ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

12 березня 2025 р. Справа № 902/560/20

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В. при секретарі судового засідання Андрущенко Г.В.

за участю представників

кредиторів:

ФГ "Кальній" Ланецький І.Є., довіреність №24/10/2023-1 від 24.10.2023;

Ковальчук Ю.М., ордер серії ВА №1101629 від 14.01.2025 (в режимі ВКЗ);

арбітражний керуючий (розпорядник майна) - Томашук М.С., посвідчення №187 від 08.02.2013

боржника ФГ "Ланецького" - Красномовець Н.П., довіреність №б/н від 21.11.2022;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ТОВ "Браїлівське" №б/н від 07.02.2025 (вх. кан. суду №01-36/156/25 від 10.02.2025) про визнання кредиторських вимог до боржника у справі

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінінтелект-Плюс" (код 32983524)

до: Фермерського господарства "Ланецького" (код 36244177)

про визнання банкрутом

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/560/20 про банкрутство ФГ "Ланецького".

Так, ухвалою суду від 19.09.2024 за наслідками попереднього засідання встановлено перелік та розмір визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню арбітражним керуючим (розпорядником майна) Томашуком М.С. до реєстру вимог кредиторів Фермерського господарства "Ланецького" (код 36244177) у справі № 902/560/20, а також призначено справу до розгляду в підсумковому судовому засіданні.

Розгляд справи в підсумковому судовому засіданні неодноразово відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах, зокрема ухвалою суду від 12.02.2025 витребувано у боржника копії оспорюваних угод, у Вінницької районної військової адміністрації реєстраційну справу ФГ "Ланецького", призначено заяву ТОВ "Браїлівське" №б/н від 07.02.2025 (вх. кан. суду №01-36/156/25 від 10.02.2025) про визнання кредиторських вимог до боржника у справі № 902/560/20 до розгляду в судовому засіданні, відкладено розгляд заяв ФГ "Кальній" про визнання кредиторських вимог до боржника №б/н від 15.12.2024 (вх. №01-36/1263/24 від 16.12.2024), про визнання правочинів (договорів) недійсними №б/н від 17.12.2024 та підсумкове судове засідання у справі №902/560/20 на 10.03.2025.

10.03.2025 від представника ТОВ "Браїлівське" до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, вимоги заяви підтримує у повному обсязі.

В судовому засіданні рбітражним керуючим (розпорядником майна) Томашуком М.С. зазначено що кредиторські вимоги ТОВ "Браїлівське" визнано боржником про що зазначено в повідомленні про результати розгляду кредиторських вимог ТОВ "Браїлівське".

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, розглянувши заяву та дослідивши додані до неї письмові докази суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі по тексту - КУзПБ) визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ, конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника та розгляду судом відповідних заяв регламентовані нормами ст. 45-47 КУзПБ.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною 1 цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають (ч. 4 ст. 45 КУзПБ).

Згідно з ч. 5 ст. 45 КУзПБ, розпорядник майна не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною 1 цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам.

У відповідності до ч. 6 ст. 45 КУзПБ, заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01 грудня 2022 року року у справі №918/1154/21, розглядаючи кредиторські вимоги, суд має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір, тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати, чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.06.2022 у справі № 902/90/21).

Водночас, заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 914/1126/14, від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20).

Судом встановлено, що 31 серпня 2018 р. між ТОВ «СЕДНА-АГРО» (в договорі Постачальник) та ФГ «Ланецького» (в договорі Покупець), укладений Договір поставки ЗЗР 2018 № 017-МА (далі - Договір поставки).

Згідно пункту 1.1. Договору поставки, Постачальник зобов`язується продати та поставити Покупцеві Засоби захисту рослин (далі - Товар), а Покупець/Боржник зобов`язується приймати зазначений Товар і оплачувати його вартість згідно встановленого цим Договором порядку.

Відповідно до пункту 2.2.1 Покупець зобов`язаний оплатити товар в строки та на умовах, передбачених договором та/або Специфікаціями (додатковими угодами, якщо вони були укладені) до нього шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника.

