ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/822/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

про стягнення заборгованості 74 080 572,45 грн.

Секретар судового засідання Шилан І.С.

Представники:

від позивача Карплюк П.М.

від відповідача Гуз С.Б.

ОПИС СПОРУ

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про стягнення заборгованості 27 154 033,10 грн., з яких 27 063 254,06 грн. основний борг, 90 779,04 грн. 3% річних.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Наказом № 549 від 03.10.2023 року затверджено умови Договору про надання послуг з передачі електричної енергії. Цей Договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою Стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого Договору в цілому. Умови цього договору набирають чинності з 01.01.2024 року. Наказом № 343 від 07.06.2024 року умови договору з передачі електричної енергії затверджено у новій редакції. Приватним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" 29.11.2023 року подана заява-приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії. Листом НЕК "Укренерго" № 01/65681 від 30.11.2023 повідомив про укладання договору про надання послуг з передачі електричної енергії із ідентифікатором Договору № 0527-02041-ПП, дата акцептування 01.01.2024 року. Таким чином, 01.01.2024 року між НЕК "Укренерго" та ПрАТ "Рівнеобленерго" укладений договір № 0527-02041-ПП, за умовами п.1.1 якого Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Користувача до умов цього Договору згідно з заявою-приєднання, що є Додатком 1 до цього Договору. На виконання умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії, Позивачем формувались та направлялись ПрАТ «Рівнеобленерго» відповідні декадні рахунки, фактичні рахунки разом з актами приймання передачі послуги, які Відповідач мав оплачувати згідно з договірною системою платежів і розрахунків. Однак користувач допускав прострочення виконання своїх обов`язків щодо строків оплати вартості наданої послуги у період з травня 2024 року по липень 2024 року.

На виконання умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії, Позивачем формувались та направлялись ПрАТ "Рівнеобленерго" відповідні декадні рахунки, фактичні рахунки разом з актами приймання передачі послуги, які Відповідач мав оплачувати згідно з договірною системою платежів і розрахунків. Однак всупереч зазначеним вище договірним положенням, користувач допускав прострочення виконання своїх обов`язків щодо строків оплати вартості наданої послуги у період з травня 2024 року по липень 2024 року.

Тож, Відповідач порушив умов Договору про надання послуг з передачі електричної енергії №0527-02041-ПП від 01.01.2024 та допустив прострочення сплати вартості наданої послуги у період з травня 2024 року по липень 2024 року. Станом на 02.09.2024 року Відповідач зобов`язаний був сплатити на користь Позивача по договору про надання послуг з передачі електричної енергії №0527-02041-ПП від 01.01.2024 року борг в сумі 27 154 033,10 грн., з яких: основна заборгованість 27 063 254,06 грн., 3% річних 90 779,04 грн.

Тому Позивач звернувся до господарського суду з даним позовом та просить його задоволити.

30 вересня 2024 року від Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" надійшов відзив на позов, у якому не погоджується з вимогами позивача. Вважає, що стягнення зазначеної заборгованості є передчасним, оскільки строк оплати не настав та планова вартість послуг не була сформована та виставлена. Наказом № 343 від 07.06.2024 року умови договору з передачі електричної енергії затверджено у новій редакції. Пунктом 4 вказаного наказу визнано таким, що втратив чинність наказ НЕК "Укренерго" від 03.10.2023 №549. Тому Відповідач наполягає на тому, що Договір від 01.01.2024 припинив свою дію, оскільки був замінений новим зобов`язанням - Договором від 07.06.2024. Однак, як вбачається з наданих Позивачем рахунків-фактури за червень-липень 2024 року та актів надання послуг, вони сформовані за послуги згідно Договору від 01.01.2024 №0527-02041-ПП, який на переконання Відповідача припинив свою дію. Оскільки не настав строк оплати за виставленими рахунками за червень-липень 2024 року, тому й відсутні підстави для нарахування 3% річних. Зауважує, що станом на 27.09.2024 року ним були оплачені кошти на загальну суму 69 741,92 грн.

Відповідач надав свій контррозрахунок, згідно з яким вважає, що Позивачем завищено суму 3% річних на 2 537,83 грн.

Отже, Відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

07 жовтня 2024 року від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшла відповідь на відзив де зазначається, що відповідачем була часткова оплата заборгованості в сумі 69 741,92 грн, а отже в цій частині позову просить закрити провадження у справі.

Також пояснює, що відповідно до п. 15.2 Договору цей договір зі змінами оприлюднюється на офіційному вебсайті ОСП. Якщо користувач не ініціював розірвання цього Договору протягом одного місяця з дати набрання чинності змінами, вважається, що він погодився зі зміненим Договором. Отже, Договір викладається у новій редакції з відповідними змінами та затверджується відповідним Наказом. Помилковим є твердження Відповідача, що якщо договір викладено у новій редакції, то основний Договір №0527-02041-ПП від 01.01.2024 року втрачає чинність, оскільки договір лише викладається у новій редакції, якщо редакція договору не влаштовує Користувача то він має можливість ініціювати розірвання цього договору протягом одного місяця. Договір №0527-02041-ПП від 01.01.2024 року залишається чинним до моменту підписання сторонами ДУ до договору про розірвання цього договору. А від так твердження Відповідача, що відповідно до п.4 Наказу № 343 від 07.06.2024 року де зазначено, що Наказ від 03.10.2023 № 549 втратив чинність стосується строку дії договору, є помилковими. Договір з індитифікатором №0527-02041-ПП від 01.01.2024 року є основним договором який був укладений шляхом приєднання до публічного договору, до якого в подальшому вносяться зміни, які затверджуються відповідним Наказом НЕК Укренерго. При внесені цих змін індитифікатор договору і дата акцепту договору залишаються незмінними і використовується при формуванні первинних бухгалтерських документів (рахунках, актах наданих послуг, актах коригування до актів наданих послуг та інш.). Зміни які вносяться до Договору і затверджуються відповідним Наказом враховуються Сторонами договору в конкретному періоді.( у даному випадку Позивачем було взято до уваги зміни до Договору затвердженні Наказом № 343 від 07.06.2024 року в частині здійснення розрахунків за червень-липень 2024 року). Позивач звертає увагу суду, що зміни до Договору №0527-02041-ПП. від 01.01.2024 року., які були затвердженні Наказом № 343 від 07.06.2024, не змінили умови та порядок розрахунків для Відповідача, а саме п 6.2 та 6.4 Договору.

14.10.2024 від Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких у загальному викладає доводи, що є аналогічними відзиву. Зауважує, що попри важкий фінансовий стан Відповідач частково сплачує суму основного боргу, яка станом на 14.10.2024 зменшилася на 99 817,20 грн. Просить в задоволенні позовних вимог в частині основного боргу відмовити, та якщо суд дійде висновку про задоволення позову, то в частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних Відповідач просить зменшити їх на 90%.

06.11.2024 від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшли додаткові пояснення, в яких у загальному більш детально описав позицію, викладену у позові та відповіді на відзив. Просить вимоги позивача задоволити (з урахуванням часткових оплат боргу Відповідачем).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 13.09.2024 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02 жовтня 2024 р. на 10:00 год.

19.09.2024 до Господарського суду Рівненської області від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшла заява про участь в судовому засіданні по справі 918/822/24 в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів за участі адвоката Карплюка Павла Миколайовича.

Ухвалою від 20.09.2024 заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза приміщенням суду у справі №918/822/24 задоволено. Вирішено провести судове засідання по справі № 918/822/24 призначене 02 жовтня 2024 р. на 10:00 год., а також усі наступні судові засідання у Господарському суді Рівненської області із Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" в режимі відеоконференції за участю адвоката Карплюка Павла Миколайовича.

У судовому засіданні 02.10.2024 оголошувалася перерва до 11.10.2024 на 10:00 год.

10.10.2024 від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів часткової сплати суми основного боргу.

У судовому засіданні 11.10.2024 оголошувалася перерва до 11.11.2024 на 13:00 год.

11.11.2024 від Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" надійшло клопотання про долучення доказів часткової сплати суми основного боргу. Також клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання відповідачу можливості звернутися до позивача щодо укладення мирової угоди та продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів.

У судовому засіданні 11.11.2024 оголошувалася перерва до 03.12.2024 на 11:00 год.

Ухвалою від 11.11.2024 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №918/822/24 на 30 днів до 11 грудня 2024 року включно.

