РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.02.2025Справа №910/13433/24

За позовомДержавного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч"
простягнення коштів у розмірі 142 500,00 грн
за зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч"
доДержавного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ"
простягнення боргу у розмірі 142 500,00 грн
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача (відповідача за зустрічним позовом):Саєвська Т.П.
від відповідача (позивача за зустрічним позовом):Поліщук П.Я.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2024 року Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" про стягнення коштів у розмірі 142 500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" не було виконано своїх зобов`язань за Договором про проведення незалежної оцінки №20/131-Оз від 19.10.2020 з проведення за заявками від 12.11.2020 незалежної оцінки майна та майнових прав позивача, що перебувають на балансі позивача, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача сплаченої Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" суми попередньої оплати у розмірі 142 500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 відкрито провадження у справі №910/13433/24; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору.

25.11.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" сформовано в системі "Електронний суд" відзив на позов (зареєстрований у автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" 26.11.2024), в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що ним, як виконавцем за Договором про проведення незалежної оцінки №20/131-Оз від 19.10.2020, було у визначений договором строк складено та передано замовнику звіти про оцінку майна, що повністю відповідають вимогам п. 56 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" стверджує, що Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" отримано два примірники звітів без зауважень та використано у своїй подальшій господарській діяльності. Натомість підставою для повернення Державному підприємству "Морський торговельний порт "Чорноморськ" звіту про оцінку майна без розгляду Фондом державного майна України послугувало те, що позивачем не подано документи стосовно надання погодження на відчуження майна ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" від Міністерства інфраструктури України до Фонду, які є обов`язковою умовою затвердження звіту. На думку відповідача, саме невиконання позивачем вимог п. 6 постанови КМУ від 06.06.2007 №803 спричинило неможливість розгляду ФДМУ спірного Звіту про оцінку майна, в той час як жодні зауваження щодо якості та відповідності чинному законодавству звіту про оцінку майна були відсутні як з боку позивача, так і компетентних державних органів. У змісті відзиву Товариство з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" вказало, що очікує понести на даний момент судові витрати у загальному розмірі 12 422,40 грн, з яких: 2 422,40 грн - сплата судового збору за подачу зустрічного позову та 10 000,00 грн - оплата послуг адвоката.

Крім того, до відзиву Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" у порядку частини 1 статті 90 Господарського процесуального кодексу України було долучено документ, в якому поставлено Державному підприємству "Морський торговельний порт "Чорноморськ" десять питань про обставини, що, на думку відповідача, мають значення для справи.

Також 25.11.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" сформовано в системі "Електронний суд" зустрічний позов (зареєстрований у автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" 26.11.2024) до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" про стягнення боргу у розмірі 142 500,00 грн.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" вказує, що ним у 2020 році було складено у визначений Договором про проведення незалежної оцінки №20/131-Оз від 19.10.2020 строк та передано Державному підприємству "Морський торговельний порт "Чорноморськ" звіт про оцінку майна у трьох томах, який відповідачем за зустрічним позовом прийнято без жодних зауважень та застережень щодо якості, своєчасності та повноти наданих за договором послуг, що підтверджується листом Фонду державного майна України від вих. №10-58-4710 від 04.03.2021 на адресу Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ". Однак, за твердженнями позивача, відповідачем за зустрічним позовом не було здійснено остаточного розрахунку за надані згідно спірного договору послуги у зв`язку з чим у Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" виник борг у розмірі 142 500,00 грн (50% вартості послуг). У змісті зустрічного позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" вказало, що очікує понести судові витрати у загальному розмірі 12 422,40 грн, з яких 2 422,40 грн безпосередньо сплата судового збору за подачу зустрічного позову та 10 000,00 грн оплата послуг адвоката.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2024 прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" про стягнення боргу у розмірі 142 500,00 грн до розгляду з первісним позовом у справі №910/13433/24; об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом; постановлено перейти до розгляду справи №910/13433/24 за правилами загального позовного провадження; встановлено сторонам за зустрічним позовом строки для подання заяв по суті спору за зустрічним позовом; призначено підготовче засідання на 19.12.2024.

