ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

"12" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2886/24

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Чолак Ю.В.,

розглянувши заяву (вх. № 2-281/25 від 03.03.2025) представника ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі № 916/2886/24

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; )

до відповідачів:

1) Дочірнього підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГТАРА» «Дніпрянська аграрна фірма ім.Солодухіна» (74987, Херсонська обл., м. Нова Каховка, смт Дніпряни, вул. 1 Травня, буд. 17; ),

2) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 1 594 532,05 грн та визнання недійсним пов`язаного з предметом спору правочину;

представники сторін:

від позивача не з`явився,

від відповідача не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду перебувала справа № 916/2886/24 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Дочірнього підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГТАРА» «Дніпрянська аграрна фірма ім.Солодухіна», ОСОБА_1 про стягнення 1 594 532,05 грн та визнання недійсним пов`язаного з предметом спору правочину.

Рішенням від 26.02.2025 позов задоволено:

- визнано недійсним з моменту вчинення односторонній правочин про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, вчинений ОСОБА_1 у формі заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 22.07.2024.

- стягнуто солідарно з Дочірнього підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГТАРА» «Дніпрянська аграрна фірма ім.Солодухіна та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1 177 822,40 грн заборгованості за кредитом, 416 709,65 грн заборгованості за процентами;

- стягнуто з Дочірнього підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГТАРА» «Дніпрянська аграрна фірма ім.Солодухіна» на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 10 778,39 грн витрат зі сплати судового збору;

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 10 778,39 грн витрат зі сплати судового збору.

03.03.2025 до суду надійшла заява представника відповідача-2, в якій він просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат ОСОБА_1 в розмірі 84 462,00 грн.

Ухвалою від 04.03.2025 розгляд заяви представника відповідача-2 про розподіл судових витрат призначено на 12.03.2025.

12.03.2025 до суду надійшли письмові пояснення представника позивача щодо заяви про розподіл судових витрат. Представник позивача вважає, що оскільки позов задоволено повністю, понесені відповідачем-2 витрати повинні бути покладені на нього ж. Також зазначає, що розмір заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним із заявленими позовними вимогами. Клопоче про зменшення відповідних витрат.

У судове засідання, яке було призначено на 12.03.2025, представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

12.03.2025 судом складено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши заяву представника відповідача-2 про розподіл судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

У заяві представник відповідача-2 просить вирішити питання про розподіл судових витрат ОСОБА_1 в розмірі 84 462,00 грн.

Як вбачається зі змісту заяви, такі витрати складаються з 84 200,00 грн витрат на правничу допомогу та 262,00 грн витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій (послуги АТ "Укрпошта").

Суд зазначає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зазначені положення кореспондуються з європейськими стандартами, зокрема п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

За таких обставин, враховуючи, що рішення у даній справі ухвалено на користь позивача, у задоволенні заяви представника відповідача-2 про розподіл судових витрат слід відмовити, залишивши відповідні витрати, пов`язані з розглядом справи, за самим відповідачем-2.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви (вх. № 2-281/25 від 03.03.2025) представника ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у розмірі 84 462,00 грн у справі № 916/2886/24 відмовити, залишивши судові витрати у вказаній сумі за відповідачем-2.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини додаткового рішення складено 12 березня 2025 р. Повне додаткове рішення складено та підписано 18 березня 2025 р.

Суддя Р.В. Волков