ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/4743/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченко, буд. 17)
до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199)
про стягнення 48123,58 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь:

- індекс інфляції у розмірі 31153,34 грн. та 3 % річних у розмірі 9981,78 грн., що нараховані на заборгованість стягнену рішенням господарського суду Харківської області від 03.09.2020 року справі № 922/2312/20.

- індекс інфляції у розмірі 5299,59 грн. та 3 % річних у розмірі 1688,87 грн., що нараховані на заборгованість стягнену додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 16.11.2020 року справі № 922/2312/20.

Також, у позові просить суд в порядку ч.2 ст.625 ЦКУ та ч.10 ст.238 ГПКУ зобов`язати орган, що здійснюватиме примусове виконання:

- нарахувати Відповідачу інфляційні втрати, як це передбачено ч.2 ст. 625 ЦКУ, за весь період прострочення оплати боргу, що не був врахований в рішенні суду, починаючи з 15.11.2024 року, по дату повного погашення боргу, за формулою:

Сінф.втрат = Сп х Пс,

Де:

Сінф.втрат - сума інфляційних втрат за період прострочки.

Сп - загальна сума грошової заборгованості разом з інфляційними втратами на початок періоду.

Пс - індекс інфляційного розрахунку за весь період прострочки, розрахунок, якого здійснюється за формулою:

Пс = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( HZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

IIz - індекс інфляції за останній місяць прострочення,

та стягувати ці інфляційні втрати з відповідача, якщо буде мати місце примусового виконання рішення;

Розрахунок інфляційних втрат в Позові виконано станом на 15.11.2024 року;

- нараховувати Відповідачу 3% річних, як це передбачено ч.2 ст. 625 ЦКУ, за весь період прострочення оплати боргу, що не був врахований в рішенні суду, починаючи з 25.12.2024 року, по дату повного погашення боргу, за формулою:

Сума санкції = Ск x 3 % (ст.625 ЦКУ) x Д : 365 : 100, де

Ск - загальна сума грошової заборгованості разом з інфляційними втратами на кінець періоду,

Д - кількість днів прострочення, та стягувати даний відсоток з Відповідача на користь Позивача, якщо буде мати місце примусове виконання рішення.

Розрахунок суми 3 % річних в позові виконано станом на 25.12.2024 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.01.2025 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

24.01.2025 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №2069) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

29.01.2025 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №2535), яку досліджено та приєднано до матеріалів справи.

03.02.2025 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№ 2894), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

З метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи.

Позивач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного документа, а саме: "Ухвала про відкриття провадження (спрощене)" від 08.01.2025 до електронного кабінету позивача підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Відповідач про розгляд даної справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного документа, а саме: "Ухвала про відкриття провадження (спрощене)" від 08.01.2025 до електронного кабінету відповідача підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.01.2025, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій та надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи наведене, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачем у позові зазначено про те, що 03.09.2020 за результатами розгляду справи № 922/2312/20 за позовом АТ ЮНІКОН до Державного підприємства Завод Електроважмаш господарський суд Харківської області ухвалив рішення, яким вирішив стягнути з Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (61089, Харківськаобл, м. Харків, Орджонікідзевський район, пр-т Московський, будинок 299, ідентифікаційний код особи 00213121) на користь Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (49005, м. Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код особи 23647276) 3963,19 грн. 1 % річних, 39953 грн. 63 коп. втрат від інфляції та 2 102 грн. 00 коп. витрати зі сплати судового збору.

16.11.2020 року за результатами розгляду заяви АТ ЮНІКОН про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/2312/20 господарський суд Харківської області ухвалив додаткове рішення, яким стягнуто з Державного підприємства "Завод Електроважмаш" (61089,Харківська обл, м. Харків, Орджонікідзевський район, Проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний код особи 00213121) на користь Приватного акціонерного товариства "ЮНІКОН" (49005, м. Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код особи 23647276) суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката 8400,00 грн.

На виконання вищевказаних рішень суду господарський суд Харківської області видав накази, а саме:

- Наказ від 29.09.2020 на примусове виконання рішення господарського суду Харківської області від 03.09.2020 у справі №922/2312/20 на підставі якого Відділом примусового виконання рішень Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження № 63312568 про стягнення 46 018,82 грн;

- Наказ від 21.10.2020 на примусове виконання додаткового рішення господарського суду Харківської області від 16.11.2020 у справі №922/2312/20 на підставі якого Відділом примусового виконання рішень Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження № 63705168 про стягнення 8400,00 грн;

15.09.2021 за результатами розгляду заяви АТ Юнікон про заміну сторони у виконавчому провадженні господарський суд Харківської області ухвалою постановив: Замінити Боржника у виконавчому провадженні 63312568 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 29.09.2020 року по справі №922/2312/20 з Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (Місцезнаходження:61089, Харківська обл, місто Харків, проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний код в ) на його правонаступника Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" (Місцезнаходження:61089, Харківська обл, місто Харків, проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний код в ).

Замінити Боржника у виконавчому провадженні 63705168 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 16.10.2020 року по справі №922/2312/20 з Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (Місцезнаходження-,61089, Харківська обл, місто Харків, проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний код в ) на його правонаступника Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" (Місцезнаходження:61089, Харківська обл, місто Харків, проспект Московський, будинок299, ідентифікаційнийкодв ).

10.01.2023 між АТ Юнікон, ідентифікаційний код в (далі за текстом - Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЄВРОІНВЕСТ, ідентифікаційний код в (далі за текстом - Новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (далі - Договір).

Відповідно до пунктів 1.1. та 1.2.6. Договору Первісний кредитор відступає Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора до Покупця - Державного підприємства Завод Електроважмаш (код ЄДРПОУ 0213121), правонаступником якого є Акціонерне товариство Завод Електроважмаш, за Договором №238/10-84-ВК від 05.04.2018 р. у сумі 54418,82 грн., що стягнена рішенням господарського суду Харківської області від 03.09.2020 та додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 16.09.2020 у справі №922/2312/20.

У зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги ТОВ Євроінвест звернулося до господарського суду Харківської області із заявою про заміну сторони у виконавчих провадженнях.

29.08.2024 розглянувши заяву ТОВ Євроінвест про заміну про заміну сторін у виконавчих провадженнях господарський суд Харківської області постановив ухвалу, якою вирішив замінити сторону (стягувача) у виконавчому провадженні № 63312568, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 29.09.2020 у справі № 922/2312/20: з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (Місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська обл, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код в ) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченко, б. 17, ідентифікаційний код в ).

Отже, замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні № 63705168, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 21.10.2020 у справі № 922/2312/20: з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (Місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська обл, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код в ) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченко, б. 17, ідентифікаційний код в ).

Замінено сторону (боржника) у виконавчому провадженні № 63312568, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 29.09.2020 у справі № 922/2312/20: з Акціонерного товариства Завод Електроважмаш (, адреса: 61089, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 299) на Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) (, адреса: 61037, м. Харків, просп. ГероївХаркова, 199).

Замінено сторону (боржника) у виконавчому провадженні № 63705168, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 21.10.2020 у справі № 922/2312/20: з Акціонерного товариства Завод Електроважмаш (, адреса: 61089, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 299) на Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) (, адреса: 61037, м. Харків, просп. ГероївХаркова, 199).

Отже станом на день подачі даної позовної заяви кредитором за договором є Товариство з обмеженою відповідальністю Євроінвест (кредитор), а Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) боржником.

Позивачем у позові зазначено про те, що на даний час рішення господарського суду Харківської області від 03.09.2020 та додаткове рішення господарського суду Харківської області від 16.11.2020 не виконані.