10.12.2024 Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" в системі "Електронний суд" сформовано відзив на зустрічний позов, в якому відповідач за зустрічним позовом вказує, що у ДП "МТП "Чорноморськ" відсутні будь які документи що підтверджують прийняття послуг за Договором про проведення незалежної оцінки №20/131-Оз від 19.10.2020, так само не має акту наданих послуг. При цьому відповідач за зустрічним позовом стверджує, що у визначені п. 9.1 Договору про проведення незалежної оцінки №20/131-Оз від 19.10.2020 строки ТОВ "Адвайзорі та Ресьорч" не надано відповідні акти наданих послуг та Звіти про оцінку майна, що містять погодження Фонду державного майна або державним органом приватизації за місцезнаходженням суб`єкта господарювання Висновків про вартість майна, що є невід`ємною частиною Звіту про оцінку. Таким чином, на думку ДП "МТП "Чорноморськ", в порушення взятих на себе зобов`язань, ТОВ "Адвайзорі та Ресьорч" не виконало умови спірного договору, у зв`язку з чим повинне повернути суму авансу у розмірі 142 500,00 грн.

14.12.2024 Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" в системі "Електронний суд" сформовано відповіді на питання Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" (зареєстровані в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" 16.12.2024).

19.12.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" сформовано в системі "Електронний суд" відповідь на відзив на зустрічний позов, в якій позивач за зустрічним позовом вказує, що зі змісту листа від 12.02.2021 №127/07.2-11 вбачається, що ДП "МТП "Чорноморськ" подавало на погодження до Фонду державного майна України звіт про оцінку майна та майнових прав у 3 томах, Висновок про вартість майна, складені на підставі Договору на проведення незалежної оцінки №20/131-Оз від 19.10.2020, а відтак дані документи були ДП "МТП "Чорноморськ" у повному обсязі та використовувались у господарській діяльності шляхом погодження їх у ФДМУ. Також позивач за зустрічним позовом звертає увагу суду, що як з листа №127/07.2-11 від 12.02.2021, так і з відповіді ФДМУ від 04.03.2021 №10-58-4710 вбачається, що звернення відповідача за зустрічним позовом стосувалося виключно погодження наявного у нього звіту про оцінку майна. Окрім того, погодження продажу майна здійснює Мінінфраструктури України, а не ФДМУ, що зазначено в листі від 04.03.2021 №10-58-4710 та випливає з вимог п. 6 Постанови КМУ від 06.06.2007 №803. Позивач за зустрічним позовом зазначає, що небажання відповідача за зустрічним позовом прийняти належним чином надані послуги не може слугувати підставою для звільнення його від виконання договірних зобов`язань з оплати наданих послуг.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2024 закрито підготовче провадження у справі №910/13433/24; встановлено порядок дослідження доказів - в порядку їх розміщення в матеріалах справи; призначено розгляд справи №910/13433/24 по суті на 28.01.2025.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2025, враховуючи наявність сумнівів у добросовісному виконанні учасниками судового процесу своїх процесуальних обов`язків, витребувано у Фонду державного майна України лист №127/07.2-11 від 12.02.2021 з усіма додатками, який був одержаний від ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ"; встановлено Фонду державного майна України строк для надання доказів - 5 днів з моменту отримання ухвали суду; запропоновано позивачу надати в наступному засіданні відповіді на питання суду; оголошено перерву в судовому засіданні до 18.02.2025.

10.02.2025 засобами поштового зв`язку від Фонду державного майна України на виконання ухвали суду від 28.01.2025 надійшли витребувані документи.

В судове засідання, призначене на 18.02.2025, з`явились представники сторін, надали пояснення по суті спору, за змістом яких представник ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" первісні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а проти задоволення зустрічного позову заперечував. Натомість представник ТОВ "Адвайзорі та Ресьорч" проти первісного позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні, а зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити повністю.

В судовому засіданні 18.02.2025 судом завершено розгляд справи №910/13433/24 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" (виконавець) та Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (замовник) укладено Договір на проведення незалежної оцінки №20/131-Оз (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання по наданню протягом дії цього Договору послуг за кодом ДК 021:2015 - 79410000-1 "Консультаційні послуги з питань підприємницької діяльності та управління", а саме: послуг з проведення за заявками замовника незалежної оцінки манна та майнових прав замовника, що перебувають на балансі замовника відповідно до специфікації, наведеної у Додатку 1 до цього Договору.

