УХВАЛА

м. Київ

14.03.2025Справа № 910/4707/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., розглянувши заяву представника відповідачів ОСОБА_1 про відвід судді Турчина С.О. від розгляду справи № 910/4707/21

за позовом Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" в особі акціонера Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця"

до відповідача-1: ОСОБА_2

до відповідача-2: ОСОБА_3

до відповідача-3: ОСОБА_4

до відповідача-4: ОСОБА_5

до відповідача-5: ОСОБА_6

до відповідача-6: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (правонаступники ОСОБА_10 )

до відповідача-7: ОСОБА_11

до відповідача-8: ОСОБА_12

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Компанія "Метабей Імпорт/Експорт Лімітед" (Metabay Import/Export Limited)

про стягнення збитків

Без виклику (повідомлення) представників учасників процесу

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Господарського суду міста Києва Турчина С.О. перебуває справа № 910/4707/21 за позовом Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" в особі акціонера Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (правонаступники ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Компанія "Метабей Імпорт/Експорт Лімітед" (Metabay Import/Export Limited) про стягнення збитків.

10.03.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідачів ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Турчина С.О. від розгляду справи № 910/4707/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 визнано заяву представника відповідачів ОСОБА_1 про відвід судді Турчина С.О. від розгляду справи №910/4707/21 необґрунтованою. Заяву представника відповідачів ОСОБА_1 про відвід судді Турчина С.О. від розгляду справи № 910/4707/21 передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про відвід.

За наслідками проведення автоматизованого розподілу справи № 910/4707/21, визначено суддю Стасюка С.В. для розгляду заяви представника відповідачів ОСОБА_1 про відвід судді Турчина С.О. від розгляду справи № 910/4707/21.

Так, згідно положень абз. 1 ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на викладене, судом розглянуто заяву відповідачів ОСОБА_1 про відвід судді Турчина С.О. від розгляду справи № 910/4707/21.

Подана заява мотивована наявнітю сумнівів в неупередженості та об`єктивності головуючого судді Турчина С.О. у справі № 910/4707/21, які обумовлюються наступними обставинами:

- порушення суддею принципу диспозитивності господарського судочинства, сформульованого законодавцем у ст. 14 ГПК України, шляхом реалізації прав замість учасника справи, фактично, спонукаючи останнього до застосування приписів ч.2 ст.54 ГПК України;

- не виконання судом обов`язку, передбаченого п.1 ч. 2 ст. 182 ГПК України та не з`ясовання наявності підстав для відводу;

- під час розгляду справи № 910/4707/21 у підготовчому засіданні 06.03.2025 після вирішення судом декількох клопотань та заяв відповідачів у справі, суддею поставлено для вирішення питання щодо представництва позивача у справі - ПАТ НВЦ "Борщагівський ХФЗ" та наявності/відсутності повноважень у присутнього у судовому засіданні представника ПАТ НВЦ "Борщагівський ХФЗ" - адвоката Слєпухи О.С. З огляду на що, за переконання заявника враховуючи положення ст. 201 ГПК України є підстави стверджувати що або, всупереч процесуального закону, не перевірено повноваження представників, зокрема, представника ПАТ НВЦ "Борщагівський ХФЗ" - адвоката Слєпухи О.С. при відкритті підготовчого засідання у справі №910/4707/21, або ж повноваження останньої перевірено та допущено до участі у справі №910/4707/21, але надалі безпідставно, під час підготовчого засідання, поставлено під сумнів повноваження представника ПАТ НВЦ "Борщагівський ХФЗ" - адвоката Слєпухи О.С. Процесуальна норма виключення, що міститься у ч. 2 ст. 54 ГПК України, на яку посилався головуючий суддя, дійсно, встановлює заборону на призначення представника. Але ця заборона має цільовий характер, тобто застосовується до посадової особи, до якої пред`явлений позов. Однак, ані ОСОБА_13 , ані ОСОБА_14 не входять до переліку відповідачів у справі, а отже застосування до цих осіб за аналогією положень ч. 2 ст. 54 ГПК України є некоректним;

- ст. 42 ГПК України, яка кореспондується з ч.2 ст.14 ГПК України, наділяє представника акціонерного товариства правами звертатися із заявами, клопотаннями як учасника процесу; судді Господарського суду м. Києва ухвалили судове рішення за результатами розгляду заяв ПАТ НВЦ "Борщагівський ХФЗ" у цій справі та жодних застережень чи процесуальних перепон судом не було встановлено.