Таким чином, у зв`язку з порушенням Відповідачем зобов`язання з оплати грошового зобов`язання, що стягнуто рішенням господарського суду Харківської області від 03.09.2020 та додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 16.11.2020 у справі № 922/2312/20 з Відповідача заявлено до стягнення в судовому порядку інфляційні втрати та три проценти річних у загальному розмірі 48123,58 грн. відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Відповідач проти позову заперечив повністю, у відзиві на позовну заяву зазначив про наявність законних підстав у відповідача не виконувати судові рішення на даний час, оскільки відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» від 16.01.2019 №36-р, Відповідач (орган управління - Кабінет Міністрів України), включений до переліку об`єктів великої приватизації державної власності (розмір пакета акцій - 75,22407664%). До даного переліку Відповідач був включений згідно п.3 Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про погодження реорганізації акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до акціонерного товариства «Турбоатом» від 26.08.2021 №1005-р (набрало чинності 26.08.2021) під попередньою назвою - Акціонерне товариство «Турбоатом». Під нинішньою назвою Відповідач зазначений у вказаному переліку згідно п.2 Розпорядження Кабінету Міністрів України «Деякі питання управління акціонерним товариством «Українські енергетичні машини» від 06.10.2021 №1228-р (набрало чинності 06.10.2021). З даного переліку Відповідач після його внесення не виключався. АТ «Завод «Електроважмаш» також віднесений до переліку об`єктів великої приватизації державної власності, згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України №36-р від 16.01.2019. При чому спочатку правопопередник вказаного товариства - ДП «Завод «Електроважмаш» з моменту набрання чинності Розпорядження №36-р, а потім й АТ «Завод «Електроважмаш» перебували постійно у переліку об`єктів великої приватизації державної власності. А тому від самого моменту набрання законної сили судового рішення від 03.09.2020, а також додаткового рішення від 16.09.2020 у справі №922/2312/20 та моменту відкриття за ними виконавчого провадження у Відповідача (правопопередника) існували законні підстави не виконувати дані рішення, які є й на цей час. Також на цей час у відповідності до Наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 02.12.2024 №167, Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» включено до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану. З огляду на вищенаведене, на переконання відповідача, хоча у справі №922/2312/20 й встановлено порушення зобов`язань перед позивачем у тій справі з боку ДП «Завод «Електроважмаш», але оскільки у Відповідача, як правонаступника та боржника за виконавчими провадженнями відсутній обов`язок виконувати рішення судів у тій справі через законні підстави зупинення вчинення виконавчих дій, не можна казати про наявність вини Відповідача перед Позивачем за невиконання рішень у справі №922/2312/20, відтак, з Відповідача не можуть стягуватися річні та інфляційні витрати за даним позовом на будь-які суми, на які вони нараховані через відсутність вини Відповідача щодо невиконання рішень у справі №922/2312/20, яка є необхідною ознакою для застосування до боржника міри відповідальності, у тому числі таких як стягнення річних та інфляційних. Також, у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено про необхідність врахування наявності воєнного стану, 28.02.2022 Торгово-промислова палата України у листом№2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія рф проти України та введення воєнного стану в Україні є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) та з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Також, у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено про те, що Відповідач до 01.12.2021 не мав жодного відношення до Позивача, оскільки не укладав з ним будь-яких договорів та не мав судових спорів. Договір №238/10-84-ВК від 05.04.2018, через невиконання якого були винесені судове рішення від 03.09.2020, а також додаткове рішення від 16.09.2020 у справі №922/2312/20 укладався між правопопередниками Позивача та Відповідача. Вказані рішення виносилися стосовно відповідача - Державного підприємства «Завод «Електроважмаш», який у подальшому був реорганізований у Акціонерне товариство «Завод «Електроважмаш». У справі №922/2312/20 відбулася заміна боржника на стадії виконавчого провадження, як про це зазначено у позові з ДП «Завод «Електроважмаш» на АТ «Завод «Електроважмаш», як правонаступника. 01.12.2021 між Відповідачем та Акціонерним товариством «Завод «Електроважмаш» були підписані передавальний акт балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів, згідно якого всі підтверджені належним чином права та обов`язки, зобов`язання перейшли від АТ «Завод «Електроважмаш» Відповідачу. З моменту виникнення зобов`язань у Відповідача перед Позивачем до моменту початку повномасштабного вторгнення рф на територію України минуло лише 85 днів (з 01.12.2021 до 24.02.2022). Оскільки до Відповідача була передана кредиторська заборгованість АТ «Завод «Електроважмаш» на суму більше 2 млрд. грн. більше ніж 260 кредиторів, цей строк був занадто малим, щоб вирішити будь-яким належним чином питання погашення заборгованості перед Позивачем. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено про необґрунтованість розрахунків Позивача інфляційних витрат та річних, оскільки позивач нараховує інфляційні витрати та річні на суми присуджені йому за рішеннями у справі №922/2312/20, але за основним рішенням від 03.09.2020 не було позовних вимог про стягнення основного зобов`язання за Договором №238/10-84-ВК від 05.04.2018, оскільки вона була сплачена, тобто, за основним рішенням від 03.09.2020 Позивач у позові по цій справі нараховує інфляційні витрати на суму задоволених річних та інфляційних витрат за рішенням від 03.09.2020. Річні ж у позові нараховуються взагалі на суму річних та інфляційних витрат за рішенням від 03.09.2020 та ще й на інфляційні витрати, які він обчислив у позові у цій справі. Отже, на переконання відповідача, нарахування інфляційних витрат та річних на суми за рішенням суду від 03.09.2020 є необґрунтованим та безпідставним ще й з вищезазначеної підстави. Також Відповідач вважає, що річні та інфляційні витрати не можуть бути нараховані на суму витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вказані суми не є заборгованістю, яка утворилась внаслідок невиконання боржником зобов`язань за договорами, як це робить Позивач стосовно суми присудженій згідно додаткового рішення від 16.09.2020. Водночас, відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено про те, що у разі, якщо суд не погодиться з такою позицією Відповідача та вважатиме, правомірним зазначені нарахування на будь-яке грошове зобов`язання, Відповідач надає власний контррозрахунок річних за додатковим рішенням від 16.09.2020, з урахуванням наступних зауважень. Так, у рішенні Господарського суду від 03.09.2020 зазначено, що відповідно до п. 10.5 договору №238/10-84-ВК від 05.04.2018, за порушення строку оплати продукції, передбаченого цим договором, позивач має право вимагати оплати 1% річних та індексу інфляції. З огляду на це та оскільки умовами договору передбачена зменшена сума річних є необґрунтованим нарахування Позивачем 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, як зазначалося судом вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 03.09.2020 у справі №922/2312/20 позов задоволено повністю та стягнуто з Державного підприємства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" (61089, Харківська обл., місто Харків, Орджонікідзевський район, ПРОСПЕКТ МОСКОВСЬКИЙ, будинок 299, ідентифікаційний код особи 00213121) на користь Приватного акціонерного товариства "ЮНІКОН" (49005, м.Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А,ідентифікаційний код особи 23647276) 3 963 грн. 19 коп. один процент річних, 39953 грн. 63 коп. втрат від інфляції та 2 102 грн. 00 коп. витрати зі сплати судового збору.

Також, додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 16.09.2020 року заяву Приватного акціонерного товариства «ЮНІКОН» про вирішення питання про розподіл судових витрат (вх.№20727 від 08.09.2020) задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" (61089, Харківська обл., місто Харків, Орджонікідзевський район, ПРОСПЕКТ МОСКОВСЬКИЙ, будинок 299, ідентифікаційний код особи 00213121) на користь Приватного акціонерного товариства "ЮНІКОН" (49005, м.Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код особи 23647276) суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката 8 400 грн. 00 коп.

На виконання вищезазначених рішень видано накази, з виконання яких відкрито виконавчі провадження (далі ВП) №63312568 та №63705168.

У зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги ТОВ Євроінвест звернулося до господарського суду Харківської області із заявою про заміну сторони у виконавчих провадженнях.

29.08.2024 розглянувши заяву ТОВ Євроінвест про заміну про заміну сторін у виконавчих провадженнях господарський суд Харківської області постановив ухвалу, якою вирішив замінити сторону (стягувача) у виконавчому провадженні № 63312568, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 29.09.2020 у справі № 922/2312/20: з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (Місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська обл, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код в ) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченко, б. 17, ідентифікаційний код в ).

Отже, замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні № 63705168, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 21.10.2020 у справі № 922/2312/20: з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (Місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська обл, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код в ) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченко, б. 17, ідентифікаційний код в ).

Замінено сторону (боржника) у виконавчому провадженні № 63312568, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 29.09.2020 у справі № 922/2312/20: з Акціонерного товариства Завод Електроважмаш (, адреса: 61089, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 299) на Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199).

Замінено сторону (боржника) у виконавчому провадженні № 63705168, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 21.10.2020 у справі № 922/2312/20: з Акціонерного товариства Завод Електроважмаш (, адреса: 61089, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 299) на Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199).

Отже, станом на день подачі даної позовної заяви кредитором за договором є Товариство з обмеженою відповідальністю Євроінвест (кредитор), а Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) боржником.

За приписами ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, відповідач продовжує не виконувати зобов`язання по оплаті поставленого за договором товару, не виконуючи рішення Господарського суду Харківської області від 03.09.2020 та не здійснив оплату понесених Приватним акціонерним товариством "Юнікон" витрат на професійну правничу допомогу в розмірів 8 400 грн. 00 коп, не виконуючи додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 16.09.2020 р.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника заплатити кредиторові певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частинами 1, 3 ст.202 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов`язання припиняється, між іншим, виконанням, проведеним належним чином.

До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов`язання передбачені ст.ст. 202-205 Господарського кодексу України, ст.ст.599-601, 604-609 Цивільного кодексу України, зокрема за ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

З аналізу вищевказаних норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Так, ст.625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом зазначеної норми закону нарахування трьох процентів річних та збитків від інфляції входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, на які заборгованість за грошовим зобов`язанням підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов`язання, зокрема, за період після прийняття судом відповідного рішення. Кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Це положення спрямоване на захист майнового права та інтересу стягувача (кредитора у зобов`язанні), реальне забезпечення виконання зобов`язань та рішень суду. Оскільки у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду та зобов`язання, стягувач (кредитор) зазнає матеріальних втрат від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та від неправомірного користування належними йому до сплати коштами.

З цих же підстав суд не приймає доводів відповідача про наявність у нього законних підстав для невиконання рішення суду через включення його до переліку об`єктів великої приватизації та зупинення вчинення виконавчих дій, а отже відсутня вина, яка є необхідною ознакою для застосування до боржника міри відповідальності, у тому числі таких як стягнення річних та інфляційних.

Також суд зазначає, що відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, установлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дозволяє ставити його виконання в залежність від волі боржника або будь-яких інших осіб, зокрема виконавця, на вчинення чи не вчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.

В свою чергу умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження" і саме в рамках цього закону зупиняються вчинення виконавчих дій. Таким чином зупинення вчинення виконавчих дій не звільняє відповідача від обов`язку добровільно виконати рішення суду. При цьому відмова від добровільного виконання рішення призводить до відповідальності встановленої законом.

Таким чином, застосування ст.625 Цивільного кодексу України після винесення рішення суду, спонукає боржника виконати таке рішення, адже сума коштів, що підлягає до стягнення продовжує зростати до моменту фактичного виконання рішення суду і може бути стягнена за бажанням стягувача (кредитора).

Разом з тим, у даному разі, Позивач нараховує індекс інфляції у розмірі 31153,34 грн. та 3 % річних у розмірі 9981,78 грн., що нараховані на стягнуті річні та інфляційні втрати за рішенням господарського суду Харківської області від 03.09.2020 року справі № 922/2312/20, а також індекс інфляції у розмірі 5299,59 грн. та 3 % річних у розмірі 1688,87 грн., що нараховані на судові витрати на послуги адвоката, що стягнуто додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 16.11.2020 року справі № 922/2312/20.

З цього приводу суд зазначає, що на суми річних та інфляційних втрат, які за своєю суттю є мірою відповідальності відповідача перед кредитором не можуть бути повторно застосовані санкції у вигляді стягнення 3% річних та втрат від інфляції.

Крім того, 3% річних та збитки від інфляції не можуть бути нараховані на суму витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вказані суми не є заборгованістю, яка утворилась внаслідок невиконання боржником зобов`язань за договорами.

Отже, правомірним у даному випадку може бути нарахування річних та інфляційних втрат виключно на суму основного боргу, втім така під час розгляду справи № 922/2312/20 з боку відповідача була відсутня, оскільки заборгованість була сплачена відповідачем, хоча із простроченням.

Відповідно до ст.ст.73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

За приписами ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст.13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд констатує, що при розгляді даної справи судом враховано та здійснено належне дослідження сукупності наявних в матеріалах справи доказів, з урахуванням правил та критеріїв оцінки доказів визначених Господарським процесуальним кодексом України. Інші доводи учасників справи не спростовують висновків суду під час прийняття рішення у даній справі.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи висновки суду про відмову у задоволенні позову, клопотання позивача про застосування положень ч.10 ст.238 Господарського процесуального кодексу України та клопотання відповідача про зменшення річних та збитків від інфляції судом не розглядаються.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "10" березня 2025 р.

Суддя Є.М. Жиляєв