Пунктом 1.2. Договору, визначено, що асортимент, номенклатура, кількість, ціна, строки оплати та характеристики Товару визначаються Сторонами на підставі замовлення Покупця та виходячи з наявності Товару на складі Постачальника й вказуються у відповідній Специфікації та видаткових накладних, які складають невід`ємну частину цього Договору.

До матеріалів заяви додано Специфікація № 001 від 03.09.2018 р., яка укладена між сторонами та в якій вказано Товар, вартість та термін (строки) його оплати, а саме загальна вартість товару складає 201 290,40 грн, а оплата має бути проведена до 10.09.2018.

На виконання умов Договору поставки та згідно з видатковими накладними № 4666 від 04 вересня 2018 р. та № 4646 від 03 вересня 2018 р. ТОВ «СЕДНА-АГРО» поставило ФГ «Ланецького», і останнім отримано Товар в асортименті (найменування), кількості, за ціною вказаній у видаткових накладних та вищевказаній Специфікації на загальну суму 201 290,40 грн.

Однак ФГ «Ланецького» належним чином зобов`язання не виконав, оплату здійснив лише частково в сумі 82 669,81 грн.

Таким чином, заборгованість ФГ «Ланецького» перед ТОВ «СЕДНА-АГРО» за договором поставки ЗЗР 2018 № 017-МА від 31 серпня 2018 р складала 118 620,59 грн.

Крім того, 12 березня 2019 р. між ТОВ «СЕДНА-АГРО» та ФГ «Ланецького», укладений Договір поставки насіння в кредит 2019 № 012-МА.

Згідно пункту 1.1. Договору поставки, Постачальник зобов`язується продати та поставити Покупцеві насіння рослин (далі - Товар), а Покупець/Боржник зобов`язується приймати зазначений Товар і оплачувати його вартість згідно встановленого цим Договором порядку.

Згідно пункту 2.2.1 Покупець зобов`язаний оплатити товар в строки та на умовах, передбачених договором та/або Специфікаціями (додатковими угодами, якщо вони були укладені) до нього шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника.

Відповідно до умов договору п.1.2. асортимент, номенклатура, кількість, ціна, строки оплати та характеристики Товару визначаються Сторонами на підставі замовлення Покупця та виходячи з наявності Товару на складі Постачальника й вказуються у відповідній Специфікації та видаткових накладних, які складають невід`ємну частину цього Договору.

До матеріалів заяви додано Специфікації: №1 від 12.03.2019р., №2 від 20.03.2019 р., №3 від 10.05.2019 р., №004 від 25.04.2019 р., №4 від 20.05.2019 р., які укладені між сторонами та в яких вказано Товар, вартість та термін (строки) його оплати.

На виконання умов Договору поставки та згідно з видатковими накладними № 453 від 15.03.2019 р., № 1053 від 08.04.2019 р., № 2059 від 10.05.2019 р., № 1799 від 25.04.2019 р., № 2273 від 20.05.2019 р., ТОВ «СЕДНА-АГРО» поставило ФГ «Ланецького», а рстаннім отримано Товар в асортименті (найменування), кількості, за ціною вказаній у видаткових накладних та вищевказаних Специфікаціях на загальну суму 1 656 949,80 грн.

Згідно пункту 4.1. (п. 2.2.1) Договору поставки Сторони встановили, що Покупець зобов`язується здійснити оплату за Товар у строки (терміни) встановлені в Специфікаціях до цього Договору, а саме ФГ «Ланецького» зобов`язаний оплатити загальну вартість Товару, що вказана в Специфікаціях, до 30 вересня 2019 року в сумі 1 656 949,80 грн.

Однак, ФГ «Ланецького» грошові зобов`язання по Договору поставки не виконав.

Таким чином, заборгованість ФГ «Ланецького» перед ТОВ «СЕДНА-АГРО» за договором поставки насіння в кредит 2019 № 012-МА від 12 березня 2019 р складала 1 656 949,80 грн.

