ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2025 р. Справа№ 910/11918/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

без виклику учасників справи

за заявою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про ухвалення додаткового рішення

за результатом розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства фірма «Вір`єм»

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2024

у справі № 910/11918/24 (суддя - Курдельчук І.Д.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до Приватного підприємства фірма «Вір`єм»

про стягнення грошових коштів

Розглянувши заяву в порядку ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст постанови

14.02.2025 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу Приватного підприємства фірма «Вір`єм» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі № 910/11918/24 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №910/11918/24 - залишено без змін. Судовий збір, у зв`язку з переглядом рішення у суді апеляційної інстанції, покладено на апелянта.

2. Надходження заяви на розгляд Північного апеляційного господарського суду

19.02.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій представник позивача просить суд долучити до матеріалів справи № 910/11918/24 дану заяву про відшкодування витрат на правову допомогу від 19.02.2025 року із додатками. Заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити. Ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Приватного підприємства фірма «Вір`єм» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн, які понесені позивачем, у зв`язку із розглядом справи № 910/11918/24 в суді апеляційної інстанції.

24.02.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою призначено до розгляду заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників. Запропоновано відповідачу надати суду апеляційної інстанції свої заперечення на заяву позивача в п`ятиденний строк, але не пізніше 03.03.2025.

В силу ч. 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

3. Мотиви прийняття додаткової постанови

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у відзиві на апеляційну скаргу позивачем було зазначено: «Судові витрати, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи складаються з витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат, які позивач може понести у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, та становлять 6 000,00 грн. У зв`язку з тим, що сума витрат, пов`язаних з розглядом справи, та розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката, визначається за результатами розгляду справи розрахунок вартості з усіма доказами буде подано з урахуванням ч. 8 ст. 129 ГПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.».

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що подана заява (викладена у відзиві на апеляційну скаргу) про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) була заявлена позивачем у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

До заяви про ухвалення додаткового рішення від 19.02.2025 було додано: копію договору про надання правової допомоги № 3443 - ДКЕМ від 01.01.2024; копію додаткової угоди № 1 від 04.10.2024 до договору про надання правової допомоги № 3443 - ДКЕМ від 01.01.2024; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на підтвердження права на зайняття адвокатською діяльністю адвокатом Дудніком-Дубіняком Д.І.; копію витягу з Єдиного реєстру адвокатів України на підтвердження статусу адвоката Дудніком-Дубіняком Д.І.; копію довіреності від 13.03.2024 №64/2024 на адвоката Дудніка-Дубіняка Д.І. (діяла до 31.01.2025 включно); копію довіреності від 21.01.2025 № 35/2025 на адвоката Дудніка-Дубіняка Д.І. (діє з 01.02.2025); копію наказу про прийняття на роботу в АО «ПЕРШИЙ РАДНИК» адвоката Дудніка-Дубіняка Д.І. (п. 6 наказу).

Крім того, позивач також надав до матеріалів справи копію акта приймання - передачі наданих послуг № 111 від 18.02.2025, складеного відповідно умов договору про надання правової допомоги № 3443 - ДКЕМ від 01.01.2024, в якому детально, в розрізі наданих послуг та задіяних адвокатів, визначаються надані адвокатом послуги по даній справі, є посилання на справу, в якій таку правничу допомогу надано, та міститься фіксована вартість наданих послуг, та копію довіреності на Гаркавенко С.В. від 21.01.2025 № 18/2025, яка підтверджує право представника на підпис акта приймання-передачі наданих послуг зі сторони клієнта.

Згідно з наданих документів та доказів вбачається, що понесені витрат на професійну правничу допомогу заявника складають - 5 000,00 грн, сума ПДВ -1 000,00 грн, разом - 6 000,00 грн. Вказана сума складається із консультування клієнта правової позиції та узгодження її з ним, підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу Приватного підприємства фірма «Вір`єм», підготовки та подання заяви про ухвалення додаткової постанови.

Заява мотивована необхідністю відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач свої правом подати заяву/клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами на подану заяву, не скористався. Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач обізнаний щодо розгляду даної заяви, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (ухвали) 24.02.2025 об 18:40.

Оскільки ч. 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність прийняття додаткової постанови, враховуючи встановлений ч. 3 ст. 244 ГПК України строк та поштовий перебіг на можливе подання заперечень від відповідача. Заяву розглянуто в розумний строк, з метою подолання викликів війни та з урахуванням принципу рівності сторін.

4. Позиція Північного апеляційного господарського суду

Нормою ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Об`єднана палата Верховного Суду у справі № 922/445/19 (постанова від 03.10.2019) зроблено висновок, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ПК України. Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Так, суд апеляційної інстанції враховує те, що на підтвердження понесених витрат відповідачем було надано такі докази: копію договору про надання правової допомоги № 3443 - ДКЕМ від 01.01.2024; копію додаткової угоди № 1 від 04.10.2024 до договору про надання правової допомоги № 3443 - ДКЕМ від 01.01.2024; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на підтвердження права на зайняття адвокатською діяльністю адвокатом Дудніком-Дубіняком Д.І.; копію витягу з Єдиного реєстру адвокатів України на підтвердження статусу адвоката Дудніком-Дубіняком Д.І.; копію довіреності від 13.03.2024 №64/2024 на адвоката Дудніка-Дубіняка Д.І. (діяла до 31.01.2025 включно); копію довіреності від 21.01.2025 №35/2025 на адвоката Дудніка-Дубіняка Д.І. (діє з 01.02.2025); копію наказу про прийняття на роботу в АО «ПЕРШИЙ РАДНИК» адвоката Дудніка-Дубіняка Д.І. (п. 6 наказу); копію акта приймання - передачі наданих послуг № 111 від 18.02.2025, складеного відповідно умов договору про надання правової допомоги № 3443 - ДКЕМ від 01.01.2024, в якому детально, в розрізі наданих послуг та задіяних адвокатів, визначаються надані адвокатом послуги по даній справі, є посилання на справу, в якій таку правничу допомогу надано, та міститься фіксована вартість наданих послуг, та копію довіреності на Гаркавенко С.В. від 21.01.2025 № 18/2025, яка підтверджує право представника на підпис акта приймання-передачі наданих послуг зі сторони клієнта.

Як вбачається з копії акта приймання - передачі наданих послуг № 111 від 18.02.2025 до договору про надання правової допомоги № 3443 - ДКЕМ від 01.01.2024 адвокатом Дудніком-Дубіняком Д.І. послуг, до таких віднесено консультування клієнта правової позиції та узгодження її з ним, підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу Приватного підприємства фірма «Вір`єм», підготовки та подання заяви про ухвалення додаткової постанови, вартість робіт - 5 000,00 грн, сума ПДВ -1 000,00 грн, разом - 6 000,00 грн.

Північний апеляційний господарський суд звертає увагу заявника, що надання такої послуги, як консультування клієнта правової позиції та узгодження її з ним, фактично є етапами та складовими підготовки, написання та погодження відзиву, а тому, на переконання суду апеляційної інстанції, розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є неспівмірним, не пропорційним, не є необхідними витратами та у повній мірі не відповідає принципам справедливості, розумності та реальності.

Щодо наданої такої послуги, як підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу Приватного підприємства фірма «Вір`єм», суд апеляційної інстанції зазначає, що він складається із десяти сторінок. Фактично за змістом у поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, проаналізував правові позиції Верховного Суду. А також була заявлена заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу заявника, що надання такої послуги, як підготовка та подання заяви про ухвалення додаткової постанови та включення наданих послуг до витрат не може бути стягнуті.

Аналогічні позиції викладено у таких постановах Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 914/1564/20 та у додаткових постановах від 20.09.2023 у справі №922/838/22, від 14.09.2023 у справі № 911/3076/21, від 06.09.2023 у справі №914/131/22, від 30.08.2023 у справі № 911/3586/21, від 25.07.2023 у справі №914/4092/21, від 07.02.2023 у справі № 922/4022/20, від 23.08.2022 у справі №909/328/18, від 05.07.2022 у справі № 910/10507/21. У зазначених постанові та додаткових постановах Верховний Суд зазначив, що витрати на підготовку заяви про ухвалення додаткового рішення не підлягають відшкодуванню, оскільки така заява, відповідно до вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, фактично є заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги. Тобто, це витрати, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги. Суд враховує положення ч. 4 ст. 236 ГПК України, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів застосовує висновки Верховного Суду, викладені у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 914/1564/20 та у додаткових постановах від 20.09.2023 у справі № 922/838/22, від 14.09.2023 у справі №911/3076/21, від 06.09.2023 у справі № 914/131/22, від 30.08.2023 у справі №911/3586/21, від 25.07.2023 у справі № 914/4092/21, від 07.02.2023 у справі №922/4022/20, від 23.08.2022 у справі № 909/328/18, від 05.07.2022 у справі №910/10507/21 щодо застосування статей 123, 126 Господарського процесуального кодексу України, про те, що витрати на підготовку заяви про ухвалення додаткового рішення не відносяться до витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи. Також, аналогічна правова позиція зазначена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.10.2023 у справі № 910/9714/22.

У справі, що розглядається, вирішуючи питання, чи є розмір заявлених витрат позивача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, колегія суддів ураховує, що звернення сторони із заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу - це є право сторони, а не обов`язок. Тобто, підготовка тексту самої заяви про відшкодування витрат на переконання суду апеляційної інстанції не входить у розуміння компенсування даних витрат іншої стороною, оскільки у даному випадку, позивач просто скористався своїм правом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції з урахуванням принципу диспозитивності та змагальності, а також з огляду на принципи пропорційності та розумності, складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); враховуючи час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, з урахуванням залишенням без задоволення апеляційної скарги та залишенням рішення суду першої інстанції без змін, дійшов висновку, що обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу є 3 028,00 грн - за подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 244 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони винести додаткове рішення, якщо не вирішено питання про розподіл господарських витрат.

За таких обставин заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 86, 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11918/24 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства фірми «ВІР`ЄМ» (адреса: 01001, м. Київ, вул. Заньковецької, 8, кв. 32; ) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (адреса: м. Київ, 04080, вул. НОВОКОНСТЯНТИНІВСЬКА, буд. 20; ) 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 (нуль) коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи № 910/11918/24 в суді апеляційної інстанції. В решті - відмовити.

3. Видачу відповідного наказу доручити суду першої інстанції.

4. Матеріали справи № 910/11918/24 повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич