УХВАЛА

13 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/3084/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Вронської Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича

на рішення Господарського суду міста Києва (Марченко О.В.)

від 11.11.2024

на постанову Північного апеляційного господарського суду (Гончарова С.А., Тищенко О.В., Тарасенко К.В.)

від 29.01.2025 (повний текст складений 17.02.2025)

у справі за позовом Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича

до Державного бюро розслідувань

про стягнення 1 000 000, 00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство Бурки Віталія Володимировича (далі - Позивач, Скаржник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного бюро розслідувань (далі - Відповідач) про стягнення 1 000 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.11.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2025 у справі №910/3084/24, позовні вимоги Позивача залишені без задоволення.

03 березня 2025 року Скаржник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2025 у справі №910/3084/24.

Предметом позову у цій справі є стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000 000, 00 грн. Зазначена сума не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2024 рік (500 х 3028 грн = 1 514 000,00 грн).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК країни) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що для оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржникові необхідно довести та обґрунтувати наявність передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України підстав (постанова від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20). При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини третьою статті 287 ГПК України, покладається на скаржника.

Скаржник у тексті касаційної скарги зазначає (дослівно): «враховуючи підпункти а, в пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України стверджую, що:

а) дана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики по застосуванню норм статей 8, 22, 40, 56, 64, 129, 129-1 Конституції України, статей 23, 1167, 1176 Цивільного кодексу України, статей 4, 8 Господарського кодексу України, статей 20, 236, 238, 282 Господарського процесуального кодексу України у даних правовідносинах;

в) дана справа має виняткове значення для фермерського господарства тому, що по даний час в порушення вимог статей 40, 55, 56 Конституції України судами не були захищені права фермерського господарства, гарантовані статтями 40, 56 Конституції України, і не компенсовано моральну шкоду, нанесену в результаті незаконних дій посадових (службових) осіб Державного бюро розслідувань при розгляді заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.11.2020 за вих.№263, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації і дана справа розглянута судом в порушення підсудності (норм статей 4, 8 Господарського кодексу України, статті 20 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд вважає, що твердження Скаржника про те, що справа №910/3084/24 має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для Скаржника є необґрунтованими, оскільки касаційна скарга не містить переконливих аргументів, які б свідчили про її фундаментальне значення для правозастосовчої практики. Доводи Скаржника зводяться лише до цитування окремих фрагментів норм Конституції України, рішень Конституційного суду України, Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Закону України "Про звернення громадян", ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №761/39395/20 з власним тлумаченням, що не може свідчити про винятковість справи для Скаржника, при цьому самі лише посилання учасника справи на винятковість конкретної справи без належних обґрунтувань Судом до уваги не беруться, оскільки такою може бути оцінка сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, аргументованих обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що Скаржником не дотримало умови допуску малозначної справи до касаційного оскарження, передбачені підпунктами "а" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням зазначеного, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №910/3084/24 за касаційною скаргою Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича на рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2025 у справі №910/3084/24, на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 163, 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича на рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2025 у справі №910/3084/24.

2. Надіслати копії ухвали учасникам справи.

3. Надіслати Фермерському господарству Бурки Віталія Володимировича касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

І. Кондратова