Згідно п. 1.2 Договору оцінка манна та майнових прав здійснюється для наступних цілей: визначення ринкової вартості об`єктів оцінки для здійснення продажу майна за найкращими умовами (ринкова); визначення ринкової вартості об`єктів оцінки у зв`язку з вилученням майна відповідно до чинного законодавства (ринкова).

У пункті 1.3 Договору вказано, що вид вартості майна, що підлягає визначенню - ринкова вартість майна, яка визначається відповідно до вимог положень Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна.

Відповідно п. 1.4 Договору виконавець повинен надати замовнику послуги, якість яких відповідає Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національним стандартам, нормативно-правовим актам з оцінки майна. Послуги повинні бути надані па максимально можливому високому професійному рівні для всебічного та повного забезпечення інтересів замовника, забезпечивши при цьому найвищий рівень професіоналізму, який вимагається для надання таких послуг.

Пунктом 1.5 Договору визначено, що результатом надання послуг є окремі звіти про оцінку майна та майнових прав замовника (звіт про оцінку майна). Звіт про оцінку майна має містити висновок про вартість майна (який є невід`ємною частиною звіту про оцінку майна), підтверджувати виконані процедури з оцінки майна, бути підписаним оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, та скріпленим підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Звіт повинен бути зареєстрованим у відповідності до вимог чинного законодавства. Висновок про вартість майна, що пропонується до відчуження, погоджується Фондом державного майна або державним органом приватизації за місцезнаходженням суб`єкта господарювання відповідно до Порядку відчуження об`єктів, державної власності, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2007 №803, із змінами, та Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 №1891, із змінами.

Ціна цього договору становить 285 000,00 грн без ПДВ (п. 2.1 Договору)

Факт надання послуг оформлюється актами наданих послуг та звітами про оцінку майна відповідно до заявок замовника (п. 2.4 Договору).

За умовами пункту 2.5 Договору вартість послуг по кожній заявці замовника визначається відповідно до Специфікації, викладеної у Додатку 1 до цього Договору та вказується виконавцем у рахунку. Рахунок надається замовнику протягом 2 робочих днів з моменту отримання заявки та підлягає оплаті відповідно до пункту 2.6 цього Договору.

У пункті 2.6 Договору сторонами було погоджено, що розрахунки проводяться по кожній заявці замовником:

- авансовий платіж у сумі 50% - протягом 5-ти робочих днів з моменту падання заявки;

- остаточний розрахунок у сумі 50% - протягом 10 робочих днів з дня отримання від виконавця належним чином оформленого звіту про оцінку майна, на підставі оригіналу належним чином оформленого рахунку за умови підписання сторонами акту наданих послуг.

У пункті 3.1 Договору визначено обов`язки замовника, якими, зокрема є: своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за належним чином надані виконавцем послуги відповідно до умов цього Договору; приймати належним чином надані послуги згідно з умовами цього Договору; створювати виконавцю всі необхідні умови для своєчасного та якісного надання послуг згідно з цим Договором. Натомість пункт 3.2 Договору наділяє змовника, зокрема правом контролювати надання послуг виконавцем у строки, встановлені цим Договором; в односторонньому порядку зменшити обсяги закупівлі послуг та відповідно ціну Договору в залежності від реального фінансування видатків, письмово повідомивши про це виконавця. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до Договору шляхом укладання додаткової угоди; у разі невиконання або неналежного виконання виконавцем зобов`язань достроково в односторонньому порядку розірвати Договір, повідомивши про це виконавця за 15 календарних днів до дати розірвання Договору. При цьому виконавець зобов`язаний повернути авансовий платіж протягом 5-ти банківських днів з дати розірвання Договору. Повідомлення вважається отриманим з дати направлення його на поштову адресу, яка зазначена в розділі 13.