Також, 13 березня 2019 р. між ТОВ «СЕДНА-АГРО» та ФГ «Ланецького», було укладено Договір поставки ЗЗР в кредит 2019 № 013-МА.

Згідно пункту 1.1. Договору поставки, Постачальник зобов`язується продати та поставити Покупцеві засоби захисту рослин (далі Товар), а Покупець зобов`язується приймати зазначений Товар і оплачувати його вартість згідно встановленого цим Договором порядку.

Згідно пункту 2.2.1 Покупець зобов`язаний оплати товар в строки та на умовах, передбачених договором та/або Специфікаціями (додатковими угодами, якщо вони були укладені) до нього шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника.

Відповідно до умов договору п.1.2. асортимент, номенклатура, кількість, ціна, строки оплати та характеристики Товару визначаються Сторонами на підставі замовлення Покупця та виходячи з наявності Товару на складі Постачальника й вказуються у відповідній Специфікації та видаткових накладних, які складають невід`ємну частину цього Договору.

До матеріалів позовної заяви додано Специфікації: №1-1 від 14.03.2019р., №2 від 01.04.2019 р., №3 від 08.04.2019 р., №4 від 03.05.2019 р., №5 від 10.05.2019 р., № 6 від 10.03.2019 р., № 7 від 15.05.2019 р., № 8-1 від 16.03.2019 р., № 9 від 20.05.2019 р., № 10 від 13.06.2019 р., які укладені між сторонами та в яких вказано Товар, вартість та термін (строки) його оплати.

На виконання умов Договору поставки та згідно з видатковими накладними: № 1050 від 08.04.2019 р., № 879 від 02.04.2019 р., № 1052 від 08.04.2019 р„ № 1087 від 08.04.2019 р., № 1088 від 08.04.2019 р., № 1965 від 03.05.2019 р„ № 2057 від 10.05.2019 р., № 2058 від 10.05.2019 р., № 2191 від 15.05.2019 р., № 2447 від 03.06.2019 р., № 2274 від 20.05.2019 р», № 2658 від 13.06.2019 р., ТОВ «СЕДНА-АГРО» поставило ФГ «Ланецького» і останнім отримано Товар в асортименті (найменування), кількості, за ціною вказаній у видаткових накладних та вищевказаних Специфікаціях на загальну суму 1 238 237,08 грн.

Згідно пункту 4.1. (п. 2.2.1) Договору поставки Сторони встановили, що Покупець зобов`язується здійснити оплату за Товар у строки (терміни) встановлені в Специфікаціях до цього Договору, відповідно до яких ФГ «Ланецького» був зобов`язаний оплатити загальну вартість Товару ТОВ «СЕДНА-АГРО» до 30 вересня 2019 року в сумі 1 258 237,08 грн.

Однак, Боржник грошові зобов`язання по Договору поставки належним чином не виконав, оплату здійснив лише частково в сумі 20 000,00 грн.

Таким чином заборгованість ФГ «Ланецького» перед ТОВ «СЕДНА-АГРО» за договором поставки ЗЗР в кредит 2019 № 013-МА від 13 березня 2019 р складала 1 238 237,08 грн.

25 червня 2019 року між ПП «ЕКСПЕРТНЕ АГЕНТСТВО» (Кредитор та/або Новий Кредитор), та ТОВ "СЕДНА- АГРО" (Первісний кредитор) було укладено договір № 007/ПКЗ-19 про відступлення права вимоги за Договорами: - договір поставки ЗЗР 2018 № 017-МА від 31.08.2018 р., -договір поставки насіння в кредит 2019 № 012-МА від 12.03.2019 р., - договір поставки ЗЗР в кредит 2019 № 013-МА від 13.03.2019 р., - договір поставки ЗЗР 2017 № 47-РМ від 15.08.2017 р., укладеними між ТОВ «СЕДНА-АГРО» (Первісний кредитор) та ФГ «Ланецького» (Боржник).

