СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Харків Справа №922/2713/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - Шевцової Вікторії Вікторівни (вх.№3084Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.11.2024 року у справі №922/2713/24,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» (01010, Україна, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок, 6, ідентифікаційний код особи 36716332),

до фізичної особи-підприємця Шевцової Вікторії Вікторівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом (з урахуванням уточнень) до ФОП Шевцової Вікторії Вікторівни, в якому просило суд:

1. Стягнути з Шевцової Вікторії Вікторівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» (ідентифікаційний код юридичної особи в ) суму боргу в розмірі 70175,08 грн, інфляційні втрати в розмірі 23963,45 грн, три відсотки річних у розмірі 4875,51 грн, пені у розмірі 12801,65 грн, штраф 7% від суми простроченого платежу у розмірі 4912,26 грн, а разом 116727,95 грн;

2. Стягнути з Шевцової Вікторії Вікторівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання природного газу №Х/2021/19 від 08.09.2021 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.11.2024 року у справі №922/2713/24 (повний текст складено 03.12.2024 року, суддя Лаврова Л.С.) позов задоволено.

Стягнуто з ФОП Шевцової Вікторії Вікторівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» заборгованість в розмірі 70175,08 грн, пеню - 12801,65 грн, штраф - 4912,26 грн, три відсотки річних - 4875,51 грн, інфляційні втрати - 23963,45 грн та 2422,40 грн судового збору.

Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить:

- рішення Господарського суду Харківської області від 25.11.2024 року по справі №922/2713/24 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, за яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі;

- стягнути судові витрати за подання апеляційної скарги з позивача на користь відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що підставою звернення до суду і, як наслідок, задоволення позову було надання до суду не підписаних з боку відповідача актів та додаткових угод. Матеріали справи не містять доказів фактичного надсилання та вручення на адресу відповідача документів. Позовна заява базується на власноруч роздрукованих актах, без підпису відповідача, що неприпустимо заохочується судом.

Апелянт наполягає на тому, що вказані в тексті позову суми до сплати, нараховані штрафні санкції та періоди є вигаданими та грубо не відповідають дійсності та фактичним обставинам; розмір заборгованості штучно створений і завищений, не підтверджений належними доказами, в той час як вимоги позивача в цілому підлягають відхиленню з підстав недоведеності.

Відповідач вказує, що матеріали справи беззаперечно свідчить про ту обставину, що будівля, в яку необхідно було постачати газ - була зруйнована. Дата руйнування 19.04.2022 року. В цей же час, заборгованість нараховувалась за повний місяць квітень 2022 року.

Скаржник вказує, що достатньо загальновідомою є та обставина, що з лютого 2022 року на території України розпочалась повномасштабна війна. Обставина - повномасштабна війна в Україні є загальновідомою, а відтак відповідно до господарського процесуального кодексу не підлягає доказуванню. Відповідач неодноразово звертався засобами телефонного зв`язку до представників позивача щодо настання форс-мажорних обставин. Проте, всі звернення позивачем були проігноровані.

Особливої уваги заслуговує та обставина, що лічильник за газопостачання було зруйновано. Мається на увазі, що позивач в дійсності не здійснював постачання природного газу у зруйновану нежитлову будівлю, про що замовчується в тексті позову. Крім того, суд першої інстанції проігнорував заяву про застосування строків позовної давності до вимог позивача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.01.2025 року відкрито апеляційне провадження за скаргою відповідача; встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 20 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, а також встановлено учасникам справи строк на протязі якого вони мають право подати до суду клопотання, заяви та документи в обґрунтування своїх вимог і заперечень по справі. При цьому, судом роз`яснено про можливість надання та звернення до суду засобами електронного зв`язку і порядок такого звернення. Враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом попереджено сторони, що апеляційна скарга буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2713/24.

Згідно з ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч.7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ч.2 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду про відкриття апеляційного провадження була направлена позивачу та представнику відповідача через підсистему електронний суд до кабінету користувача і доставлена їм 02.01.2025 року.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про відкриття апеляційного провадження у даній справі і її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надійшло.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

07.01.2025 року матеріали справи №922/2713/24 на вимогу надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, котрі стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп», як суб`єктом ринку природного газу з ЕІС-кодом 56Х303 (далі - постачальник, позивач у справі) та Шевцовою Вікторією Вікторівною, як суб`єктом ринку природного газу з ЕІС-кодом 56ХО00072МJE600L (далі - споживач, відповідач у справі) укладено договір про постачання природного газу №Х/2021/19 від 08.09.2021 року. Найменування Оператора газорозподільної системи, з яким Споживач уклав договір розподілу природного газу, - ПАТ «Харківміськгаз» (Оператор ГРМ). Договір розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ укладено на підставі заяви приєднання №42АР611-6423-21 від 10.08.2021 року.

За умовами договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу природний газ в обсягах, за ціною та у порядку, передбачених договором, а споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до пункту 1.2 постачальник передає споживачу природний газ в обсязі, що визначено у додатку №1 до договору і становить: січень - 1,000 тис.куб.м., лютий - 1,000 тис.куб.м., березень - 0,300 тис.куб.м., квітень - 0,000 тис.куб.м., травень - 0,000 тис.куб.м., червень - 0,000 тис.куб.м., липень - 0,000 тис.куб.м., серпень - 0,000 тис.куб.м., вересень - 0,000 тис.куб.м., жовтень - 0,050 тис.куб.м., листопад - 0,800 тис.куб.м., грудень - 1,400 тис.куб.м.

Вказані обсяги природного газу є плановими та можуть зменшуватися або збільшуватися в порядку, передбаченому пунктом 1.5 договору (п. 1.2.1 Договору).

Відповідно до пункту 1.2.2 договору обсяги постачання природного газу постачальником споживачу в кожному розрахунковому періоді (місяці) визначаються на підставі письмової заявки споживача на адресу постачальника, що подаються в порядку, визначеному в пунктів 1.5 цього договору, та можуть відрізнятись від обсягів, зазначених у пункті 1.2 цього договору.

Згідно з пунктом 1.5 договору не пізніше 25 числа місяця, що передує місяцю постачання споживання надає постачальнику загальну заявку на весь місяць постачання з визначенням обсягів постачання подобово. Зменшення/збільшення/анулювання обсягу природного газу здійснюється на підставі письмових заявок споживача, які подаються електронною поштою не пізніше ніж до 08:00 UTC (10:00 за київським часом) години доби, що передує добі постачання, на яку подається заявка. Якщо споживач надає більше ніж одну заявку по одній і тій самій точці входу/виходу у визначений цим пунктом строк, до опрацювання приймається заявка, яка була одержана останньою. Подання заявки, коригування заявлених обсягів здійснюється шляхом внесення даних в особистому кабінету споживача або направлення електронного повідомлення з електронної пошти споживача на електронну пошту постачальника . Факт подачі та прийняття заявки/коригування підтверджується надсиланням з електронної пошти на електронну адресу споживача, вказану в цьому пункті, інформації про включення заявленого/відкоригованого обсягу постачання та інформації, наведеної у особистому кабінеті. У випадку виявлення невідповідності поданої заявки /коригування споживач невідкладно, але не пізніше 5 годин з моменту отримання повідомлення, повідомити про невідповідність.

Відповідно до пункту 1.5.1 договору у разі відсутності письмової заявки споживача відповідно до пункту 1.5 договору постачальник здійснює постачання природного газу споживача в обсягах, відповідно до пункту 1.2 договору. За умовами пункту 1.6 договору допускається відхилення споживання обсягу природного газу за розрахунковий період +/-3 % від замовленого споживачем без корегування.

Відповідно до пункту 1.7 договору у випадку неподання споживачем заявки у строк та у порядку, встановлених п. 1.2.2, п. 1.3, 1.5 даного договору, обсяг природного газу, що поставлений постачальником, підтверджується щомісячними актами приймання-передачі газу, оформленими згідно з розділом 4 даного договору, та підлягає оплаті споживачем в порядку встановленому даним договором. Загальна вартість договору складається із суми вартостей природного газу, переданого у власність споживача протягом строку дії договору (п. 2.1 договору).

Ціна природного газу за 1000,00 куб.м. (розрахункова одиниця поставленого природного газу є один кубічний метр) визначається сторонами договору у додатковій угоді до договору та включає в себе вартість природного газу, компенсацію вартості послуг замовленої потужності, що сплачується постачальником оператору ГТС (п. 2.2. договору).

Відповідно до пункту 2.3 договору у випадку зміни ціни природного газу за 1000,00 куб.м постачальник направляє споживачу підписаний з його сторони та завірений печаткою проект відповідної додаткової угоди до договору у двох оригінальних примірниках. Споживач повинен протягом трьох робочих з дня отримання проекту додаткової угоди підписати і завірити печаткою цю додатковою угодою та повернути постачальнику її оригінальний примірник.

У разі незгоди споживача з встановленою ціною, крім випадків, передбачених пунктом 2.5 договору, додаткова угода не підписується, а постачальник виключає споживача з власного реєстру споживачів. В такому разі договір вважається призупиненим в частині поставок газу на період, щодо якого сторонами не досягнуто згоди про нову ціну природного газу за 1000 куб.м. (п. 2.4 договору).

Споживач зобов`язаний оплатити вартість місячного обсягу природного газу, вказаного у заявці споживача, а за відсутності заявки споживача, місячного обсягу природного газу (планового), зазначеного у п.1.2 договору, на рахунок постачальника до 10-го числа, наступного за звітним (місяцем поставки).

Відповідно до пункту 4.1 кількість поставленого споживачу газу визначається за показниками, встановленого у споживача комерційного вузла обліку, та підтверджується оператором ГРМ та/або оператором ГТС. Відповідно до пункту 4.3 договору приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних актів приймання-передачі, які є невід`ємними частинами цього договору, і які є підставою для проведення споживачем остаточних розрахунків за поставлений природний газ у звітному місяці. Згідно з пунктом 4.3.1 для складання актів приймання-передачі природного газу, споживач до 03 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, зобов`язаний надати постачальнику належним чином завірену підписом уповноваженої особи та печаткою споживача копію акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу, складеного між споживачем та оператором ГРМ або оператором ГТС.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГТС постачальник протягом 3 робочих днів з дня їх отримання складає, підписує і скріплює печаткою акти приймання-передачі природного газ, в якому зазначається вартість поставленого природного газу, компенсацію вартості замовленої потужності та плати за небаланс (за наявності) та направляє їх споживачу (п. 4.3.2 договору).

Відповідно до пункту 4.4 договору споживач протягом двох робочих днів з дати одержання актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача або надати в письмові формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу.

Згідно з пунктом 4.5 договору у випадку невиконання обов`язку, передбаченого п. 4.4 договору, природний газ вважається поставленим та прийнятим споживачем від постачальника у відповідному звітному місяці на підставі даних постачальника та/або документів та/або інформації, які складаються та/або надаються оператором ГТС та/або оператором ГРМ до врегулювання розбіжностей відповідно до договору або в судовому порядку.

Позивач вказував, що в ході виконання договору, постачальником, в порядку, визначеному пунктами 2.2, 2.3 договору направлено споживачу підписані зі сторони постачальника та скріплені печаткою додаткові угоди:

- додаткова угода №2021/10/01 від 24.09.2021 року за якою, ціна на природний газ, що буде постачатися з 01 жовтня 2021 року за 1000 куб.м. встановлюється в національній валюті України - гривні і складає з урахуванням ПДВ 30310,50 грн.

- додаткова угода №2021/11/01 від 25.10.2021 року за якою, ціна на природний газ, що буде постачатися з 01 листопада 2021 року встановлюється в національній валюті України - гривні та складає з урахуванням ПДВ 37950,00 грн.

- додаткова угода №2022/01/01 від 24.12.2021 року за якою, ціна на природний газ, що буде постачатися з 01 січня 2022 року встановлюється в національній валюті України - гривні та складає з урахуванням ПДВ 66163,90 грн.

- додаткова угода №2022/02/01 від 25.01.2022 року за якою, ціна на природний газ, що буде постачатися з 01 лютого 2022 року встановлюється в національній валюті України - гривні та складає з урахуванням ПДВ 44767,90 грн.

Відповідач додаткові угоди не повернув позивачу. Водночас, не надав постачальнику незгоди із запропонованою ціною, що було б підставою призупинення договору в частині поставок газу на період, щодо якого сторонами не досягнуто згоди про нову ціну.

На виконання договору постачальник поставив, а споживач прийняв природний газ:

- у листопаді 2021 року в обсязі 0,73666 тис.м.куб. за ціною 31625,00 грн без ПДВ на загальну суму 27956,34 грн згідно акту приймання-передачі природного газу №3 від 30.11.2021 року;

- у грудні 2021 року в обсязі 1,20442 тис. м.куб. за ціною 31625,00 грн без ПДВ на загальну суму 45707,74 грн згідно акту приймання-передачі природного газу №0 від 31.12.2021 року;

- у січні 2022 року в обсязі 1,25353 тис.м.куб. за ціною 55136,58 грн без ПДВ на загальну суму 82938,43 грн згідно акту приймання-передачі природного газу №5 від 31.01.2022 року;

- у лютому 2022 року в обсязі 1,01627 тис.м.куб. за ціною 37306,58 грн без ПДВ на загальну суму 45 496,27 грн згідно акту приймання-передачі природного газу №8 від 28.02.2022 року;

- у березні 2022 року в обсязі 0,36914 тис.м.куб. за ціною 37 306,58 грн без ПДВ на загальну суму 16525,62 грн згідно акту приймання-передачі природного газу №9 від 31.03.2022 року;

- у квітні 2022 року в обсязі 0,00072 тис.м.куб. за ціною 32 333,87 грн без ПДВ на загальну суму 27,94 грн згідно акту приймання-передачі природного газу №4 від 30.04.2022 року.

Споживач здійснив частковий розрахунок спожитого ним газу на загальну суму 103663,98 грн, а у розрізі окремих платежів:

- 27956,24 грн згідно платіжного доручення №@2PL658407 від 15.12.2021 року з призначенням платежу: за газ для бізнесу (юр.особи та ФОП), о/р #НОМЕР_3, ТОВ фірма «Ласточка», тел. НОМЕР_4, утрим. комісії банку 0,00 грн.

- 45707,74 грн згідно платіжного доручення №@2PL017963 від 14.01.2021 року з призначенням платежу: за газ для бізнесу (юр.особи та ФОП), о/р #НОМЕР_3, ФО Шевцова В.В., тел. НОМЕР_2, утрим. комісії банку 0,00 грн.

- 10000,00 грн згідно платіжного доручення №@2PL385028 від 04.02.2021 року з призначенням платежу: за газ для бізнесу (юр.особи та ФОП), о/р # НОМЕР_3 , ФО Шевцова В.В., тел. НОМЕР_2, утрим. комісії банку 0,00 грн.

- 5000,00 грн згідно платіжного доручення №@2PL334283 від 04.02.2021 з призначенням платежу: за газ для бізнесу (юр.особи та ФОП), о/р # НОМЕР_3 , ФО Шевцова В.В., тел. НОМЕР_2, утрим. комісії банку 0,00 грн.

- 15000,00 грн згідно платіжного доручення №@2PL628704 від 11.02.2021 року з призначенням платежу: за газ для бізнесу (юр.особи та ФОП), о/р # НОМЕР_3 , ФО Шевцова В.В., тел. НОМЕР_5 , утрим. комісії банку 0,00 грн.

Відповідно до даних інформаційної платформи iplatforma.tsoua.com/sap/its/welgui?sapclient=1008&sap-language=UK (роздруківка інформації з інформаційної платформи додається) остаточні відбори природного газу споживачу ЕІС-код 56ХО00072МJE600L за реєстром пар постачальник 56Х303 - Споживач 56ХО00072МJE600L у період з 01.01.2022 року по 30.04.2022 року становлять 2,6389700 тис.м.куб.