За умовами п.п. 3.3 Договору виконавець зобов`язався, зокрема:

3.3.1. забезпечити надання послуг в порядку та строки, встановлені цим Договором;

3.3.2. на підставі наданих замовником необхідних документів (або їх копій), інформації та пояснень забезпечити надання послуг, передбачених цим Договором, якісні характеристики яких відповідають умовам, установленим п. 1.4. цього Договору;

3.3.4. складати протягом строку дії цього Договору звіти про оцінку майна та майнових прав за заявками замовника відповідно до вимог Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440;

3.3.9. надати замовнику належним чином оформлену податкову накладну / розрахунок коригування податкової накладної, складену(і) в електрон ній формі та зареєстровану(і) в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) в порядку та строки, визначені законодавством України (застосовується до учасників - платників ПДВ) (цей пункт застосовується, якщо виконавець є платником ПДВ);

3.3.10. забезпечити отримання погодження Фондом державного майна або державним органом приватизації за місцезнаходженням суб`єкта господарювання висновку про вартість майна, що пропонується до відчуження, відповідно до Порядку відчуження об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2007 №803, із змінами, та Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003№1891, із змінами.

У пункті 4.1 Договору вказано, що послуги за цим Договором надаються виконавцем за письмовими заявками замовника протягом строку дії Договору. Направлення заявок виконавцю відбувається за допомогою електронних засобів зв`язку або іншим зручним для сторін способом (електронна пошта, факс, кур`єр тощо).

Строк надання послуг за кожною заявкою визначається виконавцем відповідно до Додатку 1 до цього Договору в залежності від виду та кількості майна, визначеного в заявці, але не перевищує 25 робочих днів за окремою заявкою (п. 4.2 Договору).

Згідно п. 4.6 Договору по завершенню надання послуги за заявкою за цим Договором виконавець разом з актом наданих послуг передає замовникові звіт про оцінку майна в двох примірниках українською мовою в паперовому та в електронному вигляді (на електронних носіях), Виконавець па вимогу замовника дає письмові роз`яснення щодо звіту про оцінку майна. У разі погреби виконавець доопрацьовує звіт про оцінку манна з метою приведення його у відповідність до нормативно-правових актів з оцінки майна.

Одночасно з передачею звіту про оцінку майна виконавець передає замовнику всю документацію, що була йому передана останнім для виконання відповідної заявки за цим Договором (п. 4.6 Договору).

У пункті 4.8 Договору зазначено, що приймання наданих послуг оформлюється актом наданих послуг, який підписується сторонами та скріплюється печатками сторін, у разі їх наявності. Після отримання акту наданих послуг замовник зобов`язаний підписати його або ж протягом 5 робочих днів з дати його отримання надати мотивовану відмову від приймання наданих послуг із зазначенням необхідних доробок і строків їх виконання.

Кожний звіт про оцінку майна переходить у власність замовника з моменту підписання відповідного акту наданих послуг (п. 4.9 Договору).

У пункті 4.10 Договору вказано, що всі документи, якими сторони обмінюються в електронній формі, мають юридичну силу оригіналу до моменту обміну оригіналами.

Пунктом 5.6 Договору визначено, що замовник не відшкодовує виконавцю його витрати у випадку розірвання Договору внаслідок невиконання або неналежного виконання виконавцем своїх зобов`язань, передбачених Договором. При цьому замовник сплачує виконавцю вартість послуг, наданих на момент розірвання Договору. У разі розірвання Договору відповідно до п. 3.2.3 виконавець зобов`язаний повернути авансовий платіж протягом 5-ти банківських днів з дати розірвання Договору.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін, якщо такі є, за умови наявності відповідного рішення Уповноваженого органу управління про погодження виконавця та погодження розміру оплати його послуг, та діє до 31.12.2020 включно, а за фінансовими зобов`язаннями замовника - до їх повного виконання (п. 9.1 Договову).

Пунктом 9.3 Договору передбачено, що замовник має право відмовитись від Договору в односторонньому порядку, що має наслідком розірвання Договору, надіславши повідомлення виконавцю, у разі:

- прийняття судом постанови про визнання виконавця банкрутом;

- застосування щодо виконавця санкцій відповідно до Закону України "Про санкції" від 14.08.2014 №1644-VII, Указів Президента України, якими вводяться в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій);

- порушення виконавцем антикорупційного застереження;

- у випадках, встановлених п. 3.2.3., 3.2.4. цього Договору;

- в інших випадках, передбачених Договором.

Договір вважається розірваним в день отримання відповідного повідомлення виконавцем, і оформлення додаткової угоди про розірвання договору не вимагається.

У Додатку 1 до Договору (Специфікації) сторонами було погоджено перелік із 50 об`єктів оцінки, розподілено виконання робіт на три етапи та визначено вартість і строки виконання кожного з етапів.

Заявкою №1 від 12.11.2020 Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" замовило Товариству з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" проведення незалежної оцінки майна та майнових прав і визначення ринкової вартості 33 об`єктів. Вартість робіт (послуг) за цією заявкою складає 188 100,00 грн без ПДВ. Строк подачі звіту - до 31.12.2020.

Заявкою №2 від 12.11.2020 Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" замовило Товариству з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" проведення незалежної оцінки майна та майнових прав і визначення ринкової вартості 10 об`єктів. Вартість робіт (послуг) за цією заявкою складає 57 000,00 грн без ПДВ. Строк подачі звіту - до 31.12.2020.

Заявкою №3 від 12.11.2020 Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" замовило Товариству з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" проведення незалежної оцінки майна та майнових прав і визначення ринкової вартості 7 об`єктів. Вартість робіт (послуг) за цією заявкою складає 39 900,00 грн без ПДВ. Строк подачі звіту - до 31.12.2020.

24.11.2020 Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" в якості передплати 50% вартості консультаційної послуги за Договором кошти у розмірі 142 500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2504 від 24.11.2020.

Листом вих. №14-01/21 від 14.01.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" повідомило Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ", що звіт про оцінку майна виконано та оформлено. На даному етапі ведеться робота по підготовці та організації процедури погодження Фондом державного майна висновку про вартість майна. У зв`язку з наведеним Товариство з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" просило Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" розглянути питання про пролонгацію термінів виконання Договору.

Спір у справі за первісним позовом виник у зв`язку з твердженнями Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ", що Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" не було виконано своїх зобов`язань за Договором з проведення незалежної оцінки майна та майнових прав позивача, що перебувають на балансі позивача, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача сплаченої Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" суми попередньої оплати (50% вартості послуг) у розмірі 142 500,00 грн.

Спір у справі за зустрічним позовом виник у зв`язку з твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" про належне та своєчасне виконання своїх зобов`язань за Договором, в той час як Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" не було здійснено остаточного розрахунку за надані згідно спірного Договору послуги у зв`язку з чим у Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" виник борг у розмірі 142 500,00 грн (50% вартості послуг).

Дослідивши зміст укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" та Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду, оскільки внаслідок його виконання підлягали виконанню певні роботи (проведення незалежної оцінки манна та майнових прав замовника) та повинен був бути створений певний матеріальний результат - звіт про оцінку майна та майнових прав замовника, який має містити висновок про вартість майна (який є невід`ємною частиною звіту про оцінку майна), а відтак спірні правовідносини регулюються Главою 61 Цивільного кодексу України.

За приписами частин 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів (ч. 4 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Статтею 857 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як вбачається із платіжного доручення №2504 від 24.11.2020 Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" було сплачено попередню оплату (аванс) Товариству з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" у розмірі 142 500,00 грн за виконання робіт з проведення незалежної оцінки.

Частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що строк надання послуг за кожною заявкою визначається виконавцем відповідно до Додатку 1 до цього Договору в залежності від виду та кількості майна, визначеного в заявці, але не перевищує 25 робочих днів за окремою заявкою.

Заявками №1 від 12.11.2020, №2 від 12.11.2020, №3 від 12.11.2020 визначено строк виконання робіт - до 31.12.2020.

Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" стверджує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" не було виконано робіт за договором та не передано позивачу за первісним позовом акти наданих послуг і звіти про оцінку майна.

Проте такі доводи позивача за первісним позовом спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, пунктом 1.5 Договору визначено, що результатом надання послуг є окремі звіти про оцінку майна та майнових прав замовника (звіт про оцінку майна). Звіт про оцінку майна має містити висновок про вартість майна (який є невід`ємною частиною звіту про оцінку майна), підтверджувати виконані процедури з оцінки майна, бути підписаним оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, та скріпленим підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Звіт повинен бути зареєстрованим у відповідності до вимог чинного законодавства. Висновок про вартість майна, що пропонується до відчуження, погоджується Фондом державного майна або державним органом приватизації за місцезнаходженням суб`єкта господарювання відповідно до Порядку відчуження об`єктів,державної власності, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2007 №803, із змінами, та Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 №1891, із змінами.