Приписами ст. 38 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

З підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд вказує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Разом з тим, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 10 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішення XX чергового з`їзду суддів України від 18.09.2024, суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено та утримуватися від поведінки, будь-яких дій або висловлювань, що можуть призвести до виникнення сумнівів у рівності суддів та присяжних під час здійснення правосуддя.

Суддя має уникати поведінки, що може викликати сумнів чи створити враження про наявність у судді прихильності чи упередженого ставлення до учасників справи чи їх представників (абз. 2 ст.14 Кодексу суддівської етики).

Згідно абз. 2 ст. 15 Кодексу суддівської етики у разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід.

У пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Натомість, ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, за твердженнями заявника, суд порушив принцип диспозитивності господарського судочинства, сформульований законодавцем у ст. 14 ГПК України, шляхом реалізації прав замість учасника справи, фактично, спонукаючи останнього до застосування приписів ч. 2 ст. 54 ГПК України.

Означене не відповідає дійсності, оскільки, із наявного в матеріалах справи протоколу с/з від 06.03.2025 та звукозапису, слідує, що судом здійснювався розгляд заяви та клопотання ПАТ "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" та досліджувалось питання дотримання приписів ст. 54 ГПК України, адже, позов у даній справі поданий саме відповідно до приписів ст. 54 ГПК України.

Разом з тим, слід звернути увагу заявника, на те що, суд при розгляді справи, в тому числі під час розгляду заяв, клопотань застосовує відповідні норми процесуального права незалежно від того, чи посилаються на них учасники справи.

Відтак, твердження заявника про порушення судом принципу диспозитивності не відповідають дійсності.

Також, заявник зазначає, що судом не виконано обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст.182 ГПК України, та не з`ясовано наявність підстав для відводу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, оголошує склад суду, а також прізвища секретаря судового засідання, перекладача, спеціаліста, з`ясовує наявність підстав для відводів.

В контексті викладеного слід відзначити, що підстави для відводу визначені в ст. 35-37 ГПК України, та за наявності відповідних підстав учасники справи реалізують своє право шляхом подання (заявлення) заяви про відвід.

Як вбачається з протоколу с/з від 06.03.2025, після відкриття підготовчого засідання, оголошення складу суду та прізвища секретаря, встановлення осіб, що беруть участь в засіданні, суд з`ясував в учасників справи наявність заяв та клопотань.

Оскільки відвід - це також заява, то за наявності відповідних підстав, жодний з учасників справи не був обмежений в праві на його заявлення.

В той же час, на запитання суду щодо наявності заяв та клопотань жоден із учасників процесу не заявив про наявність підстав для відводу.

З викладеного слідує, що суд виконав вимоги п. 1 ч. 2 ст. 182 ГПК України, та відповідно твердження заявника щодо не з`ясування наявності підстав для відводу не відповідають дійсності.

Що стосується посилань заявника на дії судді в частині вирішення питання про наявність/відсутність повноважень присутнього у судовому засіданні представника ПАТ НВЦ "Борщагівський ХФЗ" - адвоката Слєпухи О.С., то слід відзначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.03.2023 представник відповідачів Павленко М.В. сам подав заяву щодо участі представника ПАТ "НВЦ "БХФЗ" у розгляді господарського спору, у якій зазначив, що ПАТ "НВЦ "БХФЗ" вправі делегувати свого представника для участі у розгляді справи за обмеженням здійснення останнім прав позивача без дозволу заявника.

