РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2025Справа № 922/4057/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Долеман"

про стягнення 160 295,04 грн

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Харківської області з позовом звернулось Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Долеман" (відповідач) про стягнення 160 295,04 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 позовні матеріали у справі № 922/4057/24 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 відкрито провадження у справі № 922/4057/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій.

Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету позивача та представника 17.12.2024 о 23:34 год. та відповідно до приписів ст. 242 Господарського процесуального кодексу України вважається врученою останнім 18.12.2024.

Відповідачу копія ухвали суду направлена за адресою, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте поштове відправлення 867 повернуто до суду з довідкою відділення поштового зв`язку, в якій причиною невручення вказаного поштового відправлення вказано «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, ухвалу суду від 17.12.2024 опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач правом на подання до суду відзиву на позов не скористався.

Таким чином, судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану та затримок у доставці поштової кореспонденції) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань.

Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням викликом представників сторін.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

17.03.2020 між відповідачем (замовник) та позивачем (виконавець) було укладено договір № 11 надання послуг (далі - договір), за умовами якого виконавець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених договором, надати послуги спеціальними машинами та механізмами (надалі - послуги), а замовник зобов`язався прийняти та оплатити надані послуги.

Відповідно до п. 3.1 договору загальна вартість послуг за цим договором складається з вартості послуг, наданих в межах строку дії цього договору, відповідно до актів наданих послуг та інших документів до договору.

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 договору розрахунки за надані послуги проводяться шляхом перерахування замовником грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця після підписання сторонами акту наданих послуг та одержання рахунку на оплату вищевказаних послуг.

Сторони свідчать, що замовник зобов`язується розрахуватись з виконавцем за надані послуги протягом 30 календарних днів з моменту отримання документів відповідно до п. 4.1 договору.

Відповідно до п. 6.1.1 договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі проводити оплату за отримані послуги.

Вказаний договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2020 (п. 10.1 договору).

Згідно з п. 10.3 договору закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Додатком № 1 сторонами погоджено вартість 1 маш./год.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, 30.09.2020 між позивачем та відповідачем підписано акт приймання виконаних будівельних робіт на суму 93 568,80 грн.

Проте, як вказує позивач, відповідачем не здійснено оплату наданих послуг, у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 93 568,80 грн.

Крім того, позивач звертався до відповідача з претензією № 1228 від 28.11.2023, в якій вимагав у строк до 04.12.2023 сплатити заборгованість у розмірі 93 568,80 грн, а також нараховану пеню в розмірі 5 808,79 грн. Вказане підтверджується копією опису вкладання та поштової накладної.

Як вбачається з інформації з трекінгу відстеження/пересилання поштової кореспонденції, поштове відправлення № 362 не отримано відповідачем та 17.12.2023 повернуто позивачу у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 93 568,80 грн.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 55 451,98 грн втрат від інфляції та 11 274,26 грн 3% річних.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Під час розгляду даної справи суду не надано доказів оплати на суму 93 568,80 грн, у зв`язку з чим суд вважає вимогу позивача про стягнення заборгованості обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, по позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 55 451,98 грн втрат від інфляції та 11 274,26 грн 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних, суд зазначає, що останні виконані арифметично вірно, а відтак вимоги про стягнення 11 274,26 грн 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стовно розрахунків інфляційних втрат, здійснених позивачем, суд вказує, що за розрахунком суду розмір втрат від інфляції за заявлений позивачем період з 30.10.2020 по 04.11.2024 становить 58 134,36 грн, оскільки позивачем у вказаному розрахунку не враховано індекс інфляції та жовтень 2023 роке, проте зважаючи, що у суду підстави для виходу за межі позовних вимог, вимога про стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню в заявленому позивачем розмірі.

Стосовно строку для звернення до суду з даним позовом суд вказує на наступне.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Поряд з цим, відповідно до ст. 5 Закону України № 540-IX від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» який набрав чинності 02.04.2020 до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України внесено зміни, зокрема, в п. 12 яким встановлено, що Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 з 12.03.2020 на території України встановлено карантинні обмеження з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), який (карантин) був скасований - 30.06.2023 (постанова Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 № 651).

Поряд з цим, Законом № 2120-IX від 15.03.2022; в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023 в п. 19 до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України внесено зміни, а саме встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, позивачем не пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Між тим, під час розгляду даної справи від відповідача не надходило заяв про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по оплаті позову судовим збором підлягають покладенню на відповідача в розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Долеман" (04050, м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, буд. 12, код 39737308) на користь Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" (61004, Харківська обл., м. Харків, вул. Москалівська, буд. 20, код 03359182) суму основного боргу в розмірі 93 568,80 грн (дев`яносто три тисячі п`ятсот шістдесят вісім грн 80 коп.), інфляційні втрати в розмірі 55 451,98 грн (п`ятдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят одна грн 98 коп.), 3% річних у розмірі 11 274,26 грн (одинадцять тисяч двісті сімдесят чотири грн 26 коп.), судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 13.03.2025.

Суддя О.Г. Удалова