Як вбачається із листа Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" вих. №127/07.2-11 від 12.02.2021 ним було направлено Фонду державного майна України на погодження Звіт про оцінку майна та майнових прав у трьох томах та висновок про вартість майна до нього, які були складені за наслідками проведення незалежної оцінки на підставі Договору на проведення незалежної оцінки №20/131-Оз від 19.10.2020.

Тобто у супровідному листі Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" прямо вказує, що направлені ним до Фонду державного майна України Звіт та Висновок до нього, виконані на підставі спірного договору. Отже станом на 12.02.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" було передано, а Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" прийнято результат робіт за Договором.

Згідно п. 2.4 Договору факт надання послуг оформлюється актами наданих послуг та звітами про оцінку майна відповідно до заявок замовника.

Щодо відсутності підписаного між сторонами акту наданих послуг, то сам по собі факт відсутності підписаних сторонами актів передачі-приймання виконаних робіт не є визначальним для висновку про невиконання відповідачем робіт.

У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом та, в даному випадку, п.п. 3.1.2, 4.6, 4.8 Договору покладений саме на замовника.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 13.09.2017 у справі №922/4783/16, від 23.02.2015 у справі №910/7686/13, від 11.05.2012 у справі №21/5005/14068/2011 та в п. 6 оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 "Про практику вирішення спорів, пов`язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)".

Отже, відповідно до норм законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника (до підписання акта виконаних робіт), а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

Згідно п. 4.9 Договору кожний звіт про оцінку майна переходить у власність замовника з моменту підписання відповідного акту наданих послуг, проте незважаючи на відсутність між сторонами підписаного акту Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" мало у володінні та розпорядженні складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" за наслідками конання робіт за Договором документи і направило їх на погодження до Фонду державного майна України.

В свою чергу Фонд державного майна України листом вих. №20-58-4710 від 04.03.2021 повернув Державному підприємству "Морський торговельний порт "Чорноморськ" без розгляду (без погодження) передані Звіт про оцінку майна та майнових прав у трьох томах та висновок про вартість майна до нього, складений Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" (про що зазначено безпосередньо у листі) з тих підстав, що Міністерством інфраструктури України не було погоджено відчуження майна Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ".

Тобто Фондом державного майна України було повернуто позивачу за первісним позовом звіт та висновок не з підстав неналежного / неякісного виконання відповідачем робіт, а з підстав недотримання самим позивачем порядку відчуження майна.

В свою чергу, матеріали справи не містять будь-яких доказів наявності у майна Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" зауважень щодо якості та/або своєчасності виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" робіт.

Щодо посилань Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" свого обов`язку за Договором щодо отримання погодження Фондом державного майна або державним органом приватизації за місцезнаходженням суб`єкта господарювання висновку про вартість майна, що пропонується до відчуження, то суд відзначає, що такий обов`язок полягає у підготовці належної якості Звіту та Висновку, які б відповідали вимогам Фонду державного майна України. Проте наведене не стосується випадків, коли не погодження (повернення без розгляду) складених позивачем за зустрічним позовом звіту та висновку відбулось з підстав недотримання Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" процедури відчуження майна (зазначена у листі вих. №20-58-4710 від 04.03.2021 причина повернення ФДМУ складених ТОВ "Адвайзорі та Ресьорч" документів).

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" було виконано роботи за Договором.

Положеннями ст. 849 Цивільного кодексу України передбачено випадки, за яких замовник може відмовитись від договору підряду, а саме:

- на підставі частини 4 статті 849 Цивільного кодексу України - у будь-який час до закінчення роботи, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

- підставі частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України - якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

- підставі частини 3 статті 849 Цивільного кодексу України - якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

При цьому, відмова замовника від договору, яка за своєю суттю є одностороннім правочином, може бути вчинена виключно до моменту завершення виконання підрядником робіт та має бути доведена до підрядника (шляхом направлення письмового листа) з чітким посиланням на правову підставу (норму Цивільного кодексу України), у відповідності до якої замовник відмовляється від договору підряду, оскільки в кожному з наведених випадків настають різні правові наслідки і виникають різні права та обов`язки у сторін. В той час, як відсутність факту вчинення замовником одностороннього правочину відмови від договору підряду на підставі ч.ч. 2, 3 ст. 849 Цивільного кодексу України виключає правомірність вимоги замовника про повернення попередньої оплати за договором підряду.