29 листопада 2024 року від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 74 080 572,45 грн. з яких: основна заборгованість 73 551 722,80 грн., 3% річних у сумі 267 439,29 грн., та інфляційні втрати у сумі 261 410,36 грн. за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 № 0527-02041-ПП та судового збору в сумі 847 840,00 грн.

02 грудня 2024 року від Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" надійшло клопотання про долучення доказів часткової сплати суми основного боргу. Також 03.12.2024 подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 03.12.2024 року підготовче засідання відкладено на 08 січня 2025 року на 11:30 год.

05.12.2024 від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

06.01.2025 від ПрАТ "Рівнеобленерго" надійшло клопотання про долучення доказів часткової сплати суми основного боргу. Також надійшли додаткові пояснення щодо заяви Позивача про збільшення розміру позовних вимог.

Також 06.01.2025 Відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі. Клопотання мотивує тим, що 26.11.2024 ПрАТ "Рівнеобленерго" подало до Господарського суду міста Києва позовну заяву до ПрАТ "НЕК "Укренерго" про зобов`язання вчинити дії, а саме: визнати відсутнім у ПрАТ "НЕК "Укренерго" права нараховувати платежі після 06.06.2024 за договором 01.01.2024 №0527-02041-ПП за послуги з передачі електричної енергії; зобов`язати ПрАТ "НЕК "Укренерго" провести перерахунок об`єму та вартості послуг з передачі електричної енергії за договором від 07.06.2024 №0527-02041-ПП для ПрАТ "Рівнеобленерго" починаючи з 07 червня 2024 року за новим Договором. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2024 відкрито провадження у справі №910/14588/24. Відповідач уважає, що існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи №918/822/24 до вирішення іншої справи, оскільки встановлення обставин в іншій справі №910/14588/24 не є предметом розгляду у даній справі, суд не може у даній справі самостійно їх встановити та вийти за межі позовних вимог при ухваленні рішення.

07 січня 2025 року від позивача надійшли додаткові пояснення та заперечення щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 08.01.2025 суд без виходу до нарадчої кімнати, порадившись на місці, ухвалив відмовити у задоволенні клопотання ПрАТ "Рівнеобленерго" про зупинення провадження у справі. Про що оголосив протокольну ухвалу від 08.01.2025 (зафіксовано у формулярі (протоколі) судового засідання).

Ухвалою від 08.01.2025 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на "19" лютого 2025 р. на 10:00 год.

17.02.2025 Відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі, аналогічне тому, що було подане 06.01.2025. Клопотання мотивує тим, що 26.11.2024 ПрАТ "Рівнеобленерго" подало до Господарського суду міста Києва позовну заяву до ПрАТ "НЕК "Укренерго" про зобов`язання вчинити дії, а саме: визнати відсутнім у ПрАТ "НЕК "Укренерго" права нараховувати платежі після 06.06.2024 за договором 01.01.2024 №0527-02041-ПП за послуги з передачі електричної енергії; зобов`язати ПрАТ "НЕК "Укренерго" провести перерахунок об`єму та вартості послуг з передачі електричної енергії за договором від 07.06.2024 №0527-02041-ПП для ПрАТ "Рівнеобленерго" починаючи з 07 червня 2024 року за новим Договором. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2024 відкрито провадження у справі №910/14588/24. Відповідач уважає, що існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи №918/822/24 до вирішення іншої справи, оскільки встановлення обставин в іншій справі №910/14588/24 не є предметом розгляду у даній справі, суд не може у даній справі самостійно їх встановити та вийти за межі позовних вимог при ухваленні рішення.

17.02.2025 Відповідач подав клопотання про зменшення розміру 3% річних на 50%.

18 лютого 2025 року від позивача надійшли заперечення щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, та заперечення щодо зменшення розміру 3% річних.

18.02.2025 від ПрАТ "Рівнеобленерго" надійшло клопотання про долучення доказів часткової сплати суми основного боргу.

У період з 07.02.2025 по 16.02.2025 та з 21.02.2025 по 28.02.2025 суддя Бережнюк В.В. перебувала у щорічній відпустці. З 17.02.2025 по 20.02.2025 перебувала на лікарняному.

Тому судове засідання 19.02.2025 не відбулося.

Ухвалою від 04.03.2025 призначено справу до судового розгляду по суті на "12" березня 2025 р. на 11:00 год.

11.03.2025 від ПрАТ "Рівнеобленерго" надійшло клопотання про долучення доказів часткової сплати суми основного боргу.

Цього ж дня від ПрАТ "Рівнеобленерго" надійшла заява, у якій просить суд у разі повного або часткового задоволення позовних вимог відстрочити виконання судового рішення на 12 місяців з моменту ухвалення рішення.

12.03.2025 від ПрАТ "Рівнеобленерго" надійшло клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та зупинення провадження у справі.

12.03.2025 від ПрАТ "Рівнеобленерго" надійшло клопотання про долучення доказів часткової сплати суми основного боргу.

12 березня 2025 року у судовому засіданні суд розглянув подані відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі та повернення до стадії підготовчого провадження. Суд без виходу до нарадчої кімнати, порадившись на місці, ухвалив відмовити у задоволенні клопотань ПрАТ "Рівнеобленерго" про повернення до стадії підготовчого провадження та зупинення провадження у справі. Про що оголосив протокольну ухвалу від 12.03.2025 (зафіксовано у формулярі (протоколі) судового засідання).

У засіданні 12.03.2025 оголошено перерву до 14 березня 2025 року на 10:30 год.

12.03.2025 року від ПрАТ "НЕК "Укренерго" надійшли заперечення щодо заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду.

14 березня 2025 року судом розпочато слухання справи по суті. Представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуваннях поданих заяв про часткове закриття провадження у справі та збільшення розміру позовних вимог.

У свою чергу представник відповідача позов не визнав. У випадку повного чи часткового задоволення судом позову просив суд зменшити 3% річних та відстрочити виконання рішення на 12 місяців.

Суд дослідив докази, які містяться у справі.

Представники сторін виступили у судових дебатах.

У судовому засідання судом проголошено скорочене рішення.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками процесу, давши правову оцінку доказам, які мають значення для вирішення справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" є юридичною особою, яка утворена як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, унаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 №73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №829-р "Про погодження перетворення державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у приватне акціонерне товариство» (пункт 1.1 Статуту Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго").

НЕК "Укренерго" є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до ст. 108 Цивільного кодексу України, п. 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 №802, п. 3.2 Статуту НЕК "Укренерго".

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператором системи передачі є суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з передачі електричної енергії.

Згідно з п. 5 р. XVII "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного вище закону до початку діяльності сертифікованого оператора системи передачі функції, права та обов`язки оператора системи передачі відповідно до цього Закону виконує державне підприємство, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління ОЕС України, або акціонерне товариство, утворене в процесі перетворення державного підприємства, яке має ліцензію на провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії магістральними та міждержавними електромережами.

Акціонерним товариством, утвореним в процесі перетворення державного підприємства, що здійснювало централізоване диспетчерське (оперативно- технологічне) управління ОЕС України та має відповідну ліцензію, є Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго".

Отже, оператором системи передачі, тобто юридичною особою, відповідальною за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії є НЕК "Укренерго".

Відносини на ринку електричної енергії регулюються нормами чинного законодавства, зокрема, Законом України "Про ринок електричної енергії" (далі- Закон), Кодексом системи передачі (далі - КСП), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 №309 (зі змінами), Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №307 (зі змінами). Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (зі змінами), Кодексом системи розподілу, Кодексом комерційного обліку, ліцензій.

Відповідно до п.8. ч.І ст.4 ЗУ "Про ринок електричної енергії" Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються зокрема договори з передачі електричної енергії.

Відповідно до Постанови НКРЕКП від 29.09.2023 року № 1763 Про затвердження зміндо Кодексу системи передачі затверджений новий порядок укладення з користувачами системи передачі договору про надання послуг з передачі електричної енергії шляхом приєднання за спрощеною процедурою, зокрема:

Оператор системи передачі (далі - ОСП) протягом 2-х робочих днів з дня набрання чинності цією постановою оприлюднює на своєму офіційному вебсайті редакцією Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії з роз`яснененням порядку його укладення.

ОСП та Користувачам системи передачі, які на день набрання чинності цією постановою мають чинний /або уклали у період до 31 грудня 2023 року (включно) договір про надання послуг з передачі електричної енергії (далі - договір на передачу) (далі - існуючі Користувачі), у строк до 01 січня 2024 року мали укласти договір на передачу електричної енергії , який набирає чинності з 01 січня 2024 року, за спрощеною процедурою приєднання на умовах діючих договорів (індивідуальних характеристик, зазначених в додатках до цих договорів, реквізитів тощо) (далі - спрощена процедура), шляхом підписання заяв-приєднання, які є додатками 1 та 2 до цієї постанови. ОСП протягом 30 днів з дня набрання чинності цією постановою надає за допомогою сервісу електронного документообігу існуючим Користувачам підписані зі свого боку примірники додаткових угод про припинення дії діючих договорів на передачу та заяви-приєднання до договорів на передачу. Існуючі Користувачі протягом 30 днів з дня отримання від ОСП проекту додаткової угоди про припинення дії договору та заяви-приєднання, але не пізніше 22 грудня 2023 року, повертають їх ОСП підписаними зі свого боку.

Після підписання з боку існуючого Користувача додаткової угоди про припинення дії договору з передачі та заяви-приєднання, ОСП протягом десятиденного строку, але не пізніше 29 грудня 2023 року, направляє такому Користувачу повідомлення про приєднання до договору з передачі електричної енергії.

Наказом № 549 від 03.10.2023 року затверджено умови Договору про надання послуг з передачі електричної енергії. Цей Договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою Стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого Договору в цілому. Умови цього договору набирають чинності з 01.01.2024 року. Наказом № 343 від 07.06.2024 року умови договору з передачі електричної енергії затверджено у новій редакції.

Приватним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" 29.11.2023 року подана заява-приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

Листом НЕК "Укренерго" № 01/65681 від 30.11.2023 повідомив про укладання договору про надання послуг з передачі електричної енергії із ідентифікатором Договору № 0527-02041-ПП, дата акцептування 01.01.2024 року.

Між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго") (надалі ОСП) та Приватним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" (надалі Користувач) укладений Договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 №0527-02041-ПП.

Згідно п. 1.1. Договір є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі (далі - Користувач). Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Користувача до умов цього Договору згідно з заявою-приєднання, що є Додатком 1 до цього Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору, за цим Договором ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі Послуга), а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору для розрахунків за цим Договором використовуються плановий і фактичний обсяги Послуги.

Плановий обсяг Послуги визначається відповідно до розділу XI КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії. Фактичний обсяг Послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу XI КСП.

Розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць (п. 6.1. Договору).

Відповідно до п. 6.2 Договору про надання послуг з передачі електричної енергії Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків: 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі Послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.

Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості Послуги після коригування обсягів та вартості Послуг Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі Послуги (включно) або Акт приймання-передачі Послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі Послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники Акта приймання-передачі Послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі Послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі Послуги та актів коригування до актів приймання-передачі Послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання Користувачем.

Відповідно до п. 6.5 Договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий період актом приймання-передачі Послуги Користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі Послуги вартість та/або фактичний обсяг Послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим Договором термін. Якщо Користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі Послуги, то вважаться, що цей акт прийнятий без розбіжностей.

У разі підтвердження розбіжностей ППКО надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюються в терміни та відповідно до вимог Правил врегулювання (Додаток 10 до Правил ринку). Результати зміни обсягів наданої Послуги відображаються в Акті коригування.

Пунктом 6.6 Договору про надання послуг з передачі електричної енергії визначено що, у разі якщо фактичний обсяг оплати Користувачем Послуги перевищує суму нарахованої вартості послуг по цьому договору, ОСП (за заявою Користувача) протягом 5 робочих днів з дня отримання заяви повертає Користувачу надлишок коштів або самостійно враховує їх як оплату Послуги наступних розрахункових періодів (у випадку відсутності заяви Користувача про повернення надлишку коштів).

За наявності заборгованості за цим Договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди Користувача.

Відповідно до п.п. 1 п. 7.1 Договору про надання послуг з передачі електричної енергії ОСП має право - отримувати від Користувача своєчасну оплату за Послугу.

Відповідно до п.п. 2 п. 9.3 Договору про надання послуг з передачі електричної енергії Користувач зобов`язаний здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 9.1 Договору при невиконанні або неналежному виконанні умов цього Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до цього Договору та законодавства України.

Відповідно до п. 10.3 Договору рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі Послуги, акти звірки розрахунків наданої Послуги, повідомлення вважаються отриманими Стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджуються квитанцію про вручення одержувачеві, яка підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджуються підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.

Електронний документ, який направляється Стороною на виконання цього Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою Стороною з моменту набуття документом статусу "Доставлено" у Сервісі.

Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для Сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі Сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

Відповідно до п. 10.4 Договору будь-які документи, що створюються/укладаються Сторонами під час виконання цього Договору (у тому числі акт приймання-передачі Послуги або акт коригування до акта приймання-передачі Послуги), можуть бути підписані Сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового не функціонування Сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному веб-сайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонене законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://onIine.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний обома Сторонами у один і той самий спосіб (в залежності від форми документу).

Відповідно до п.10.5 Договору для забезпечення електронного документообігу Сторони зобов`язуються здійснити реєстрацію в Сервісі та дотримуватись правил та інструкції користування Сервісом, які ним передбачені.

За умовами п. 10.6 Договору при підписанні документів електронниі підписом використовується сертифікат, виданий кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п. 10.7 Договору Сторона підтверджує, що документи, підписані електронним підписом за допомогою Сервісу з використанням реєстраційних даних Сторони, є такими, що підписані цією Стороною (уповноваженою нею особою).

Договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання. Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення (пункт 14.1 Договору).

На виконання умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії Позивачем формувались та направлялись ПрАТ "Рівнеобленерго" відповідні декадні рахунки, фактичні рахунки разом з актами приймання-передачі послуги. А саме:

за травень 2024 року:

- рахунок - фактуру № ПР-0013795/0527-02041-ПП від 15.05.2024 року на суму 3 989 653,33 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 20.05.2024 року включно (відповідно до ст. 254 ЦКУ), проте був оплачений 31.05.2024 року.

- рахунок - фактуру № ПР-0014270/0527-02041-ПП від 25.05.2024 року на суму 3 532 434,16 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 28.05.2024 року включно, проте був оплачений 31.05.2024 року.

- рахунок - фактуру № ПР-0014749/0527-02041-ПП від 05.06.2024 року на суму 4 021 995,48 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 10.06.2024 року включно (відповідно до ст. 254 ЦКУ), проте не був оплачений.

31.05.2024 року Позивачем складено Акт приймання-передачі послуги № ПРА-0003637 за травень 2024 року відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 18 200,180 МВт*год вартістю 11 544 082,97 грн з ПДВ. Зазначений акт надісланий відповідачеві та одержаний останнім 10.06.2024 року, що підтверджується даними витягу з сервісу АСКОД Онлайн. Строк оплати за цим актом згідно з п. 6.4 Договору - до 17.06.2024 року.

На оплату Акту приймання-передачі послуги від 31.05.2024 року Відповідачу було виставлено Рахунок-фактуру № ПР-0015233/0527-02041-ПП від 10.06.2024 року на суму 3 969 758,84 грн (оскільки 1 та 2 декадні рахунки були оплачені 31.05.2024 року) який згідно п. 6.4 Договору мав бути оплачений до 17.06.2024 року включно.

Актом коригування від 09.07.2024 до акту надання послуги за травень 2024 року скореговано фактичний обсяг наданої послуги, який склав 18 226,284 МВт*год, тобто вартість послуги збільшилась на 16 557,35 грн. Зазначений акт корегування надісланий Відповідачу та одержаний останнім 10.07.2024 року, що підтверджується даними витягу з сервісу АСКОД Онлайн. Строк оплати за цим актом згідно з п. 6.4. Договору - до 15.08.2024 року. Проте відповідач здійснив оплату згідно цього акту 15.07.2024 року.

31.05.2024 року Відповідач здійснив оплату 1 декадного рахунку на суму 3 989 653,33 грн., 2 декадного рахунку на суму 3 532 434,16 грн. У період з 03.06.2024 року по 02.09.2024 року Відповідач здійснював оплату наданої послуги з призначенням платежу (За послуги з передачі електричної енергії згідно з договором від 01.01.2024 №0527-02041-ПП) на загальну суму 8 213 881,54 грн, які Позивач відповідно до п. 6.6. Договору зараховував в оплату найдавнішої заборгованості - травня 2024 року.

Отже основна заборгованість за травень 2024 року станом на 02.09.2024 року становила 11544082,97 - 8 213 881,54 = 3 330 201,43 грн та 3% річних за підрахунками Позивача за невиконання Відповідачем зобов`язань складає 3 849,30 грн.

Враховуючи вищевикладене, прострочення зобов`язання відповідача щодо оплати послуги за травень 2024 року становить:

1) За 1 декадним рахунком від 15.05.2024 року щодо сплати 3 989 653,33 грн. (з 21.05.2024 по 30.05.2024 - по день який передує дню оплати відповідного рахунку) - прострочка становить 10 днів;

2) За 2 декадним рахунком від 25.05.2024 року щодо сплати 3 532 434,16 грн. (з 29.05.2024 по 30.05.2024 - по день який передує дню оплати відповідного рахунку) - прострочка становить 2 днів;

3) За 3 декадним рахунком від 05.06.2024 року щодо сплати 4 021 995,48 грн. - прострочка відсутня;

4) за актом надання послуги від 31.05.2024 року - прострочка відсутня;

5) за актом коригування від 09.07.2024 року - прострочка відсутня;

за червень 2024 року:

- рахунок - фактуру № ПР-0015718/0527-02041-ПП від 15.06.2024 року на суму 4 141 850,41 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 18.06.2024 року включно, проте не був оплачений.

- рахунок - фактуру № ПР-0016200/0527-02041-ПП від 25.06.2024 року на суму З 631 747,81 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 28.06.2024 року включно, проте не був оплачений.

- рахунок - фактуру № ПР-0016675/0527-02041-ПП від 05.07.2024 року на суму 3 575 155,72 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 08.07.2024 року включно, проте не був оплачений.

30.06.2024 року Позивачем складено Акт приймання-передачі послуги № ПРА-0004156 за червень 2024 року відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 17 980,557 МВт*год вартістю 11 404 779,61 грн з ПДВ. Зазначений акт надісланий відповідачеві та одержаний останнім 11.07.2024 року, що підтверджується даними витягу з сервісу АСКОД Онлайн. Строк оплати за цим актом згідно з п. 6.4 Договору - до 15.07.2024 року.

На оплату Акту приймання -передачі послуги від 30.06.2024 року Відповідачу було виставлено Рахунок - фактуру № ПР-0017159/0527-02041-ПП від 11.07.2024 року який згідно п. 6.4 Договору мав бути оплачений до 15.07.2024 року включно, проте не був оплачений.

Отже основна заборгованість за червень 2024 року становить 11 404 779,61 грн та 3% річних за підрахунками Позивача за невиконання Відповідачем зобов`язань складає 57 433,29 грн.

Враховуючи вищевикладене, прострочення зобов`язання відповідача щодо оплати послуги за червень 2024 року становить:

1 За 1 декадним рахунком від 15.06.2024 року щодо сплати 4 141 850,41 грн. (з 19.06.2024 по 10.07.2024 - по день який передує дню отримання акту приймання- передачі послуги) - прострочка становить 22 дні;

2. За 2 декадним рахунком від 25.06.2024 року щодо сплати 3 631 747,81 грн. (з 29.06.2024 по 10.07.2024 - по день який передує дню отримання акту приймання-передачі послуги) - прострочка становить 12 днів;

3. За 3 декадним рахунком від 05.07.2024 року щодо сплати 3 575 155,72 грн. (з 09.07.2024 по 10.07.2024 - по день який передує дню отримання акту приймання-передачі послуги) - прострочка становить 2 дні;

4. за актом надання послуги від 30.06.2024 року: 49 дні щодо сплати 11 404 779,61 грн (з 16.07.2024 по 02.09.2024);

за липень 2024 року:

- рахунок - фактуру № ПР-0017644/0527-02041-ПП від 15.07.2024 року на суму 3 496 249,52 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 18.07.2024 року включно, проте не був оплачений.

- рахунок - фактуру № ПР-0018129/0527-02041-ПП від 25.07.2024 року на суму 3 982 859,52 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 29.07.2024 року включно (відповідно до ст. 254 ЦКУ), проте не був оплачений.

- рахунок - фактуру № ПР-0018619/0527-02041-ПП від 05.08.2024 року на суму 4 869 802,94 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 08.08.2024 року включно, проте не був оплачений.

31.07.2024 року Позивачем складено Акт приймання-передачі послуги № ПРА-0004683 за липень 2024 року відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 19 436,519 МВт*год вартістю 12 328 273,02 грн з ПДВ. Зазначений акт надісланий відповідачеві та одержаний останнім 11.08.2024 року, що підтверджується даними витягу з сервісу АСКОД Онлайн. Строк оплати за цим актом згідно з п. 6.4 Договору до 15.08.2024 року.

На оплату Акту приймання-передачі послуги від 31.07.2024 року Відповідачу було виставлено Рахунок - фактуру № ПР-0019111/0527-02041-ПП від 12.08.2024 року який згідно п. 6.4 Договору мав бути оплачений до 15.08.2024 року включно, проте не був оплачений.

Отже основна заборгованість за липень 2024 року становить 12 328 273,02 грн та 3% річних за підрахунками Позивача за невиконання Відповідачем зобов`язань складає 29 496,45 грн.

Враховуючи вищевикладене, прострочення зобов`язання відповідача щодо оплати послуги за липень 2024 року становить:

1. За 1 декадним рахунком від 15.07.2024 року щодо сплати 3 496 249,52 грн (з 19.07.2024 по 10.08.2024 - по день який передує дню отримання акту приймання- передачі послуги) - прострочка становить 23 дні;

2. За 2 декадним рахунком від 25.07.2024 року щодо сплати 3 982 859,52 грн. (з 30.07.2024 по 10.08.2024 - по день який передує дню отримання акту приймання- передачі послуги) - прострочка становить 12 днів;

3. За 3 декадним рахунком від 05.08.2024 року щодо сплати 4 869 802,94 грн. (з 09.08.2024 по 10.08.2024 - по день який передує дню отримання акту приймання-передачі послуги) - прострочка становить 2 дні;

4. за актом надання послуги від 31.07.2024 року: 18 днів щодо сплати 12 328 273,02 грн (з 16.08.2024 по 02.09.2024).

Означені документи містяться у томі 1 на аркушах справи 36-55.

Позивач виставляв відповідачу рахунки на оплату вартості послуг з передачі електричної енергії.

Проте відповідач у визначений договором строк свої зобов`язання зі сплати планової та фактичної вартості послуги належним чином не виконав.

Так, Відповідач не оплатив надану Позивачем Послугу у наступних періодах: травень 2024; червень 2024; липень 2024.

Крім суми основного боргу, Позивач нараховує Відповідачу також 3% річних в сумі 90 779,04 грн.

Під час розгляду справи Позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 74 080 572,45 грн. з яких: основна заборгованість 73 551 722,80 грн., 3% річних у сумі 267 439,29 грн., та інфляційні втрати у сумі 261 410,36 грн. за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 № 0527-02041-ПП.

На виконання умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії Позивачем формувались та направлялись ПрАТ "Рівнеобленерго" відповідні декадні рахунки, фактичні рахунки разом з актами приймання-передачі послуги. А саме:

за серпень 2024 року:

- Рахунок - фактуру № ПР-0019611/0527-02041-ПП від 15.08.2024 року на суму 4 700 691,41 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 19.08.2024 року включно (відповідно до ст. 254 ЦКУ), проте не був оплачений.

- Рахунок - фактуру № ПР-0020104/0527-02041-ПП від 25.08.2024 року на суму 4 849 217,89 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 28.08.2024 року включно, проте не був оплачений.

- Рахунок - фактуру № ПР-0020601/0527-02041-ПП від 05.09.2024 року на суму 4 939 032,50 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 09.09.2024 року включно(відповідно до ст. 254 ЦКУ), проте не був оплачений.

31.08.2024 року Позивачем складено Акт приймання-передачі послуги №ПРА-0005221 за серпень 2024 року відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 22 896,365 МВт*год вартістю 14 522 797,98 грн з ПДВ. Зазначений акт надісланий відповідачеві та одержаний останнім 11.09.2024 року, що підтверджується даними витягу з сервісу АСКОД Онлайн. Строк оплати за цим актом згідно з п. 6.4 Договору до 16.09.2024 року(відповідно до ст. 254 ЦКУ) .

На оплату Акту приймання -передачі послуги від 31.08.2024 року Відповідачу було виставлено Рахунок - фактуру № ПР-0021115/0527-02041-ПП від 11.09.2024 року який згідно п. 6.4 Договору мав бути оплачений до 16.09.2024 року включно, проте не був оплачений. Отже основна заборгованість за серпень 2024 року становить 14 522 797,98 грн.

Прострочення зобов`язання відповідача щодо оплати послуги за серпень 2024 року становить:

2. За 1 декадним рахунком від 15.08.2024 року щодо сплати 4 700 691,41 грн. (з 20.08.2024 по 10.09.2024 - по день який передує дню отримання акту приймання- передачі послуги) прострочка становить 22 дні;

3. За 2 декадним рахунком від 25.08.2024 року щодо сплати 4 849 217,89 грн. ( з 29.08.2024 по 10.09.2024 - по день який передує дню отримання акту приймання- передачі послуги) прострочка становить 13 днів;

4. За 3 декадним рахунком від 05.09.2024 року щодо сплати 4 939 032,50 грн. ( з 10.09.2024 по 10.09.2024 - по день який передує дню отримання акту приймання- передачі послуги) прострочка становить 1 день;

5. за актом надання послуги від 31.08.2024: 66 днів щодо сплати 14 522 797,98 грн (з 17.09.2024 по 21.11.2024).

за вересень 2024 року:

- Рахунок - фактуру № ПР-0021624/0527-02041-ПП від 15.09.2024 року на суму 4 808 446,75 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 18.09.2024 року включно, проте не був оплачений.

- Рахунок - фактуру № ПР-0022125/0527-02041-ПП від 25.09.2024 року на суму 4 461 286,62 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 30.09.2024 року включно (відповідно до ст. 254 ЦКУ), проте не був оплачений.

- Рахунок - фактуру № ПР-0022629/0527-02041-ПП від 05.10.2024 року на суму 4 009 116,97 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 08.10.2024 року включно, проте не був оплачений.

30.09.2024 року Позивачем складено Акт приймання-передачі послуги №ПРА-0005799 за вересень 2024 року відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 20 935,264 МВт*год вартістю 13 278 902,99 грн з ПДВ. Зазначений акт надісланий відповідачеві та одержаний останнім 11.10.2024 року, що підтверджується даними витягу з сервісу АСКОД Онлайн. Строк оплати за цим актом згідно з п. 6.4 Договору до 15.10.2024 року .

На оплату Акту приймання -передачі послуги від 30.09.2024 року Відповідачу було виставлено Рахунок - фактуру № ПР-0023127/0527-02041-ПП від 11.10.2024 року який згідно п. 6.4 Договору мав бути оплачений до 15.10.2024 року включно, проте не був оплачений.

Отже основна заборгованість за вересень 2024 року становить 13 278 902,99 грн. Прострочення зобов`язання відповідача щодо оплати послуги за вересень 2024 року становить:

1. За 1 декадним рахунком від 15.09.2024 року щодо сплати 4 808 446,75 грн. (з 19.09.2024 по 10.10.2024 - по день який передує дню отримання акту приймання- передачі послуги) прострочка становить 22 дні;

2. За 2 декадним рахунком від 25.09.2024 року щодо сплати 4 461 286,62 грн. ( з 01.10.2024 по 10.10.2024 - по день який передує дню отримання акту приймання- передачі послуги) прострочка становить 10 днів;

3. За 3 декадним рахунком від 05.10.2024 року щодо сплати 4 009 116,97 грн. ( з 09.10.2024 по 10.09.2024 - по день який передує дню отримання акту приймання- передачі послуги) прострочка становить 2 дні;

4. за актом надання послуги від 30.09.2024: 37 днів щодо сплати 13 278 902,99 грн (з 16.10.2024 по 21.11.2024).

за жовтень 2024 року:

- Рахунок - фактуру № ПР-0023637/0527-02041-ПП від 15.10.2024 року на суму 6 980 800,31 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 18.10.2024 року включно, проте не був оплачений.

- Рахунок - фактуру № ПР-0024135/0527-02041-ПП від 25.10.2024 року на суму5 532 509,21 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 28.10.2024 року включно, проте не був оплачений.

- Рахунок - фактуру № ПР-0024622/0527-02041-ПП від 05.11.2024 року на суму 6 168 328,18 грн. який згідно п. 6.2 Договору мав бути оплачений до 08.11.2024 року включно, проте не був оплачений.

31.10.2024 року Позивачем складено Акт приймання-передачі послуги №ПРА-0006339 за жовтень 2024 року відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 29 452,584 МВт*год вартістю 18 681 302,78 грн з ПДВ. Зазначений акт надісланий відповідачеві 11.11.2024 року та одержаний останнім 12.11.2024 року, що підтверджується даними витягу з сервісу АСКОД Онлайн. Строк оплати за цим актом згідно з п. 6.4 Договору до 15.11.2024 року .

На оплату Акту приймання -передачі послуги від 31.10.2024 року Відповідачу було виставлено Рахунок - фактуру № ПР-0025108/0527-02041-ПП від 11.11.2024 року який згідно п. 6.4 Договору мав бути оплачений до 15.11.2024 року включно, проте не був оплачений. Отже основна заборгованість за жовтень 2024 року становить 18 681 302,78 грн.

Прострочення зобов`язання відповідача щодо оплати послуги за жовтень 2024 року становить:

1. За 1 декадним рахунком від 15.10.2024 року щодо сплати 6 980 800,31 грн. (з 19.10.2024 по 11.11.2024 - по день який передує дню отримання акту приймання- передачі послуги) прострочка становить 24 дні;

2. За 2 декадним рахунком від 25.10.2024 року щодо сплати 5 532 509,21 грн. ( з 29.10.2024 по 11.11.2024 - по день який передує дню отримання акту приймання- передачі послуги) прострочка становить 14 днів;

3. За 3 декадним рахунком від 05.11.2024 року щодо сплати 6 168 328,18 грн. ( з 09.11.2024 по 11.11.2024 - по день який передує дню отримання акту приймання- передачі послуги) прострочка становить 3 дні;

4. за актом надання послуги від 31.10.2024: 6 днів щодо сплати 18 681 302,78 грн (з 16.11.2024 по 21.11.2024).

У процесі слухання справи у суді Відповідчем здійснювалися часткові оплати суми основного боргу. Всього було сплачено 558 544,44 грн. Вказане підтверджується поданими суду платіжними інструкціями:

- за вересень 2024 року №№ , , , , , , , , , , , , , , , , , , , ;

- за жовтень 2024 року №№ , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , ;

- за листопад 2024 року №№ , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , ;

- за грудень 2024 року №№ , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , ;

- за січень 2025 року №№ , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , ;

- за лютий 2025 року №№ , , , , , , , , , , , , , , , , , , , ;

- за березень 2025 року №№ , , , , , , .

Вказані платіжні інструкції містяться у томі 1 на аркушах справи 119-137, 160-166, 220-230; у томі 2 на аркушах справи 49-57, 60-68, 119-144; у томі 3 на аркушах справи 68-83, 92-99.

Тож, несплаченими залишилися 72 993 178,36 грн. основного боргу.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 4 Закону України Про ринок електричної енергії учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з передачі.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 33 Закону України Про ринок електричної енергії оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі.

Правовідносини сторін є господарськими і регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законом України Про ринок електричної енергії та умовами договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в статтях 173-175 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

За приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Крім того, згідно приписів статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу (далі ЦК) України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

При цьому ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що у Відповідача був накопичений борг перед Позивачем з оплати за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії 73 551 722,80 грн. за період з травня 2024 року по жовтень 2024 року

Відносно доводів Відповідача про те, що строк оплати не настав та планова вартість послуг не була сформована та виставлена, а також про те, що Наказом № 343 від 07.06.2024 року умови договору з передачі електричної енергії затверджено у новій редакції та Пунктом 4 вказаного наказу визнано таким, що втратив чинність наказ НЕК "Укренерго" від 03.10.2023 №549, та відповідно Договір від 01.01.2024 припинив свою дію, оскільки був замінений новим зобов`язанням - Договором від 07.06.2024 - суд звертає увагу га наступне.

Відповідно до п.15.1 Договору цей договір може бути змінений ОСП в односторонньому порядку у разі внесення змін або скасування нормативно-правових актів, що регулюють відносини пов`язані з наданням послуги. У такому випадку зміни до цього договору вносяться ОСП протягом 10 днів з дня набрання ними чинності. Відповідно до п. 15.2 Договору цей договір зі змінами оприлюднюється на офіційному вебсайті ОСП. Якщо користувач не ініціював розірвання цього Договору протягом одного місяця з дати набрання чинності змінами, вважається, що він погодився зі зміненим Договором.

Отже як вбачається з вище описаного Договір викладається у новій редакції з відповідними змінами та затверджується відповідним Наказом.

Хибним є твердження Відповідача з посиланням на ч.2 ст.604 ЦК України, оскільки відповідно до норм цієї статті зобов`язання припиняються за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням. У даному ж випадку не має домовленості Сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням, а в односторонньому порядку Позивачем відповідно до п. 15.1 Договору внесено зміни до умов публічного Договору (у зв`язку з внесення змін або скасування нормативно-правових актів, що регулюють відносини пов`язані з наданням послуги). При цьому Відповідач не ініціював розірвання цього Договору протягом одного місяця з дати набрання чинності змінами відповідно до п. 15.2 Договору.

Зміни до Договору №0527-02041-ПП. від 01.01.2024 року., які були затвердженні Наказом № 343 від 07.06.2024 не змінили умови та порядок розрахунків для Відповідача а саме п 6.2 та 6.4 Договору. Рахунки були виставлені Відповідачу згідно умов чинного Договору №0527-02041-ПП. від

01.01.2024 року з врахуванням змін від 07.06.2024 року, строк сплати яких настав відповідно до п 6.2 та 6.4 Договору.

Окрім цього, приписами ст. 33, 62 Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі Закон) на НЕК "Укренерго" покладені функції з передачі електричної енергії. Оплата послуг з передачі електричної енергії здійснюється за тарифами, які визначаються НКРЕКП відповідно до затвердженої нею методики. До тарифу на послуги з передачі електричної енергії включаються як окремі складові, зокрема: витрати оператора системи передачі, що здійснюються ним при виконанні спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії (абзац 3 частини 5 статті 33, частина 8 статті 33, абзац 8 частини 2 статті 62, частини 6 статті 63 Закону); купівля технологічних витрат електричної енергії на її передачу електричними мережами (абзац 3 частини 6 статті 33 Закону); ставка за користування потужністю електричних мереж (частин 4 статті 5 Закону); план розвитку системи передачі (інвестиційна діяльність) (частина 8 статті 37 Закону) тощо.

Згідно з п. 23 ч. 1, ч. 8 ст. 33, ч. 1, 2 ст. 62 Закону на НЕК "Укренерго" як оператора системи передачі, в тому числі, покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільного інтересу із збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел енергії.

Відповідно до ч. 6 ст. 63, ч. 7 ст. 65 Закону постачальники універсальної послуги, гарантований покупець надають оператору системи передачі (тобто НЕК "Укренерго") послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії. Механізм розрахунку вартості таких послуг також визначений у ч. 6 ст. 63, ч. 7 ст. 65 Закону.

Отже, НЕК "Укренерго" надає послуги з передачі електричної енергії, передбачені Законом.

Як вказано вище, позивач звертався до суду з вимогою про стягнення з відповідача 27063254,06 грн. основного боргу.

Згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог заявлено до стягнення основну заборгованість 73 551 722,80 грн.

Разом з тим, за період вересень 2024 року - березень 2025 року відповідач оплатив 558544,44 грн. основного боргу. Вказане підтверджується поданими суду платіжними інструкціями.

Матеріалами справи підтверджено, що 14 641,55 грн. боргу були оплачені Відповідачем до подання цього позову у період 03.09.2024 - 06.09.2024. Тому станом на 09.09.2024 ці кошти були заявлені до стягнення з відповідача безпідставно.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо включення позивачем до позовних вимог частини заборгованості, яка була сплачена відповідачем до подання позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні частини позовних вимог про стягнення з відповідача 14 641,55 грн. основної заборгованості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

З огляду на те, що відповідач оплатив заборгованість за надані послуги на загальну суму 543902,89 грн., провадження у справі в цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України слід закрити у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Сторонам роз`яснюється, що відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Станом на 14.03.2025 несплаченими лишилися 72 993 178,36 грн. основного боргу.

Отже, наявність простроченої заборгованості підтверджена належними та допустимими доказами.

Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 72 993 178,36 грн. основного боргу.

У зв`язку з порушенням грошових зобов`язань за договором, позивач нарахував відповідачу, окрім суми основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Згідно наданих позивачем розрахунків розмір 3% річних становить 267 439,29 грн., та інфляційні втрати - 261 410,36 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно правових позицій, висловлених Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19 серпня 2022 року у справі №912/1941/21:

159. Договором про надання послуг для розрахунку за ним встановлено для види обсягу послуги - плановий та фактичний, які використовуються одночасно та не виключають один одного.

160. Як зазначено в пункті 6.1 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, розрахунковим періодом за цим договором є один календарний місяць.

161. Так, користувач (електропостачальник) - ТОВ «Кіровоградська обласна ЕК» зобов`язаний подавати ОСП - НЕК «Укренерго» планові обсяги передачі електричної енергії до 25 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю. Натомість на ОСП покладено обов`язок погодити вказані планові обсяги (пункт 10.1 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії).

162. Таким чином, використання планових обсягів, їх погодження з ОСП є обов`язком користувача за договором про надання послуг.

163. Порядок оплати планових обсягів послуг передбачений пунктом 6.2 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, яка виражається в поетапній попередній оплаті планових обсягів послуг.

164. У свою чергу фактичний обсяг послуги визначається, зокрема, для електропостачальника на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника (пункт 4.1 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії).

165. ОСП на підставі даних фактичного обсягу послуги протягом п`яти робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, направляє користувачу акт приймання-передачі наданої послуги (пункт 10.1 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії).

166. При цьому у разі, якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої послуги, ОСП (за заявою користувача) протягом п`яти банківських днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів.

167. У зв`язку з цим плановий обсяг послуги підлягає оплаті на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а фактичний обсяг встановлюється по закінченню такого розрахункового місяця протягом 3 банківських днів з моменту отримання акта приймання-передачі послуги. У разі якщо оплачений плановий обсяг виявився вище фактичного, то вказана різниця або повертається користувачу, або враховується як оплата в наступні розрахункові періоди.

168. Звідси при розрахунку за послуги з передачі електричної енергії користувач та ОСП зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплати фактичного обсягу послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць.

169. Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку щодо врахування фактичних відносин, які склалися між сторонами під час виконання договору про надання послуг, а саме співпраця у формі вчинення узгоджених дій з визначення вартості послуги в обсязі, що планується на розрахунковий місяць, що підтверджується фактичною оплатою ТОВ «Кіровоградська обласна ЕК» планових обсягів послуги згідно з наданими ним даними та відсутністю заперечень НЕК «Укренерго» щодо повідомлених обсягів.

Перевіривши здійснені Позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат за допомогою інформаційної системи "Ліга Закон" суд вважає, що вони здійснені вірно, відповідають вимогам чинного законодавства України та підлягають стягненню з Відповідача.

Розглянувши заяву Відповідача про зменшення нарахованих сум 3% річних, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Норми ГК України та ЦК України прямо не містять норм про можливість зменшення нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

Позивач проти зменшення 3% річних заперечив.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту ст. 233 ГК України вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Із положень статей 230, 233 ГК України та статей 549, 551 ЦК України вбачається, що ними передбачено право суду на зменшення штрафних санкцій (штрафу, пені), в той час як стягнення 3% річних не є штрафними санкціями, зокрема неустойкою, а є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №910/3692/18, 27.04.2018 у справі №908/1394/17 та від 22.01.2019 у справі №905/305/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 викладена правова позиція, щодо права суду зменшувати розмір процентів річних нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Так, у постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Проте, у вказаній постанові судом було надано оцінку правовідносин, в яких сторонами в договорі було збільшено розмір відсотків річних за ст. 625 Цивільного кодексу України. В той же час як у даній справі, сторонами у Договорі не збільшувався розмір відсотків річних, порівняно з визначеним законом у ст. 625 ЦК України.

У спірному випадку застосування позивачем відповідальності за порушення грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснено з урахуванням 3% річних, що відповідає чинному законодавству України та такий розмір не є надмірним.

Вирішуючи у цій справі за клопотанням Відповідача питання щодо можливості зменшення розміру 3 % річних суд враховує наступне.

1. Загальна сума 3 % річних та інфляційних втрат заявлених до стягнення не є надмірними та незначні у порівнянні із сумою основного боргу, не мають ознак надмірного тягаря для Відповідача та неправомірного збагачення для Позивача.

2. Несплата заборгованості завдає Позивачу матеріальних втрат, пов`язаних з відсутністю компенсації вартості наданих послуг.

Суд погоджується з доводами Відповідача відносно того, що п. 1 ч. 1 ст. 129 Конституції України закріплено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Аналогічні положення закріплені п. 2 ч. 3 ст. 2 ГПК України, а справедливість загальний конституційний принцип, який неодноразово застосувався судами, в тому числі і Конституційним Судом України.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених ст. 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Так Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 Конституційний Суд підкреслив, що зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки, а справедливе застосування норм права передбачає передусім недискримінаційний підхід, неупередженість.

У рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005 Суд підкреслив, що діяльність правотворчих і правозастосовних органів має здійснюватися за принципом справедливості.

Верховний Суд у Постанові від 18.05.2022 у справі № 280/988/19 зазначив, що дотримання необхідного (справедливого) балансу між суспільними (публічними) та приватними інтересами (принципу пропорційності) є важливою вимогою громадянського суспільства, демократичної, соціальної та правової держави та складовою принципу верховенства права.

Також загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Суд також бере до уваги, що Відповідач, у відповідності до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1286, є учасником ринку електричної енергії - електропостачальником, яке виконує функцію постачальника універсальної послуги (постачальника електричної енергії) на території Рівненської області та гарантує побутовим (населенню) та не побутовим споживачам їх право бути забезпеченими електричною енергією.

Підсумовуючи вищенаведене та враховуючи специфіку відносин, які існують на ринку електричної енергії в Україні, з метою забезпечення оптимального балансу інтересів сторін у спорі та запобігання настанню негативних наслідків для сторін, зокрема, і енергетичного сектору країни загалом, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Відповідача про зменшення розміру заявлених до стягнення Позивачем сум 3% річних.

Суд також враховує, що відповідно до ч. 1 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд відзначає, що у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

При цьому позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до стаття 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні, суд дійшов висновку, що позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" належить задоволити частково, в частині стягнення основного боргу 72 993 178,36 грн., 3% річних 267 439,29 грн. та інфляційні втрати 261410,36 грн. Відмовити у задоволенні частини позовних вимог про стягнення з відповідача 14641,55 грн. основної заборгованості. Закрити провадження у справі в частині 543 902,89 грн. основного боргу.

Щодо заяви Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про відстрочку виконання рішення.

За змістом ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини на державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Отже, відстрочення судом виконання судового рішення має бути пов`язано з об`єктивними та виключними обставинами, які ускладнюють його вчасне виконання, при цьому розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів як стягувача, так і боржника. Між цим, оскільки право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист, вирішуючи питання про відстрочення виконання рішення, суд не повинен надавати перевагу жодній із сторін.

Так, у цій справі відповідач власну заяву про відстрочення виконання судового рішення у цій справі мотивує таким: на переконання заявника ступінь вини Відповідача у виникненні спору відсутній, оскільки порушення по Договору сталося у зв`язку з винятковими обставинами, а саме затвердженням НКРЕКП заниженого (збиткового) тарифу для ПрАТ "Рівнеобленерго" на послуги з розподілу електричної енергії за період 2023 по 2025 роки з якого і передбачено сплату коштів за послуги Позивача. Товариство відповідно до Закону України "Про природні монополії" є суб`єктом природних монополій, діяльність якого і тарифна політика (визначення вартості послуг та витрачання коштів) жорстко регулюється державою. Тобто єдиним джерелом існування Відповідача є отримання оплати за послуги з розподілу та пов`язаних з розподілом послуг. Чинне законодавство України зобов`язує НКРЕКП встановлювати тарифи для всіх операторів систем розподілу не на свій розсуд, а відповідно до діючих методик, які регулюють принципи встановлення тарифів і алгоритми розрахунку складових тарифу у відповідності до Постанови НКРЕКП № 1175 від 05.10.2018 року.

Положеннями нормативно-правових актів, що регулюють ринок електричної енергії, не передбачено можливості покриття витрат, що виникають у діяльності оператора систем розподілу, за рахунок будь-яких інших джерел, аніж тарифу на розподіл електричної енергії, оскільки всі кошти, які надходять до ліцензіата в рахунок оплати за розподіл електричної енергії, мають відповідне цільове призначення, якого останній зобов`язаний дотримуватися. Тобто діяльність ОСР жорстко регулюється НКРЕКП, та ПрАТ "Рівнеобленерго" має право витрачати кошти отримані від своєї господарської діяльності виключно за напрямками та в кількості визначеній НКРЕКП.

Встановлені НКРЕКП тарифи для ПрАТ "Рівнеобленерго" за період з 2023 по 2025 роки не забезпечують покриття економічно обґрунтованих витрат, зокрема щодо оплати послуг Позивача.

Крім того, аналіз фінансових результатів ПрАТ "Рівнеобленерго" за 2023 рік, згідно звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2023 рік Форма № 2, свідчить про те, що сума чистого фінансового результату від діяльності підприємства є негативна і склала 128 802 тис. грн. (збиток). В 2022 році підприємство отримало позитивний фінансовий результат, який склав 218 649 тис. грн. Загальна сума недоотриманого прибутку у звітному році в порівнянні з попереднім роком склала 169,76% або 347 451 тис.грн. Перевищення витрат на доходами пов`язане із зменшенням прибутку від основної операційної діяльності.

Відповідно до Балансу (Звіт про фінансовий стан) на 31.12.2023 Форма №1, особливо показовим є коефіцієнт поточної ліквідності (коефіцієнт покриття) - (оборотні активи/поточні зобов`язання), який характеризує недостатність оборотних коштів для погашення своїх боргів протягом звітного періоду. Поточні зобов`язання на кінець 2003 року склали 586 129 тис.грн, і перевищують оборотні активи, що склали 439 303 тис.грн.

Згідно звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2024 рік Форма №2, сума чистого фінансового результату від діяльності підприємства є негативною і склалдає 120 609 тис. грн. (збиток) .

Відповідно до Балансу (Звіт про фінансовий стан) на 31.12.2024 Форма №1, особливо показовим є коефіцієнт поточної ліквідності (коефіцієнт покриття) - (оборотні активи/поточні зобов`язання) - який характеризує недостатність оборотних коштів для погашення своїх боргів протягом звітного періоду. Поточні зобов`язання на кінець 2004 року склали 716 298 тис.грн, і перевищують оборотні активи, що склали 318 223 тис.грн.

Отже, розмiр робочого капiталу в 2023 та в 2024 роках не достатнiй для поточних потреб Товариства. Дефіцит коштів пов`язаний з не покриттям фактичного рівня витрат із затвердженими НКРЕКП тарифами на послуги з розподілу електричної енергії, що призвело до зростання заборгованості по договорам з оператором системи передачі. За таких обставин, Товариство Відповідача не має можливості залучити додаткові фінансові ресурси за рахунок кредитів у зв`язку з відмовами банківських установ у їх наданні.

ПрАТ "Рівнеобленерго" на даний час має недоотриманий, невідшкодований дохід від здійснення ліцензованої діяльності з розподілу електричної енергії за 2021, 2022 та 2023 роки в загальній сумі 617 975 970,00 грн (без ПДВ), а також збитковий тариф за 2024 та 2025 роки, що унеможливлює своєчасно та в повному обсязі виконувати договірні зобов`язань перед Позивачем.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ПрАТ "Рівнеобленерго" вимушено опинилось у тимчасовій надзвичайній ситуації, яка призводить до додаткових витрат та обмеження платоспроможності і ведення нормальної господарської діяльності.

Тому просить суд у разі повного або часткового задоволення судом позовних вимог, відстрочити виконання рішення Господарського суду Рівненської області у справі №918/767/24 на 12 календарних місяців з моменту ухвалення рішення.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" надало письмові заперечення щодо заяви про відстрочення виконання рішення суду. Серед іншого вказує, що Відповідач зазначає щодо недостатності фінансування у 2023 році у зв`язку з недостатнім, на його думку, розміром тарифу на розподіл електричної енергії на 2023 рік, який затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Дане твердження взагалі не може братися до уваги при розгляді даної заяви про відстрочення виконання рішення суду, оскільки заборгованість відповідача яка підлягає стягненню у справі № 918/822/24 взагалі не стосується періоду 2023 року, а охоплює період травня-жовтня 2024 року. Водночас, згідно з Постановою НКРЕКП від 9 грудня 2023 року N 2339 відповідачу було збільшено тариф на розподіл електроенергії на 2024 рік у порівнянні з тарифом на 2023 рік, що суперечить тезам відповідача про нібито не підняття йому тарифу. Однак, відповідач продовжує накопичувати заборгованість за послуги за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0527-02041 від 01.01.2024, яка лише постійно збільшується, у зв`язку з чим до відповідача подано черговий позов про стягнення заборгованості в сумі 68 156 380,42 грн вже за період листопад-січень 2025 року (справа № 918/178/25). При цьому, на переконання позивача відповідач не додає жодних доказів, які б свідчили про здійснення відповідачем всіх можливих заходів для покращення стану розрахунків чи інших заходів щодо покращення свого матеріально-фінансового стану. Не міститься у заяві про відстрочення виконання рішення жодного обґрунтованого плану дій, яким би визначалося за рахунок яких заходів та ресурсів відповідач збирається у разі відстрочення виконання рішення покращувати своє матеріально-фінансове становище та здійснювати виконання судового рішення, що, імовірно, свідчить про відсутність у відповідача мети виконувати рішення суду, а дана заява подана лише з метою ухилення від виконання судового рішення та подальшого накопичення заборгованості перед НЕК "Укренерго". Така підстава як скрутне фінансове становище не є виключною, винятковою чи такою, що свідчить про неможливість чи ускладненість виконання рішення на стадії його виконання. Відповідачем не доведено жодних заходів, за рахунок яких він збирається погашати постійно наростаючу заборгованість перед НЕК "Укренерго" у разі відстрочення виконання рішення. Відповідач не довів, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з позивачем з огляду на запровадження воєнного стану.

Позивач просить Відмовити у задоволенні заяви ПрАТ "Рівнеобленерго" про відстрочення виконання рішення у справі № 918/822/24.

Суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, як і не містить переліку виняткових випадків відстрочки виконання рішення, у кожному конкретному випадку. Таким чином, у кожному конкретному випадку суд має оцінити такі обставини за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, з пояснень та доказів сторін вбачається, що як позивач, так і відповідач, наразі несуть збитки, у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України, при цьому загальновідомою є обставина здійснення агресором масованих обстрілів енергетичної інфраструктури України, що лягає додатковим фінансовим тягарем для сторін цієї справи.

При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (вказаний висновок викладений в постанові КГС ВС від 07.12.2022 у справі № 910/11949/21).

Втім, в будь-якому разі вирішуючи питання відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають дотримуватись балансу інтересів сторін на основі поданих сторонами доказів.

Тобто, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, та докази подані кожною із сторін, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в п. 4.12 постанові КГС ВС від 21.01.2020 у справі № 910/1180/19).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; обов`язковість судового рішення.

Разом з тим необхідно враховувати, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення ЄСПЛ у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" від 28.07.99).

Першочерговим завданням Відповідача є забезпечення безперебійного електрозабезпечення м. Рівне та Рівненської області, а відтак, відновлення енергетичної інфраструктури є пріоритетом серед інших зобов`язань.

Суд враховує, що кошти, які він наразі отримує під час здійснення своєї господарської діяльності, мають скеровуватися в першу чергу на відновлення і ремонт електричних мереж та підготовку до наступного осінньо-зимового періоду.

Отже, з урахуванням того, що на відповідача фактично покладено зобов`язання забезпечення здійснення ним виробничої діяльності (передачу електричної енергії) безпосередньо до споживачів, зокрема населення, часткова відстрочка виконання рішення призведе до реального виконання рішення суду, оскільки дасть можливість відповідачу продовжувати свою господарську діяльність та належним чином виконувати свої господарські зобов`язання.

Окрім того, часткове погашення відповідачем основної суми заборгованості свідчить про те, що ним вчинено фактичні дії, спрямовані на погашення заборгованості перед позивачем, та відсутні підстави вважати, що останній має на меті уникнення сплати значної суми боргу та нарахованих позивачем та стягнутих сум трьох процентів річних та інфляційних втрат за прострочення виконання основного зобов`язання.

З огляду на викладене, суд вважає, що негайне звернення стягнення на кошти і майно відповідача хоча й може забезпечити виконання цього рішення, однак з великою вірогідністю не буде сприяти ефективному відновленню та може порушити господарську діяльність відповідача, яку останній здійснює, в тому числі з метою забезпечення вирішення соціально важливих питань.

Враховуючи понесені від військової агресії збитки та матеріальний стан, у якому опинився відповідач, необхідність проведення ремонтних робіт об`єктів критичної інфраструктури, зруйнованих внаслідок військової агресії, з огляду на викладені інші обставини справи щодо скрутного фінансового становища відповідача та приймаючи до уваги особливості та вид господарської діяльності відповідача, яка у даний час має стратегічно важливе значення для життєзабезпечення населення, дію воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, продовженого Указами Президента України по теперішній час, що є загальновідомим фактом, суд дійшов висновку про можливість відстрочення виконання судового рішення на чотири місяці з підстав, зазначених заявником, та часткове задоволення відповідної заяви відповідача.

Водночас суд зауважує, що енергетична система України є єдиною і в ній є важливим функціонування як об`єктів загальнонаціонального рівня, так і об`єктів на регіональному рівні.

На переконання суду у даній справі, відповідачем надано достатні докази та наведено переконливі аргументи, які свідчать, що його фінансовий стан і зазначені у заяві обставини ускладнюють негайне виконання рішення у цій справі з урахуванням соціально важливої діяльності та необхідності якнайшвидшого відновлення господарської діяльності відповідача.

З урахуванням вищевикладеного та поданих сторонами доказів, суд вважає, що часткове відстрочення виконання рішення, є цілком виправданим, оскільки, з одного боку, надасть можливість відповідачу продовжувати свою діяльність як оператора системи розподілу та отриманий прибуток спрямовувати, як на ліквідацію наслідків обстрілів з боку РФ на енергосистему, які тривають і на даний час, так і на розрахунки з позивачем відповідно до умов договору, за якими послуги продовжують надаватись.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що часткове відстрочення виконання рішення , зокрема на чотири місяці, не порушить справедливої рівноваги та справедливого балансу у розумінні статті 6 Конвенції, оскільки буде сприяти у забезпеченні стабільності діяльності відповідача, як стратегічного підприємства в умовах воєнного стану, та реальному виконанні рішення суду при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для відповідача з інтересом позивача отримати грошові кошти.

Тож, суд дійшов висновку, що заяву відповідача про відстрочення виконання рішення слід задовольнити частково, та відстрочити виконання судового рішення на строк чотири місяці з дня ухвалення даного рішення.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 325 848,40 грн. за подання позову та 521 991,60 грн за подання заяви про збільшення розміру позовних вимог. Всього 847 840,00 грн.

Відповідач не надав попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, сума судового збору, яку Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" має відшкодувати Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" за подання позову становить 839 461,84 грн.

Пунктом 5 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тому позивач має право на повернення з бюджету судового збору в сумі 8 158,54 грн. після подання до суду відповідного клопотання, у зв`язку з тим, що у частині позовних вимог про стягнення 543 902,89 грн. провадження у справі закрито (543 902,89 грн. Х 1,5% = 8 158,54 грн.).

Зважаючи, що у частині вимог 14 641,55 грн. у позові відмовлено, тому судовий збір, сплачений позивачем залишається за ним у розмірі 219,62 грн. (14 641,55 грн. Х 1,5% = 219,62 грн.).

Керуючись ст.ст. 129, 231, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, місто Рівне, вулиця Князя Володимира, 71; ідентифікаційний код: 05424874) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25; ідентифікаційний код: 00100227) - 72 993 178 (сімдесят два мільйони дев`ятсот дев`яносто три тисячі сто сімдесят вісім) грн. 36 коп. основного боргу, 267 439 (двісті шістдесят сім тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн. 29 коп. 3% річних, 261 410 (двісті шістдесят одну тисячу чотириста десять) грн. 36 коп. інфляційних втрат та 839 461 (вісімсот тридцять дев`ять тисяч чотириста шістдесят одну) грн. 84 коп. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Закрити провадження у справі №918/822/24 в частині вимог про стягнення 543 902,89 грн. грн. основного боргу за відсутністю предмету спору.

4. Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 14 641,55 грн. основної заборгованості.

5. Заяву Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про відстрочення виконання судового рішення задовольнити частково.

6. Відстрочити виконання судового рішення на строк чотири місяці з дня ухвалення даного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 14 березня 2025 року.

Суддя Бережнюк В.В.