ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" березня 2025 р. м. Черкаси Справа № 925/235/25

Суддя Господарського суду Черкаської області Грачов В.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване автотранспортне підприємство 2302» до боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про видачу судового наказу з вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором № 14/20 від 01.05.2020 року у розмірі 30100 грн. та 302 грн. 80 коп. витрат на сплату судового збору,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2025 року заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване автотранспортне підприємство 2302» звернувся в Господарський суд Черкаської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 30100 грн. заборгованості за договором № 14/20 від 01.05.2020 року та 302 грн. 80 коп. витрат на сплату судового збору.

Згідно зі ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

18.10.2023 року введено в дію Закон України №3200-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами".

Згідно з частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване автотранспортне підприємство 2302» про видачу судового наказу підписана керівником товариства та подана до суду представником із зазначенням про відсутність у заявника електронного кабінету без зазначення підстав його відсутності.

Згідно відомостей комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду заявник в порядку ч. 6 ст. 6 ГПК України не зареєстрував свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі).

Відповідно до пункту 2-1 частини 1 статті 152 Господарського кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване автотранспортне підприємство 2302» є юридичною особою, однак, всупереч ч. 6 ст. 6 ГПК України не зареєстрував електронний кабінет. Відповідно заявником подано заяву про видачу судового наказу з порушеннями вимог п. 2-1 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу.

Беручи до уваги викладене, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до частини 1 статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 6, 152, 153, 234 ГПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване автотранспортне підприємство 2302» у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 30100 грн. грошової заборгованості.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Суддя В.М. Грачов