Прострочення підрядником виконання робіт лише дає право замовнику на відмову від договору згідно ч.ч. 2, 3 ст. 849 Цивільного кодексу України, проте не є автоматичною підставою для виникнення грошового зобов`язання з повернення на користь замовника одержаних коштів (в тому числі в якості збитків).

Таким чином, не дивлячись на наявність у замовника права в будь який момент відмовитися від договору з посиланням на відповідну підставу відмови виключно до моменту одержання результатів робіт (під час активного прострочення підрядника), замовник, у випадку не реалізації цього права, передбаченого ст. 849 Цивільним кодексом України, мав обов`язок прийняти належним чином передані роботи.

Матеріали справи не місять доказів відмови Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" від Договору до моменту передачі Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" результатів робіт за Договором (до дати направлення позивачем за первісним позовом таких документів до ФДМУ), як не містять матеріали справи доказів наявності у позивача за первісним позовом (та ФДМУ) будь-яких зауважень щодо складених відповідачем за первісним позовом Звіту та Висновку.

Таким чином, у задоволенні первісного позову Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" суми попередньої оплати за Договором у розмірі 142 500,00 грн слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 2.6 Договору сторонами було погоджено, що розрахунки проводяться по кожній заявці замовником:

- авансовий платіж у сумі 50% - протягом 5-ти робочих днів з моменту падання заявки;

- остаточний розрахунок у сумі 50% - протягом 10 робочих днів з дня отримання від виконавця належним чином оформленого звіту про оцінку майна, на підставі оригіналу належним чином оформленого рахунку за умови підписання сторонами акту наданих послуг.

Суд відзначає, що за своєю правовою природою рахунок не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за договором, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а тому не звільняє відповідача за зустрічним позовом від обов`язку сплатити за виконані роботи, тобто виставлення позивачем за зустрічним позовом рахунку не є подією, з якою пов`язано початок перебігу строку виникнення зобов`язання, оскільки, подія є об`єктивним явищем, що не залежить від волі учасників правовідносин, у той час як виставлення рахунку є саме дією, яка є вираженням суб`єктивної волі учасників правовідносин.

Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 15.05.2019 у справі №910/13527/17, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18, від 24.09.2024 у справі №910/19091/23 від 10.12.2024 у справі №922/741/24.

Зважаючи на встановлення судом факту виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" робіт за Договором та передачу їх результату Державному підприємству "Морський торговельний порт "Чорноморськ" як максимум у першій декаді лютого 2021 року, то строк проведення відповідачем за зустрічним позовом остаточного розрахунку за Договором настав ще у лютому 2021 року.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 193 Господарського кодексу України).

Зазначене також кореспондується з нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Натомість станом на дату розгляду даного спору доказів оплати Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" коштів в сумі 142 500,00 грн (проведення остаточного розрахунку за виконані за Договором роботи) матеріали справи не містять.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується наявність та обсяг боргу Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" за Договором у розмірі 142 500,00 грн, у зв`язку з чим зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, сплачений Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" за звернення до господарського суду із первісним позовом судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" за звернення до господарського суду із зустрічним позовом судовий збір у розмірі 2 422,40 грн покладаються на Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" у зв`язку з відмовою в задоволенні первісного позову повністю та задоволенням зустрічного позову повністю.

Щодо витрат позивача за зустрічним позовом на професійну правничу допомогу.

У прохальній частині зустрічної позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" просить суд покласти на відповідача за зустрічним позовом витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 10 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У змісті зустрічного позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" вказало, що очікує понести судові витрати у загальному розмірі 12 422,40 грн, з яких 2 422,40 грн безпосередньо сплата судового збору за подачу зустрічного позову та 10 000,00 грн оплата послуг адвоката.

Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" в межах справи №910/13433/24 здійснювалось адвокатом Поліщуком Павлом Ярославовичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4704 від 25.10.2011) на підставі ордеру серії АА №1511540 від 25.11.2024 та Договору про надання правової допомоги від 20.11.2024.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" було долучено до матеріалів справи Договір про надання правової допомоги від 20.11.2024, укладений між адвокатом Поліщуком Павлом Ярославовичем (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" (клієнт), у відповідності до п. 1.1 якого адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в господарській справі №910/13433/24 за позовом ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій та за зустрічним позовом про стягнення заборгованості на користь клієнта.

За умовами п. 1.2 Договору про надання правової допомоги від 20.11.2024 правова допомога полягає в:

- зборі та правовому аналізі інформації, документів та матеріалів, що стосуються справи клієнта;

- проведенні розрахунків до позовної заяви по справі клієнта;

- складанні, підписанні та подачі від імені клієнта необхідних процесуальних документів, клопотань, скарг, претензій та позовних заяв тощо;

- виконанні окремих доручень клієнта, що стосуються справ;

- представництві клієнта в Господарському суді Одеської області з усіх питань, що стосуються ведення його справи.

У пункті 3.1 Договору про надання правової допомоги від 20.11.2024 вказано, що за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду). Розмір гонорару (винагороди) встановлюється в розмірі 10 000 гривень з розрахунку 3 000 гривень за одну годину роботи адвоката. За досягнення позитивного результату по справі клієнт додатково сплачує адвоката гонорар успіху у розмірі 10% від сум, які було стягнуто на користь клієнта та/або від сум, стягнення яких з клієнта вдалося уникнути.

Згідно п. 3.2 Договору про надання правової допомоги від 20.11.2024 розмір гонорару складається з наступних сум:

1) збір, перевірка, належне засвідчення копій письмових та електронних доказів по справі клієнта - 1 год. вартістю 3 000,00 грн;

2) складання зустрічної позовної заяви, направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, подача позовної заяви до господарського суду - 1 год. вартістю 6 000,00 грн;

3) підготовка відзиву на первісний позов - 1 год. вартістю 3 000,00 грн;

4) здійснення розрахунків до позовної заяви - 20 хв. вартістю 1 000,00 грн.

Пунктом 3.3 Договору про надання правової допомоги від 20.11.2024 передбачено, що вказаний в п. 3.1., 3.2. цього договору гонорар адвоката сплачується клієнтом протягом 10 календарних днів з дня отримання рахунку адвоката.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України). Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

В той же час, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку / дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, а також розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову (п. 2 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Предметом спору у справі №910/13433/24 за первісним позовом було стягнення замовником підрядних робіт з виконавця сплаченого авансу у розмірі 50% відсотків від ціни договору, а предметом спору за зустрічним позовом - стягнення з замовника іншої половини вартості виконаних виконавцем робіт. Тобто ціна як первісного, так і зустрічного позову - це половина ціни Договору, а тому суд не вбачає, які саме розрахунки здійснювались адвокатом Поліщуком Павлом Ярославовичем 20 хв. вартістю 1 000,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність (не реальність) надання адвокатом послуг із здійснення розрахунків до позовної заяви тривалістю 20 хв., відтак їх вартість не відповідає критеріям розумності та співмірності, у зв`язку з чим суд покладає на відповідача за зустрічним позовом відшкодування витрат позивача на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 74, 76, 79, 129, 178, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні первісного позову Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6; ідентифікаційний код 01125672) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" (02125, м. Київ, пр. Визволителів, буд. 3, 4 поверх, кімната 1; ідентифікаційний код 35634521) про стягнення коштів у розмірі 142 500,00 грн відмовити повністю.

2. Судові витрати, пов`язані із розглядом первісного позову, покласти на Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ".

3. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" задовольнити повністю.

4. Стягнути з Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6; ідентифікаційний код 01125672) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвайзорі та Ресьорч" (02125, м. Київ, пр. Визволителів, буд. 3, 4 поверх, кімната 1; ідентифікаційний код 35634521) борг у розмірі 142 500 (сто сорок дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп., судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) грн 00 коп. Видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 20.03.2025.

Суддя Р.В. Бойко