Протокол судового засідання від 24.03.2023 у справі № 910/4707/21 містить інформацію наступного змісту: "Суд допускає до участі представника позивача та ставить питання", зокрема, представника Слєпуху О.С.

Разом з тим, із протоколу с/з 06.03.2025 не вбачається, що суд обмежував права представника ПАТ НВЦ "Борщагівський ХФЗ" адвоката Слєпухи О.С. брати участь у даному підготовчому засіданні.

Щодо незгоди представника відповідачів із застосуванням ст. 54 ГПК України, суд відзначає наступне.

Так, заявник зазначає, що процесуальна норма виключення, що міститься у ч. 2 ст. 54 ГПК України, встановлює заборону на призначення представника, тобто, застосовується лише до посадової особи, до якої пред`явлений позов, а ст. 42 ГПК України, яка кореспондується з ч. 2 ст. 14 ГПК України, наділяє представника акціонерного товариства правами звертатися із заявами, клопотаннями як учасника процесу.

Частина 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України встановлює таке: "У разі відкриття провадження за таким позовом зазначена юридична особа набуває статусу позивача, але не вправі здійснювати свої процесуальні права та обов`язки без згоди власника (власників), учасника (учасників), акціонера (акціонерів), який (які) подав (подали) позов. Посадова особа, до якої пред`явлений позов, не вправі представляти юридичну особу та призначати іншу особу для представництва юридичної особи в даній справі. ".

Отже, вказана норма застосовується не лише до посадової особи, до якої пред`явлений позов, а й до юридичної особи, в інтересах якої подано позов та обмежує її процесуальну дієздатність.

Склад учасників справи визначено в ст. 41 ГПК України. У даному випадку учасниками справи є сторони (позивач, відповідачі), третя особа та особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Стаття 42 передбачає права та обов`язки всіх учасників справи, а ст. 46 ГПК України встановлює, що сторони, крім прав та обов`язків, встановлених ст. 42 ГПК України мають ще права та обов`язки, встановлені ст. 46 ГПК України.

У даній справі Публічне акціонерне товариство "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" має статус не будь-якого учасника справи, а має статус позивача.

Однак, у даному випадку, враховуючи, що позовні вимоги у цій справі заявлені відповідно до приписів ст. 54 ГПК, Публічне акціонерне товариство "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" може здійснювати свої процесуальні права та обов`язки, як ті, що встановлені ст. 42 ГПК України, так і ті, що встановлені ст. 46 ГПК України, лише за наявності згоди Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця".

Таким чином, зі змісту поданої заяви про відвід судді Турчина С.О. вбачається, що вона обґрунтована виключно незгодою заявника з процесуальним рішеннями та діями судді щодо розгляду справи № 910/4707/21.

Одночасно з цим, суд акцентує увагу, що застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

Щодо посилань заявника на те, що інші судді розглядали заяви ПАТ НВЦ "Борщагівський ХФЗ" у цій справі, то слід відзначити, що при вирішенні заяв та клопотань суд зобов`язаний керуватися приписами процесуального законодавства, а не процесуальними рішеннями інших суддів. Натомість, суд не вправі надавати оцінку процесуальним діям інших суддів у цій справі.

Таким чином, з огляду на викладене вище, наведені заявником обставини щодо заявленого судді Турчину С.О. відводу, не свідчать про наявність підстав, передбачених приписами статті 35 Господарського процесуального кодексу України для відводу, а містять лише припущення, а отже, не можуть бути прийняті судом до уваги. У зв`язку з чим подана заява визнається необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене вище та керуючись статтями 32, 35, 38, 39 та 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідачів Павленка М.В. про відвід судді Турчина С.О. від розгляду справи № 910/4707/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та не підлягає оскарженню.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 14.03.2025.

Суддя Сергій СТАСЮК