Відповідно до даних оператора ГРМ обсяг споживання природного газу споживача Шевцової Вікторії Вікторівни за січень 2022 року склав 1253,53 куб.м., за лютий 2022 року - 1016,27 куб.м., за березень 2022 року - 369,14 куб.м., за квітень 2022 року - 0,72 куб.м., а загалом 2,6389700 тис. куб.м (лист оператора ГРМ від 22.02.2024 року №03.1/137). У вказаному листі оператор ГРМ додатково повідомляє, що на об`єкті споживача встановлений промисловий лічильник газу з коректором, обладнаний засобом дистанційної передачі даних для отримання фактичних даних щоденного споживання природного газу. Інформація для визначення місячного об`єму споживання природного газу формувалась через канали дистанційного зв`язку.

За підсумками розрахункового періоду та на підставі отриманих від оператора даних постачальник направив засобами поштового зв`язку споживачу два оригінальні примірники актів приймання-передачі природного газу, утім вмотивованої відмови від підписання не надходило, підписані споживачем примірники актів постачальнику не повернуто.

20.11.2023 року постачальник повторно направив споживачу засобами поштового зв`язку лист №Х/2023/441 від 16.11.2023 року з вимогою підписати акти приймання-передачі природного газу та повернути постачальнику його примірники актів (опис поштового вкладення №872). Поштове відправлення повернуто постачальнику у зв`язку із закінчення терміну його зберігання.

Відповідно до пункту 4.4 договору споживач протягом двох робочих днів з дати одержання актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу. Згідно з пунктом 4.5 договору у випадку невиконання обов`язку, передбаченого п. 4.4 договору, природний газ вважається поставленим та прийнятим споживачем від постачальника у відповідному звітному місяці на підставі даних постачальника та/або документів та/або інформації, які складаються та/або надаються оператором ГТС та/або оператором ГРМ до врегулювання розбіжностей відповідно до договору або в судовому порядку.

Відповідач направлені позивачем додаткові угоди (щодо зміни ціни) не повернув позивачу. Водночас, не надав постачальнику незгоди із запропонованою ціною, що було б підставою призупинення договору в частині поставок газу на період, щодо якого сторонами не досягнуто згоди про нову ціну. Натомість відповідач здійснив часткову оплату за спожитий ним природний газ, розрахувався у повному обсязі за спожитий у листопаді 2021 року природний газ в обсязі 0,73666 тис.м.куб. за ціною, що визначена у додатковій угоді №2021/11/01 від 25.10.2021 року у розмірі 37950,00 грн з ПДВ, що свідчить про погодження ним ціни на природний газ за цією додатковою угодою шляхом вчинення фактичних дій. Відповідач розрахувався у повному обсязі за спожитий природний газ у грудні 2021 року в обсязі 1,20442 тис.м3 за ціною, що визначена у додатковій угоді №2021/11/01 від 25.10.2021 року у розмірі 37950,00 грн з ПДВ, що також свідчить про погодження ним ціни за цією додатковою угодою шляхом вчинення фактичних дій. Відповідач здійснив частковий розрахунок за спожитий природний газ у січні 2022 року у сумі 30000,00 грн із загальної вартості поставки січня 2022 року на суму 82938,43 грн, що свідчить про фактичні дії з прийняття товару, утім не підтверджує погодження ціни згідно додаткової угоди №2022/01/01 від 24.12.2021 року.

Із зазначеного можна дійти висновку, що ціну на природний газ у січні - квітні 2022 року можна визначити за ціною, що погоджена відповідачем шляхом вчинення фактичних дій, а саме здійсненою оплатою, за додатковою угодою №2021/11/01 від 25.10.2021 року у розмірі 37950,00 грн з ПДВ за 1 тис.м.куб.

З урахуванням наведеного, за спожитий природний газ у січні 2022 року відповідач має сплатити: (1,25353 тис.м3 (об`єм поставленого природного газу) * 37950,00 грн з ПДВ (ціна за додатковою угодою №2021/11/01 від 25.10.2021)) - 30000,00 грн (фактична здійснена оплата) = 17571, 46 грн з ПДВ.

За спожитий природний газ у лютому 2022 року: 1,01627 *37950,00 грн з ПДВ = 38567,44 грн з ПДВ.

За спожитий природний газ у березні 2022 року: 0,36914 * 37950,00 грн з ПДВ = 14008,86 грн з ПДВ.

За спожитий природний газ у квітні 2022 року: 0,00072 * 37950,00 грн з ПДВ = 27,32 грн з ПДВ.

Відповідно до пункту 3.1 договору споживач зобов`язаний оплатити вартість місячного обсягу природного газу, вказаного у заявці споживача, а за відсутності заявки споживача, місячного обсягу природного газу (планового), зазначеного у п.1.2 договору, на рахунок постачальника до 10-го числа, наступного за звітним (місяцем поставки).

Таким чином, за спожитий у січні 2022 року природний газ, споживач мав сплатити до 10.02.2022 року включно; у лютому 2022 - до 10.03.2022 року, у березні 2022 року - до 10.04.2022 року, у квітні 2022 року - до 10.05.2022 року.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 вказаного Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи підтверджено факт невиконання відповідачем прийнятого на себе зобов`язання по сплаті у належні строки та розмірі за договором поставки №Х/2021/19 від 08.09.2021 року. Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, що позовні вимоги про стягнення 149287,00 грн. заборгованості є обґрунтованими, підлягають задоволенню, а вказана сума стягненню з відповідача на користь позивача.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Крім того, частина 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлює, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлює, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, а згідно із статтею 3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У пункті 7.2 договору у випадку порушення споживачем розміру або строку оплати поставленого постачальником природного газу у відповідному місяці споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення від суми заборгованості, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від суми простроченого платежу.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивачем здійснено розрахунок та заявлено до стягнення пеню в розмірі 12801,65 грн та штрафу у розмірі 4912,26 грн.

Суд першої інстанції, перевіривши розрахунок позивача заявлених до стягнення пені та штрафу, з урахуванням норм чинного законодавства України та умов договору, дійшов вірного висновку з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь позивача 12801,65 грн пені та 4912,26 грн штрафу.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

На підставі вищевказаної норми Закону позивачем зроблений розрахунок та заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 4875,51 грн та інфляційних втрат у розмірі 23963,45 грн.

Суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, перевіривши розрахунок позивача заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних, з урахуванням норм чинного законодавства України і наявних між сторонами правовідносин (строків оплат і розміру заборгованості), дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь позивача 4875,51 грн 3% річних та інфляційних втрат 23963,45 грн.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд враховує, що відповідно до частини сьомої Розділу ІХ Прикінцеві положення Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. За приписами частини дев`ятнадцятої Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Враховуючи діючий воєнний стан, строки позовної давності до нарахування пені є такими, що не пропущені позивачем, а нарахування пені позивачем здійснено в межах 6 місяців з моменту виникнення зобов`язання.

Щодо тверджень скаржника, викладених у апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає наступне.

Так до суду надано не підписані з боку відповідача акти та додаткові угоди. У той час, не підписання таких документів зумовлено суб`єктивною поведінкою відповідача. При цьому, всупереч тверджень відповідача матеріали справи містять докази фактичного надсилання на адресу відповідача документів.

Істотним є те, що на об`єкті споживача встановлений промисловий лічильник газу з коректором, обладнаний засобом дистанційної передачі даних для отримання фактичних даних щоденного споживання природного газу. Інформація для визначення місячного об`єму споживання природного газу формується через канали дистанційного зв`язку. Вказане спростовує посилання апелянта, що нараховані суми до сплати, нараховані штрафні санкції та періоди є вигаданими та грубо не відповідають дійсності та фактичним обставинам.

Відповідач вказував, що нежитлова будівля, в межах якої відповідач здійснювала свою підприємницьку діяльність та межі якої позивач згідно договору зобов`язаний був постачати природний газ знаходиться за адресою: м. Харків. Вулиця Героїв Праці 24 літ. «А-1». Вказана житлова будівля була зруйнована 19.04.2022 р. в наслідок влучання ворожої ракети російської федерації, скерованої з території самої країни-агресора. Відповідачем надано до матеріалів справи звіт з обстеження технічного стану вказаної нежитлової будівлі, в тексті вказаного звіту позначені руйнування та зафіксовані фотознімки зруйнованого приміщення. За твердженням відповідача лічильник за газопостачання було також зруйновано, тому позивач не здійснював постачання природного газу у зруйновану нежитлову будівлю.

Скаржник вказує, що достатньо загальновідомою є та обставина, що з лютого 2022 року на території України розпочалась повномасштабна війна. Обставина - повномасштабна війна в Україні є загальновідомою, а відтак відповідно до господарського процесуального кодексу не підлягає доказуванню. Відповідач неодноразово звертався засобами телефонного зв`язку до представників позивача щодо настання форс-мажорних обставин. Проте, всі звернення позивачем були проігноровані.

Так, настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) мають бути засвідчені сертифікатом Торгово-промислової палати України або уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, а також відповідач повинен був повідомити позивача про настання таких обставин. Однак, матеріали справи таких доказів не містять. Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1 не є достатнім і допустимим доказом настання для відповідача форс-мажорних обставин в конкретних господарських правовідносинах з позивачем.

Заборгованість за спожитий природний газ у відповідача виникла ще у січні 2022 року, тобто до початку вторгнення. Споживання відбувалось також у період лютого, березня та квітня 2022 року включно. За увесь час споживання природного газу відповідач не надавав повідомлень про настання обставин, внаслідок яких стало неможливим виконання зобов`язань за договором та не звертався до постачальника із проханням призупинити поставку природного газу у зв`язку із названими обставинами, чи/то призупинити, розірвати, припинити договір, відстрочити зобов`язання тощо, натомість здійснювала споживання природного газу.

Як вже зазначалось на об`єкті споживача встановлений промисловий лічильник газу з коректором, обладнаний засобом дистанційної передачі даних для отримання фактичних даних щоденного споживання газу відповідно до вимог Кодексу Оператора ГРМ. Інформація для визначення місячного об`єму споживання природного газу формувалась через канали дистанційного зв`язку. Наразі підтверджено оператором газорозподільної системи «Харківміськгаз», у січні 2022 року обсяг спожитого природного газу на об`єкті відповідача, а саме 1253,53 м.куб., у лютому 2022 року - 1016,27 м.куб., у березні 2022 року - 369,14 м.куб., у квітні - 0,72 м.куб. З наведених обсягів та періоду споживання, споживання природного газу відбулось до події, про яку зазначає відповідач і передача даних з її лічильника відбувалась в автоматичному режимі без залучення співробітників позивача. Період виникнення заборгованості не охоплює період у якому відбулось руйнування приміщення чи припинення газопостачання споживачу. Позивач не заперечує той факт, що ним на даний час припинено постачання природного газу на об`єкт відповідачки.

Відповідно до доручення №6020 від 07.04.2022 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 року №1687 «Про затвердження Порядку пооб`єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам (крім населення)», Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496, у зв`язку з наявною простроченою дебіторською заборгованістю станом на 7 квітня 2022 року постачальник припинив газопостачання споживача - Шевцової В.В. (ЕІС код 56XO00072MJE600L) з 12-00 години 14.04.2022 року, про що було повідомлено і відповідача.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом по даній справі всупереч приписів ст. 73, 74, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України не доведено факту, а також не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження своєї позиції по справі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Колегія суддів зазначає, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача - Шевцової Вікторії Вікторівни не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 25.11.2024 року у справі №922/2713/24, яке відповідає вимогам ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, має бути залишене без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 77, 86, 129, 240, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевцової Вікторії Вікторівни залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 25.11.2024 року у справі №922/2713/24 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий