ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025м. ХарківСправа № 922/56/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства «ОСАН» (61106, Україна, Харківська обл., місто Харків, бульвар Івана Каркача, будинок, 2а, ідентифікаційний код особи 30426905)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІП ФАБРИКА» (61166, Україна, Харківська обл., місто Харків, проспект Науки, будинок, 22, офіс, 4, ідентифікаційний код особи 41449170)
про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу
за участю представників:

позивача Ясінський А.В.

відповідача Вишневецька Т.А.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Приватне підприємство «ОСАН» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІП ФАБРИКА» та просить суд стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " СІП фабрика " (Код , проспект Науки 22, офіс 4,м. Харків, 61166) на користь ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ОСАН" (бульвар Івана Каркача, буд. 2-а, м. Харків, 61106, ) грошову суму в розмірі 278 240 (двісті сімдесят вісім тисяч двісті сорок) гривень 62 коп., з яких: основний борг 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп; пеня, подвійна облікова ставку НБУ 28 240,62 (двадцять вісім тисяч двісті сорок) гривень 62 коп; стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " СІП фабрика " (Код , проспект Науки 22, офіс 4,м. Харків, 61166) на користь ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ОСАН" (бульвар Івана Каркача, буд. 2-а, м. Харків, 61106, ) понесені судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 12/03/24 від 12.03.2024.

Ухвалою від 13.01.2025 було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 10.02.2025 о 10:15.

29.01.2025 за вх. 2500 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти заявлених позовних вимог.

Також, за вх. 2517 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/58/25.

04.02.2025 за вх. 3006 позивачем було подано відповідь на відзив та за вх. 3010 заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

10.02.2025 за вх. 3560 від Товариства з обмеженою відповідальністю «СІП ФАБРИКА» надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Засідання відкладалося з 10.02.2025 по 10.03.2025.

Представник позивача у судовому засіданні 10.03.2025 позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у заявах по суті справи.

Заявляючи клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/58/25, відповідач вказував, що 05 травня 2023 року між ТОВ «СІП ФАБРИКА» (Виконавець, Відповідач) та ПП «ОСАН» (Замовник, Позивач) було укладено Договір № 05/05/23, відповідно до якого Виконавець прийняв на себе обов`язок виготовити комплект із SIP-панелей для надбудови будівлі (виготовлення Комплекту) за адресою: м.Ужгород, вул. Мукачівська 44, а Замовник зобов`язався сплати вартість виготовлення Комплекту у строки та у розмірі, передбаченими договором. У провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа № 922/58/25 за позовом ПП «ОСАН» до ТОВ " СІП фабрика " про стягнення суми заборгованості за Договором № 05/05/23 від 05.05.2023, а саме грошової суми в розмірі 695 113 грн. 00 коп., з яких: основний борг 622 160 грн. 00 коп; пеня 72 935 грн. 00 коп. Враховуючи те, що у справі № 922/58/25 розглядатиметься питання щодо встановлення факту поставки SIP-панелей у кількості 160 шт. розміром 2,5*1,25 м з влаштованими пазами по периметру за Договором № 05/05/23 від 05.05.2023 р., видатковою накладною № 7 від 27.05.2024 р., вказана справа, на думку відповідача, безпосередньо пов`язана з даною справою № 922/56/25 і результат вирішення вказаної справи матиме значення для вирішення даної справи № 922/56/25, що свідчить про неможливість розгляду даної справи № 922/56/25 до набрання законної сили судовим рішення у справі № 922/58/25.

Заперечуючи проти таких доводів відповідача, позивач вказував, що в межах цієї справи розглядається справа про стягнення заборгованості і наявні у справі докази дозволяють її розглянути та винести рішення, а тому жодної об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи не має.

Розглядаючи клопотання відповідача про зупинення провадження у справі суд враховує, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження в якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Зупинення провадження допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця підстава зупинення застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Однак, як встановлено судом, предметом спору у справі № 922/58/25 та у даній справі є стягнення коштів за різними договорами і суд не вбачає існування обставин, які б унеможливлювали розгляд даної справи до вирішення справи № 922/58/25, а тому відмовляє у задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «СІП ФАБРИКА» про зупинення провадження у справі (вх. 2517 від 29.01.2025).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

12 березня 2024 року між ТОВ «СІП фабрика» (Виконавець, Відповідач) та ПП «ОСАН» (Замовник, Позивач) було укладено Договір № 12/03/24, відповідно до якого Виконавець прийняв на себе обов`язок виконати додаткові роботи з підготовки SIP-панелей до монтажу, що включає: розкрій панелей та влаштування вибірки під заставну дошку, а Замовник зобов`язався прийняти та сплати вартість додаткових робіт з підготовки SIP-панелей у строк та розміри передбачені договором (п.1.1.,1.2.договору). Вартість робіт з підготовки SIP-панелей до монтажу була погоджена сторонами у п.2.2. договору та становить 480,00 грн, у тому числі ПДВ 20%. за м.кв. загальної площі встановлених конструкцій SIP-панелей.

Порядок оплати було встановлена сторонами у п.3.1. договору та повинна була здійснена Замовником на умовах передплати, частинами згідно рахунків-фактур, не пізніше 2 банківських днів, з моменту виставлення Виконавцем рахунків-фактур.

Відповідно до виставлених Виконавцем рахунків-фактур № 01 від 12.03.2024 року та № 02 від 19.04.2024 року Замовником було здійснено оплату на загальну суму 750 000,00 грн, а саме:

- 13.03.2024 року платіжною інструкцією № 834 на загальну суму 250 000,00 грн.,

- 01.04.2024 року платіжною інструкцією № 1158 на загальну суму 250 000,00 грн.,

- 19.04.2024 року платіжною інструкцією № 1300793 на загальну суму 250 000,00 грн.

Відповідно до п.4.3. договору роботи передаються від Виконавця до Замовника згідно актів виконаних робіт.

Позивач вказував, що оплачені Замовником у повному обсязі роботи, за наданими Виконавцем рахунками-фактурами № 01 від 12.03.2024 року та № 02 від 19.04.2024 року, Виконавцем було виконано частково та не у повному обсязі, що підтверджується підписаним сторонами Актом виконаних робіт № 1 від 17.04.2024 року на загальну суму 500 000,00 грн. Виконавцем не було виконано раніше оплачених Замовником 19.04.2024 року платіжною інструкцією в національній валюті № 1300793 робіт, на загальну суму 250 000,00 гривень, в тому числі ПДВ 20%. Потреба у Замовника на вказані вище та сплаченім ним 19.04.2024 року Виконавцю роботи на даний час відсутні. Відповідно до положень ч.6 ст. 193 ГК України зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Позивач намагався врегулювати з Відповідачем це порушення умов Договору шляхом направлення останньому претензії від 25.10.2024 року за № 90/210. щодо необхідності оплати заборгованості, але Відповідачем претензія була проігнорована. На дану претензії відповідь від Відповідача не надходила, а кошти за сплачені Позивачем, але не надані за Договором послуги не було повернуто.

Частиною 2 ст. 220 ГК України передбачено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п.5.1 договору у разі порушення своїх зобов`язань з цим договором Сторони несуть відповідальність передбачену цим договором та чинним законодавством України Порушеннями зобов`язання є його не виконання або не належне виконання, тобто виконання з порушенням умов визначенних цим договором. У разі затримки виконання робіт Виконавцем понад строк, погоджений з Замовником Виконавець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно виконаних робіт за кожен день такого прострочення.

Позивач зазначав, що пунктом 6.3. договору сторонами було встановлено, що строк договору обчислюється з моменту його підписання обома сторонами до 30.07.2024 року, тому, на думку позивача, кінцевим строком виконання договірних робіт Виконавцем є саме 30.07.2024 року.

За прострочку виконання Відповідачем договірних робіт позивачем було нараховано відповідачу пеню в розмірі 28 240,62 грн.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач вказував, що оплачені Замовником роботи ним були виконані у повному обсязі, про що складено Акт виконаних робіт № 1 від 17.04.2024 р. відповідно до якого Відповідачем виконано Додаткові роботи із підготовки SIP-панелей до монтажу всього 1041,67 м.кв. на суму 500 000,00 грн., та Акт виконаних робіт № 2 від 30.04.2024 р. відповідно до якого Відповідачем виконано Додаткові роботи із підготовки SIP-панелей до монтажу всього 520,833 м.кв. на суму 250 000, 00 грн. Акт виконаних робіт № 1 від 17.04.2024 р. на суму 500 000,00 грн. Замовником було підписано без жодних зауважень. В той час як, Акт виконаних робіт № 2 від 30.04.2024 р. на суму 250 000, 00 грн. Замовник підписувати відмовився.

Відповідач зазначав, що стаття 882 ЦК України встановлює, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або якщо це передбачено договором, етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідаючи на такі заперечення відповідача позивач вказував, що Акт виконаних робіт № 2 від 30.04.2024 року на суму 250 000,00 гривень Позивачу, а ні квітні, а ні в травні, а ні в червні - серпні 2024 року на підписання не надавався. Зі змісту викладеним Відповідачем у його Відзиві від 28.01.2025 року слідує, що вказаний Акт направлявся Позивачу лише 30.09.2024 року, тобто через 5 календарних місяців після його складання, що викликає великі сумніві відносно дійсності даних викладених у ньому. Факт «відмови замовника від підписання» даного Акту документально Відповідачам не підтверджено, відсутні будь-які Акти відмови Замовника від підпису, покази свідків та тому подібне. Відповідачем не надано документального підтвердження отримання Позивачем як його Вимоги від 30.09.2024 року, з доданими до неї документами так і повідомлення про готовність до передачі виконаних ним робіт, відповідно по положень ст 882 ЦК України, на яке посилається Відповідач. Вказаний та складений Відповідачем Акт виконаних робіт № 2 від 30.04.2024 року на суму 250 000,00 гривень не підтверджує реального виконання Відповідачем договірних робіт, а будь-яке інше документальне підтвердження реальності такого виконання ним до суду не надано. Наведена Відповідачем інформація відносно наявності у сторін інших договірних правовідносин, а саме Договору № 05/05/24 від 05.05.2024 року не має відношення до даної справи та є предметом розгляду іншої судової справи між цими ж сторонами, до речі у якій ТОВ "СІП фабрика " також є Відповідачем у справі. У предметі договору від 12.03.2024 року № 12/03/24 та у заяві свідка ОСОБА_1 відсутня інформація про виконання Відповідачем додаткових робіт відносно SIP-панелей, виготовлених в рамках Договору № 05/05/24 від 05.05.2024 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог і викладених сторонами доводів та заперечень, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 вказаного Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як було встановлено судом, між ТОВ «СІП фабрика» (Виконавець, Відповідач) та ПП «ОСАН» (Замовник, Позивач) було укладено Договір № 12/03/24 від 12 березня 2024 року, відповідно до якого Виконавець прийняв на себе обов`язок виконати додаткові роботи з підготовки SIP-панелей до монтажу, що включає: розкрій панелей та влаштування вибірки під заставну дошку, а Замовник зобов`язався прийняти та сплати вартість додаткових робіт з підготовки SIP-панелей у строк та розміри передбачені договором (п.1.1.,1.2.договору).

Порядок оплати було встановлена сторонами у п.3.1. договору та повинна була здійснена Замовником на умовах передплати, частинами згідно рахунків-фактур, не пізніше 2 банківських днів, з моменту виставлення Виконавцем рахунків-фактур.

Зазначений обов`язок було виконано позивачем, та відповідно до виставлених Виконавцем рахунків-фактур № 01 від 12.03.2024 року та № 02 від 19.04.2024 року Замовником було здійснено оплату на загальну суму 750 000,00 грн, а саме:

- 13.03.2024 року платіжною інструкцією № 834 на загальну суму 250 000,00 грн.,

- 01.04.2024 року платіжною інструкцією № 1158 на загальну суму 250 000,00 грн.,

- 19.04.2024 року платіжною інструкцією № 1300793 на загальну суму 250 000,00 грн.

Відповідно до п.4.3. договору роботи передаються від Виконавця до Замовника згідно актів виконаних робіт.

Сторонами було складено Акт виконаних робіт № 1 від 17.04.2024 року на загальну суму 500 000,00 грн.

Позивач стверджував, що виконавцем не було виконано раніше оплачених Замовником 19.04.2024 року платіжною інструкцією в національній валюті № 1300793 робіт, на загальну суму 250 000,00 гривень, в тому числі ПДВ 20%.

В свою чергу відповідач зазначав, що Акт виконаних робіт № 2 від 30.04.2024 р. на суму 250 000,00 грн Замовник підписувати відмовився.

В той же час, матеріали справи не містять доказів реального виконання робіт за актом № 2 від 30.04.2024 р. на суму 250 000,00 грн та своєчасного надання такого акту на підписання Позивачу. Вимога відповідача від 30.09.2024 була складена через 5 місяців після дати, за якою Відповідачем складено акт та була надіслана Позивачу лише 01.10.2024.

Матеріали справи містять докази пред`явлення претензії Позивачем з метою врегулювання з Відповідачем порушення умов Договору (претензії від 25.10.2024 року за № 90/210). Даною претензією Відповідача було повідомлено, що потреба у Позивача на вказані вище та сплаченім ним 19.04.2024 року Виконавцю роботи на даний час відсутні, та внаслідок прострочення Відповідачем виконання договірного обов`язку воно втратило інтерес для Позивача. Вказана претензія Відповідачем була отримана, відповідь на неї від Відповідача до Позивача не надходила, а кошти за сплачені Позивачем, але не надані за Договором послуги Відповідачем не було повернуто.

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи зазначене, суд констатує, що матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем оплачених робіт на суму 250 000, 00 грн. Посилання Відповідача на ухилення позивача від підписання акту приймання виконаних робіт судом не приймаються як обґрунтовані, оскільки Відповідачем не надано доказів надання вказаного акту Позивачу після виконання робіт, а пред`явлення підписаного в односторонньому порядку акту через 5 місяців після дати складання акту викликають обґрунтовані сумніви у тому, що господарські операції за таким актом дійсно були проведені.

Будь-яких інших достатніх і достовірних доказів виконання робіт за договором на спірну суму Відповідачем не було надано, а тому, враховуючи не виконання робіт за договором та не повернення здійсненої оплати, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості оплачених, але не виконаних робіт на суму 250 000,00 грн.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до п. 3.3 Договору строк виконання робіт погоджується Сторонами окремо по кожному замовленню.

Однак, матеріали справи не містять доказів погодження сторонами строку виконання оплачених робіт, тому суд визнає безпідставним нарахування пені позивачем.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Приватного підприємства «ОСАН».

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «СІП ФАБРИКА» про зупинення провадження у справі (вх. 2517 від 29.01.2025).

Позовні вимоги Приватного підприємства «ОСАН» задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІП ФАБРИКА» (61166, Україна, Харківська обл., місто Харків, проспект Науки, будинок, 22, офіс, 4, ідентифікаційний код особи 41449170) на користь Приватного підприємства «ОСАН» (61106, Україна, Харківська обл., місто Харків, бульвар Івана Каркача, будинок, 2а, ідентифікаційний код особи 30426905) заборгованість в розмірі 250 000,00 грн та 3 000,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "17" березня 2025 р.

Суддя Л.С. Лаврова