В подальшому 10 червня 2022 року між ТОВ «Браїлівське» (Кредитор та/або Новий Кредитор) та ПП «Експертне агентство» (Первісний кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з яким Новий кредитор (ТОВ «Браїлівське») одержує право вимагати від ФГ «Ланецького» (надалі - БОРЖНИК) виконання зобов`язання за укладеними раніше між ТОВ «СЄДНА-АГРО» та ФГ «Ланецького» договорами.

В предметі вищезазначеного договору відступлення права вимоги (пункт 1.1.) зазначено, що цим Договором регулюються відносини, пов`язані із заміною управненої сторони Кредитора на Нового Кредитора у зобов`язанні, що виникає на підставі Договору № 007/ПКЗ-19 від 25 червня 2019 року про відступлення права вимоги за договором поставки ЗЗР 2018 №017-М А від 31.08.2018 р. при заборгованості по даному договору 18 620 гривень 59 копійок, за договором поставки насіння в кредит 2019 №012-МА від 12.03.2019р. при заборгованості по даному договору 1 656 949 гривень 80 копійок, за договором поставки ЗЗР в кредит 2019 №013-МА від 13.03.2019 при заборгованості по даному договору 1 238 237 гривень 08 копійок, за договором поставки ЗЗР 2017 №47-РМ від 15.08.2017р. укладеними між ТОВ «СЕДНА-АГРО» (надалі Первісний кредитор) та ФГ «Ланецького» () (надалі Боржник) (надалі - Основні договори) загальний борг по яким складає суму 2 913 807 грн.47 коп.

Пунктом 2. Договору визначено, що за цим Договором Новий кредитор одержує право (замість кредитора) вимагати від ФГ «Ланецького» ( ) (надалі Боржника) виконання зобов`язань за укладеними між ТОВ «СЕДНА-АГРО» (надалі Первісний кредитор) та ФГ «Ланецького» (надалі Боржник) договорами поставки ЗЗР 2018 №017-МА від 31.08.2018 р., договором поставки насіння в кредит 2019 №012-МА від 12.03.2019р., договором поставки ЗЗР в кредит 2019 №013-МА від 13.03.2019, договором поставки ЗЗР 2017 №47-РМ від 15.08.2017р. (надалі - Основні договори), які виникли з моменту укладання Основних Договорів, заборгованість по яким загалом складає на момент підписання даного договору в розмірі 2 913 807,47 грн.

За передане право вимоги до Боржника за Основними договорами Новий кредитор сплачує Кредитору суму в розмірі 2 713 807 грн.47 коп. (п. 3 Договору).

Відповідно до частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 Цивільного кодексу України). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина 1 статті 513 Цивільного кодексу України).

В разі заміни кредитора у зобов`язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов`язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов`язання, тобто обсяг прав та обов`язків його сторін залишається незмінним.

Розрахунок за договором про відступлення права вимоги проведено в 2022-2023 роках, а саме відповідно до Платіжних інструкцій №892 - 1 000 000,00грн. від 10.06.2022 року, №912 - 500 000,00грн. від 11.11.2022року, № 919 - 500 000,00грн. від 09.12.2022 року, №924 - 500 000,00грн. від 10.01.2023 року та №925 - 213 807,47грн. від 25.01.2023 року.

Акт приймання передачі документів оформлено сторонами 10 серпня 2023 року і 10.08.2023 року було підписано керівником ТОВ «Браїлівське», а керівником ПП «Експертне агентство» акт було підписано 14.12.2023 року.

Повідомлення від ТОВ «Браїлівське» про відступлення права вимоги отримано головою ФГ «Лансцького» (Боржника) 10.09.2023 року.

Таким чином, в момент підписання акта приймання передачі документів до договору про відступлення права вимоги від 10 червня 2022 року, а саме 14 грудня 2023 року до Нового кредитора (ТОВ «Браїлівське») перейшло право вимоги до Боржника у розмірі 2 913 807,47 грн.

