ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2025 р. Справа № 910/8218/24

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Панченко К. О.

за участю представників учасників справи:

від позивача (в режимі відеоконференції): Приходько С. В. (адвокат - довіреність б/н від 15.08.2024 р.);

від відповідача: Баранов О. В. (адвокат ордер серії АР № 1209779 від 07.01.2025 р.);

розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради, селище міського типу Глеваха(з), Фастівський район (до цього - Васильківський район), Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю А Структура Груп, м. Біла Церква, Білоцерківський район, Київська область

про стягнення 4 052 899, 00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

КЖЕП Глевахівської селищної ради звернулось в Господарський суд міста Києва із позовом до ТОВ А-Структура Груп про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 4 052 899, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем тим, що відповідач внаслідок завищення фактичної вартості товару, поставленого ним позивачу згідно з договором № 01/06/23-К від 01.06.2023 р. поставки товару, набув без відповідної правової підстави грошові кошти 4 052 899, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2024 р. відкрито провадження у справі № 910/8218/24 за позовом КЖЕП Глевахівської селищної ради до ТОВ А-Структура Груп про стягнення 4 052 899, 00 грн, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 01.08.2024 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2024 р. постановлено замінити неналежного відповідача у справі ТОВ А-Структура Груп належним відповідачем - ТОВ А Структура Груп та передати справу за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.09.2024 р. справу № 910/8218/24 за позовом КЖЕП Глевахівської селищної ради до ТОВ А Структура Груп про стягнення 4 052 899, 00 грн прийнято до свого провадження, постановлено розгляд справи здійснювати спочатку, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 23.10.2024 р.

23.10.2024 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 13.11.2024 р.

13.11.2024 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 27.11.2024 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.11.2024 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті із викликом та за участю представників учасників справи на 08.01.2025 р.

08.01.2025 р. перед судовим засіданням через систему Електронний суд до суду від відповідача надійшов відзив б/н від 08.01.2025 р. на позовну заяву, що не був прийнятий судом до розгляду з огляду на невиконання ТОВ А Структура Груп свого обов`язку, встановленого положеннями ст. 6 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язкової реєстрації свого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

08.01.2025 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 22.01.2025 р.

22.01.2025 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 06.02.2025 р.

06.02.2025 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 05.03.2025 р.

05.03.2025 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2023 р. між позивачем (надалі Замовник) та відповідачем (надалі Постачальник) було укладено договір про поставку товару № 01/06/23-К, згідно з умов п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлений даним Договором строк у власність Замовника котел VIESSMANN Vitomax HW з газовим пальником (далі Товар), а Замовник зобов`язується прийняти Товар і оплатити його в порядку та на умовах, передбачених даним Договором (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.2. Договору найменування (номенклатура, асортимент) перелік, кількість, ціна за одиницю Товару зазначено у Додатку № 1 до даного Договору, який є його невід`ємною частиною (Специфікація).

Згідно з п. 2.1. Договору загальна вартість Договору визначена на підставі Додатку № 1 до даного Договору та складає: - 9 928 550, 00 грн (дев`ять мільйонів дев`ятсот двадцять вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок) з ПДВ.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що оплата здійснюється Замовником за фактично отриманий належної якості Товар (на умовах зазначених у Специфікації/-ях цього Договору) шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний у даному Договорі, протягом 30 робочих днів, після пред`явлення Постачальником видаткової накладної.

Відповідно до п. 4.5. Договору факт приймання Товару, а також відсутність зауважень до Товару підтверджується підписанням уповноваженими представниками Сторін належним чином (відповідно до вимог законодавства) оформленої видаткової накладної на Товар.

Пунктом 14.1. Договору встановлено, що даний Договір набирає чинності з дати його укладення Сторонами та діє до 31 грудня 2023 року, а в частині взаєморозрахунків до повного їх виконання Сторонами. Датою укладення Договору є дата його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін (за наявності).

Одночасно із укладенням договору між позивачем та відповідачем було підписано додаток № 1 до договору про закупівлю товару № 01/06/23-К від 01.06.2023 року Технічні характеристики предмета закупівлі, додаток № 2 до договору про закупівлю товару № 01/06/23-К від 01.06.2023 року Специфікація, зі змісту якої вбачається наступне: найменування товару - котел VIESSMANN Vitomax HW з газовим пальником в кількості 1 шт. із загальною вартістю 9 928 550, 00 грн.

29.08.2023 р. відповідачем було здійснено поставку і передано у власність позивача товар, - котел VIESSMANN Vitomax HW з газовим пальником в кількості 1 шт. на загальну суму 9 928 550, 00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 502 від 29.08.2023 р.

05.09.2023 р. позивачем було сплачено відповідачу за поставлений товар, - котел VIESSMANN Vitomax HW з газовим пальником в кількості 1 шт. та перераховано грошові кошти у розмірі 9 928 550, 00 грн, підтверджується платіжною інструкцією № 10 від 05.09.2023 р. на суму 9 928 550, 00 грн, іншими доказами, наявними у матеріалах справи.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набуті кошти у розмірі 4 052 899, 00 грн.

З приводу вказаних позовних вимог позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що згідно із встановленої Територіальним управлінням Бюро економічної безпеки України (БЕБ) у Київській області інформації в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000187 від 16.08.2022 р., відповідачем протягом червня-вересня 2023 р. було придбано у ТОВ Віссманн котел VIESSMANN Vitomax HW та його комплектуючи за загальною вартістю 5 875 651, 00 грн, тобто на 4 052 899, 00 грн менше ніж ціна, яка було узгоджена сторонами у договорі № 01/06/23-К від 01.06.2023 р. поставки товару, а отже кошти в розмірі 4 052 899, 00 грн в розумінні позивача є такими, що набуті відповідачем без достатньої правової підстави.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз положень статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що ця стаття стосується позадоговірних зобов`язань з повернення безпідставно набутого, збереженого майна (кондикційні зобов`язання), що виникають за наявності одночасно таких умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

При цьому, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Такі висновки щодо застосування положень глави 83 Цивільного кодексу України та, зокрема ст. 1212 Цивільного кодексу України, є сталими у судовій практиці та викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 р. у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 р. у справі № 320/5877/17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28 грудня 2021 р. у справі № 911/1101/21, від 06.06.2022 р. у справі № 903/142/21 та в інших.

Як було встановлено судом в процесі розгляду справи, підставою набуття відповідачем від позивача грошових коштів у загальному розмірі 9 928 550, 00 грн був договірний характер правовідносин, а саме укладений договір № 01/06/23-К від 01.06.2023 р. про поставку товару, що підтверджується договором № 01/06/23-К від 01.06.2023 р. про поставку товару, видатковою накладною № 502 від 29.08.2023 р. на загальну суму 9 928 550, 00 грн, платіжною інструкцією № 10 від 05.09.2023 р. на суму 9 928 550, 00 грн, звітом про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель UA-2023-06-06-013433-а, звітом про результати проведення процедури закупівлі UA-2023-06-06-013433-а Котел з газовим пальником, наявними в матеріалах справи, що в свою чергу виключає можливість застосування до спірних правовідносин судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Доказ, доданий позивачем до позовної заяви та наданий ним у процесі розгляду справи, на підтвердження виникнення у відповідача позадоговірних зобов`язань з повернення безпідставно набутого майна позивача грошових коштів у розмірі 4 052 899, 00 грн, а саме лист Територіального управління Бюро економічної безпеки України (БЕБ) у Київській області № 23.9/25/3/2105-24 від 12.03.2024 р. не є належним та достатнім доказом, що підтверджує набуття відповідачем без відповідної правової підстави грошових коштів у розмірі 4 052 899, 00 грн внаслідок завищення фактичної вартості товару, поставленого ним позивачу згідно з договором № 01/06/23-К від 01.06.2023 р., оскільки встановлені у ході досудового розслідування обставини щодо придбання відповідачем у ТОВ Віссманн котла VIESSMANN Vitomax HW та його комплектуючих за меншу ціну, ніж за ту, що в подальшому була узгоджена між позивачем та відповідачем в укладеному між ними договорі № 01/06/23-К від 01.06.2023 р. про поставку товару ніяким чином не можуть змінювати, припиняти (частково або повністю) договірні правовідносини сторін, зобов`язання, що визначені даним договором та підтверджені відповідними первинними документами.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 цього ж кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 р. у справі № 917/1307/18.

У процесі розгляду справи позивачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували набуття відповідачем без відповідної правової підстави грошових коштів у розмірі 4 052 899, 00 грн.

Отже, враховуючи все вищезазначене та те, що позивачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували набуття відповідачем без відповідної правової підстави грошових коштів у розмірі 4 052 899, 00 грн, позовна вимога позивача до відповідача про стягнення 4 052 899, 00 грн безпідставно набутих коштів, є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та незаконними, а тому не вбачає підстав для задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 191, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

18 березня 2025 р.