зобов`язаний надати відповідь на таку вимогу.

У постанові від 03.12.2020 у справі № 910/13808/19 Верховний Суд вказує, що з аналізу положень частини п`ятої статті 43 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю вбачається обов`язок товариства (виконавчого органу) протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства надати такому учаснику копії відповідних документів. Вказаний обов`язок не ставиться в залежність від згоди чи незгоди учасника отримати такі документи у запропонований товариством спосіб.

Стосовно вимоги позивача від 20.10.2021 про надання документів, в якій не зазначено способу їх надання (наручно/надіслання поштою/тощо) суд зазначає таке.

Згідно з положеннями статті 200 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України Про інформацію, інформацією є відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях (у вигляді документів) або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до статті 5 Закону України Про інформацію, кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України Про інформацію, ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Спонукання в судовому порядку відповідача до виконання його обов`язку шляхом вчинення дій - надання відповідної інформації у відповідності до статті 116 Цивільного кодексу України та статті 24 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю є належним способом захисту права учасника господарського товариства на отримання інформації про діяльність товариства, та, зокрема, про вартість належної колишньому учаснику частки, її обґрунтованого розрахунку та необхідних для його здійснення документів.

Положення чинного законодавства не регламентують процедуру, а також форму отримання учасником товариства інформації щодо діяльності товариства. Відсутність визначеного способу надання інформації не може бути достатньою підставою для відмови товариства надати його учаснику інформацію про свою діяльність у спосіб, в який просить учасник, адже така відмова є за своєю суттю безпідставним обмеженням права особи у виборі форми одержання інформації всупереч вимогам статті 34 Конституції України, статті 7 Закону України Про інформацію.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 y справі № 904/3679/17.

Право учасника товариства на отримання інформації є безумовним.

Одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником своїх корпоративних прав, зокрема, правомочностей на участь в управлінні господарською організацію. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 08.11.2023 у справі № 918/142/23.

Таким чином, внаслідок невиконання господарським товариством свого обов`язку з надання учаснику господарського товариства на його вимогу інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, можуть бути визнані порушеними як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права. Такий правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 21.01.2020 у справі №906/157/19.

У постанові від 25.11.2020 у справі №910/8802/19 Верховний Суд зауважив на тому, що способом захисту права учасника господарського товариства на отримання інформації про діяльність товариства є спонукання в судовому порядку до виконання товариством дій надання певної інформації.

При розгляді судового спору суди мають дослідити питання наявності/відсутності порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів позивача. Для задоволення позову про зобов`язання товариства надати учаснику документи, які товариство зобов`язане йому надати, суд має встановити наявність відмови товариства у наданні документів та врахувати здійснення або не здійснення самим учасником товариства конкретних дій для отримання запитуваних документів.

Відповідач покликається на відсутність відмови ТзОВ Латориця у наданні документів.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні та відповідачем до суду не подано жодного доказу на підтвердження виконання ТзОВ Латориця вимоги позивача від 20.10.2021 в розумні строки шляхом надання останньому запитуваних ним інформації та документів.

За таких обставин, враховуючи, що надання запитуваних позивачем документів є обов`язком товариства у відповідності до приписів статті 116 Цивільного кодексу України, статті 5 та статті 43 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю, статуту цього товариства та статті 5 Закону України Про інформацію і, відповідно, ненадання відповідачем запитуваної учасником товариства інформації (ненадання копій відповідних документів) порушує права та законні інтереси учасника товариства, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог і наявність підстав для захисту права позивача на отримання інформації про діяльність товариства.

Позивач просив надати договори, що укладалися та є укладеними (в т. ч. додатки, акти, докази оплати виконання та розірвання таких тощо). Такий вид документації переліком ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не передбачений. Водночас п. 11 ч. 1 ст. 43 цього Закону включає інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства, а ст. 5 цього Закону передбачає право учасника товариства отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.

Укладені товариством правочини, договори є також проявом та формою господарської діяльності товариства. Тому з метою ефективного та повного захисту корпоративного права позивача, якому упродовж довгого часу не надається інформація стосовно господарської діяльності товариства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В будь-якому випадку відповідач мав можливість виконати вимогу позивача про надання документів також протягом розгляду спору, чого ним не було зроблено.

Покликання відповідача про не подання позивачем доказів отримання відповідачем вимоги учасника про надання документів суд зазначає, що законодавством України не передбачено для учасника обов`язку відстежувати такі поштові відправлення. При цьому, в матеріалах справи відсутні заперечення ТзОВ Латориця про неотримання такого повідомлення. Товариство не надало доказів звернення до відділення поштового зв`язку із запитом про надходження/ненадходження на його адресу будь-якої кореспонденції від ОСОБА_1 у період 2021 року, що суперечить вимогам частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Учасник товариства може вимагати надання інформації про діяльність товариства з дати, коли він набув статусу учасника. Водночас закон не встановлює обмежень щодо періоду часу, за який учасник товариства має право отримувати інформацію.

Слід зазначити, що позивач не володіє інформацією щодо діяльності ТзОВ Латориця взагалі, що не спростував відповідач. Зокрема, позивач і не може довести наявність будь-яких договорів, укладених при здійсненні господарської діяльності відповідача, оскільки саме внаслідок укладення господарських чи інших договорів, товариство може реалізувати вказану у статуті меті - одержати прибуток. Відомості, які відображені у річній фінансовій звітності, у документах звітності для подання відповідним державним органам, у документах про права товариства на майно і документах бухгалтерського обліку зазначаються за результатами здійснення господарської діяльності товариством, внаслідок укладення відповідних договорів.

Відповідач не подав доказів знищення, втрати документів, що перелічені у прохальній частині позовної заяви, а саме: річної фінансової звітності, що подавалась до контролюючих органів; документів звітності, що подавалися відповідним державним органам; документів, що підтверджують права на майно (нерухоме та рухоме) та їх технічні характеристики (в тому числі довідки, акти, приписи, декларації, розпорядження, рішення, тощо); документів бухгалтерського обліку; договорів, що укладалися та є укладеними (в тому числі додатки, акти, докази оплати, виконання та розірвання таких тощо).

Щодо вимоги позивача про надання витребуваних документів упродовж 10 днів з дати набрання рішенням законної сили, то враховуючи припис закону про те, що товариство мало надати документи саме в такий строк на підставі заяви учасника, то суд вважає обґрунтованою таку вимогу.

Враховуючи викладене та з огляду на встановлені дійсні обставини під час розгляду цієї справи, відповідач не виконав свій обов`язок з надання інформації та запитуваних документів на вимогу позивача, що є підставою для захисту порушеного відповідачем права позивача на отримання інформації про діяльність товариства.

З огляду на викладене, обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення є вимога про зобов`язання відповідача (Товариство з обмеженою відповідальністю Латориця) протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати ОСОБА_1 направивши засобами поштового зв`язку (на адресу: АДРЕСА_1 ) належним чином засвідчені копії документів Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця за 2010 -2012 роки, а саме:

- статуту ТзОВ Латориця та всіх його редакцій;

- протоколів загальних зборів ТзОВ Латориця, що приймалися та які наявні;

- річної фінансової звітності, що подавалась до контролюючих органів;

- документів звітності, що подаються відповідним державним органам;

- документів, що підтверджують права на майно (нерухоме та рухоме) та їх технічні характеристики (в тому числі довідки, акти, приписи, декларації, розпорядження, рішення, тощо);

- документів бухгалтерського обліку;

- договори, що укладалися та є укладеними (в тому числі додатки, акти, докази оплати, виконання та розірвання таких тощо).

Таким чином, як вбачається із матеріалів справи, позовна вимога про зобов`язання вчинити дії щодо надання документів товариства за 2010 2012 роки є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування вірогідності доказів на відміну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд, виходячи із стандарту переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний, дійшов висновку, що надані позивачем докази, про які суд вказував вище, є більш вірогідними. Відтак, позов підлягає до задоволення.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними, доказами наявність правових підстав для задоволення його позовних вимог, які належним чином не спростовані відповідачем.

Розподіл судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.11.2023 у справі № 914/3277/23 ОСОБА_1 (позивача) звільнено від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви у даній справі.

Згідно з частиною 2 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, беручи до уваги наведені вище положення законодавства та те, що спір виник з вини відповідача, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 052,00 грн. покладаються на відповідача та підлягають до стягнення в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 43, 46, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 120, 122, 123, 129, ст.ст. 236-241, 242, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Латориця» (79000, місто Львів, вулиця Тюльпанова, будинок 2; ідентифікаційний код юридичної особи 19140732) протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 26.02.1998) шляхом надіслання засобами поштового зв`язку (на адресу: АДРЕСА_1 ) належним чином засвідчені копії документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» за 2010 -2012 роки, а саме: статуту ТОВ «Латориця» та всіх його редакцій; протоколів загальних зборів ТОВ «Латориця», що приймалися та які наявні; річної фінансової звітності, що подавалась до контролюючих органів; документів звітності, що подаються відповідним державним органам; документів, що підтверджують права на майно (нерухоме та рухоме) та їх технічні характеристики (в.т.ч. довідки, акти, приписи, декларації, розпорядження, рішення, тощо); документів бухгалтерського обліку; договори, що укладалися та є укладеними (в.т.ч. додатки, акти, докази оплати, виконання та розірвання таких тощо).

Стягувач: ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 26.02.1998; АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю Латориця (79000, місто Львів, вулиця Тюльпанова, будинок 2; ідентифікаційний код юридичної особи 19140732).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця (79000, місто Львів, вулиця Тюльпанова, будинок 2; ідентифікаційний код юридичної особи 19140732) в дохід Державного бюджету України 8 052,00 грн. судового збору.

4. Накази видати згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і в строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 19.03.2025.

Суддя Долінська О.З.