Таким чином, предмет та зміст кредиторських вимог, обумовлений правом вимоги, що перейшло до ТОВ «Браїлівське» за вищенаведеним договором про відступлення права вимоги від 10 червня 2022 року, та полягає у стягненні основної заборгованості з боржника ФГ «Ланецького», яка на момент подачі даної заяви є простроченою та Боржником не сплаченою за наступними договорами:

1. Основний борг за договором поставки ЗЗР 2018 № 017-МА від 31.08.2018 р., становить 18 620,59 грн ;

2. Основний борг за договором поставки насіння в кредит 2019 № 012-МА від 12.03.2019 р., становить 1 656 949,80 грн;

3. Основний борг за договором поставки ЗЗР в кредит 2019 № 013-МА від 13.03.2019 р., становить 1 238 237,08 грн.

Всього невиконані грошові зобов`язання ФГ «Ланецького» перед ТОВ «Браїлівське» в сумі - 2 913 807,47 грн.

Як зазначено кредитором в заяві, з метою досудового врегулювання спору, заходи досудового врегулювання спору здійснювались кредитором неодноразово,

Однак, Боржник заборгованість Кредитору не сплатив.

Таким чином боржник всупереч умовам вищевказаних договорів та взятих на себе договірних зобов`язань в порушення строків виконання грошових зобов`язань допустив прострочення виконання таких зобов`язань строк виконання, яких настав.

Згідно ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учаснйками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Разом з тим, слід зазначити, що в матеріалах цієї справи, наявні завірені копії згаданих вище договорів.

Отже, загальна сума заборгованості Фермерського господарства "Ланецького" перед ТОВ «Браїлівське» за вказаними вище договорами складає 2 913 807,47 грн.

За змістом ст. 1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 64 КУзПБ, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому, у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою.

Судом встановлено, що станом на момент розгляду поданої кредиторської заяви, доказів щодо погашення Боржником заборгованості перед ТОВ «Браїлівське» в сумі 2 913 807,47 грн не надано.

Також у поданому до суду повідомленні про результати розгляду кредиторських вимог арбітражного керуючого Томашука М.С. у справі №902/560/20, розпорядником майна повністю визнані заявлені грошові вимоги ТОВ «Браїлівське» до боржника у цій справі.

Отже, зважаючи на викладене, судом встановлено, що кредиторські вимоги ТОВ «Браїлівське» нараховані у відповідності до вимог чинного законодавства, доведені належними і достатніми доказами, а відтак є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають визнанню в сумі 2 913 807,47 грн - основного боргу, з віднесенням їх до 4 черги задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 КУзПБ, заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Браїлівське» №б/н від 07.02.2025 (вх. кан. суду №01-36/156/25 від 10.02.2025) про визнання кредиторських вимог до боржника у справі № 902/560/20, підлягає задоволенню, а вимоги в розмірі 2 913 807,47 грн - визнанню, як такі, що підтверджені наданими доказами.

Крім того, визнанню підлягають вимоги в розмірі 6 056,00 грн - судового збору за подання кредиторської заяви, з віднесенням їх до першої черги задоволення.

Керуючись ст. 1, 2, 9, 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 2, 3, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232-236, 242, 326 ГПК кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Браїлівське» №б/н від 07.02.2025 (вх. кан. суду №01-36/156/25 від 10.02.2025) про визнання кредиторських вимог до боржника у справі № 902/560/20.

2. Визнати кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Браїлівське» (вул. Набережна, буд. 51, селище Кароліна, Вінницький район, Вінницька обл., 22850, ) до Фермерського господарства "Ланецького" (вул. Центральна, буд. 2, с. Плисків, Вінницький район, Вінницька обл., 22252, ) в зальному розмірі 2 919 175,47 грн, що складається з 2 913 807,47 - основного боргу, з віднесенням їх до 4 черги задоволення та 6056,00 грн. - витрати зі сплати судового збору, з віднесенням їх до 1 черги задоволення у справі № 902/560/20.

3. Арбітражному керуючому (розпоряднику майна) Томашуку М.С. внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів Боржника по справі №902/560/20

4. Примірник ухвали надіслати учасникам процесу в зареєстровані електронні кабінети в підситемі ЄСІТС "Електронний суд".

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи