РІШЕННЯ

Іменем України

12 березня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/1128/24
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Ромир-Трейд, вул. Адміральська, 9/1, м. Миколаїв, 54001, код 41507739

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Братіца Агро, вул. Дружня, 24, м. Мена, Корюківський район, Чернігівська область, 15600, код 41217124

про стягнення 54220,21 грн.

без виклику сторін

встановив:

11.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю Ромир-Трейд звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Братіца Агро про стягнення 18220,21 грн суми попередньої оплати та 36000,00 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу № 130624 від 13.06.2024 в частині непоставки товару.

Ухвалою суду від 12.12.2024 на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України вказану позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк у 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом надання до суду відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідача; належних доказів, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

19.12.2024 в межах строку, встановленого ухвалою суду від 12.12.2024, позивачем через систему Електронний суд подано заяву про усунення недоліків від 19.12.2024, в якій зазначено, що у відповідача не має зареєстрованого електронного кабінету та надано належні докази направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Ухвалою суду від 23.12.2024 відкрите спрощене позовне провадження у справі

№ 927/1128/24 без повідомлення сторін у справі; відповідачу надано строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (ухвала суду доставлена позивачу до його електронного кабінету в ЄСІТС 25.12.2024, 11:11, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа).

Відповідач отримав ухвалу 28.12.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 432.

13.01.2025 від відповідача у встановлений судом строк надійшов відзив на позов з додатками, у якому відповідач вказує на те, що ним повернуто всю суму помилково сплачених коштів позивачу; на його думку, у даному випадку у зв?язку з відсутністю договірних зобов?язань між сторонами спір слід вирішувати в порядку, визначеному главою 83 Цивільного кодексу України; відповідач вважає, що підстави покладення на нього судових витрат за професійну (правничу) допомогу відсутні. Відповідач просить відмовити у позові та стягнути на його користь судові витрати на професійну (правничу) допомогу, які згідно з доданим попереднім (орієнтовним) розрахунком складають 15000,00 грн.

03.02.2025 позивач у системі Електронний суд сформував заяву про відмову від частини позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Позивач зазначив, що 31.12.2024 відповідач повернув позивачу залишок грошових коштів, отриманих як попередню оплату за товар, у розмірі 18220,21 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №830 від 31.12.2024. Зважаючи на вказане, позивач просить прийняти заяву про відмову від частини позовних вимог у розмірі 18220,21 грн, стягнути з відповідача штрафні санкції за непоставку товару у розмірі 36000,00 грн, а також понесені позивачем судові витрати, які складаються з витрат на судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

17.02.2025 від відповідача надійшли письмові пояснення на заяву позивача про відмову від частини позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, у яких відповідач наголошує на тому, що спір слід вирішувати у порядку визначеному главою 83 Цивільного кодексу України у зв?язку з відсутністю договірних відносин між сторонами та просить відмовити у позові повністю.

17.02.2025 від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, у якому відповідач просить суд витребувати у позивача: оригінал договору купівлі-продажу №130624 від 13.06.2024, укладеного нібито між Товариством з обмеженою відповідальністю Ромир-Трейд та Товариством з обмеженою відповідальністю Братіца Агро та додаткові угоди до нього. В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає про те, що між сторонами відбувалися лише перемовини щодо укладення вказаного договору, всіх істотних умов до договору між сторонами досягнуто не було; відповідач не погоджував ані договір, ані додаткові угоди до нього, уповноважена особа їх не підписувала.

Розглянувши клопотання відповідача про витребування доказів оригіналу договору купівлі-продажу №130624 від 13.06.2024 та додаткових угод до нього, суд доходить висновку про необхідність відмови у його задоволенні, оскільки відповідач не навів підстав для сумніву відповідності оригіналу договору та додаткової угоди їх копіям, наданим позивачем до справи. При цьому, заявляючи про те, що договір купівлі-продажу №130624 від 13.06.2024 та додаткова угода до нього відповідачем не підписувалися, відповідач жодними процесуальними діями не підтверджує своє твердження (наприклад, не заявляє клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи підпису на примірнику договору).

Крім того, відповідно до положень ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати, зокрема, до суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Клопотання відповідача про витребування доказів подане не разом із відзивом, як це передбачено наведеною вище нормою закону, а значно пізніше і без заяви про поновлення пропущеного строку для подання клопотання про витребування доказів.

Згідно із ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

13.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю Ромир-Трейд (далі позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Братіца Агро (далі відповідач, продавець) укладено договір купівлі-продажу №130624 (далі договір), за умовами п. 1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю сільськогосподарську продукцію (товар), а покупець - прийняти і оплатити цю продукцію. Вартість товару вказується в рахунку-фактурі, що є невід`ємною частиною даного договору і діє на момент відвантаження товару. Ціни включають вартість товару, тари, упакування й маркування, ПДВ. Ціни вказуються в накладних і рахунках-фактурах. В необхідних випадках, якість та ціна товару зазначається в додаткових угодах, які стають невід`ємною частиною договору.

Товар поставляється на умовах вивезення транспортом покупця зі складу продавця (п. 2.1 договору). Строк відвантаження товару зазначається у додатковій угоді. Після закінчення терміну поставки, продавець не звільняється від обов`язку поставити товар, покупець має право в односторонньому порядку відмовитись від отримання недопоставленого товару, письмово попередивши про це продавця (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 2.4 договору для підтвердження поставки продавцем надаються наступні документи: рахунок-фактура на товар, що поставляється за договором із зазначенням кількості товару, ціни без ПДВ, загальної суми без ПДВ, суми ПДВ, всього до сплати; видаткова та податкова накладна на відвантажений товар у відповідності до діючого законодавства України; податкова накладна реєструється в Єдиному державному реєстрі податкових накладних у термін, зазначений згідно з чинним законодавством та тільки після затвердження її головним бухгалтером покупця.

За умовами п. 3.1 договору покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця після відвантаження товару в ТЗ покупця та на підставі рахунку-фактури та видаткової накладної.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що оплата проводиться у 2 етапи: 86% вартості товару сплачується після отримання рахунку та підписаного договору та додаткових угоди; остаточний розрахунок 14% проводиться протягом 3-х днів після реєстрації Пн в ЄРПН та після отримання всіх оригіналів документів. Якщо продавець відмовляється відвантажити сплачений товар та повертає перераховані йому кошти, то він повинен сплатити штрафну санкцію у розмірі 20% від суми непоставленого товару.

Зобов`язання покупця зі сплати товару вважається виконаним в момент списання коштів з банківського рахунку покупця, відповідно до реквізитів, вказаних продавцем у рахунку-фактурі (п. 3.3 договору).

Даний договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2024 (п. 7.1 договору).

13.06.2024 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору № 130624 від 13.06.2024, п. 1 якої визначили, що товаром, що поставляється, є пшениця у загальній кількості 25 тон загальною вартістю без ПДВ 157894,74 грн, ПДВ 22 105,26 грн, з ПДВ 180000,00 грн.

Пунктом 2 додаткової угоди визначено якісні показники, яким мав відповідати товар, що буде поставлятися.

Пунктом 4 додаткової угоди погоджена адреса доставки: Чернігівська область, Корюківський р-н, с. Феськівка.

Строк відвантаження до 13.07.2024 включно. Після закінчення терміну поставки, продавець не звільняється від обов`язку поставити товар на суму отриманої предплати. Покупець має право в односторонньому порядку відмовитись від отримання недопоставленого товару, письмово попередивши про це продавця (п. 5 додаткової угоди).

На виконання умов договору та додаткової угоди, 14.06.2024 покупцем здійснено оплату на користь відповідача у загальному розмірі 157 894,74 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №15 від 14.06.2024 (призначення платежу: оплата за пшеницю згідно договору № 130624 від 13.06.2024), що становить 86% вартості товару.

У зв`язку із неможливістю відповідачем поставити обумовлений сторонами товар позивач звернувся до нього з листом від 26.06.2024 №26-06-24/1, в якому просив повернути помилково перераховані кошти відповідно до договору № 130624 від 13.06.2024 у сумі 157894,74 грн.

Відповідач частково повернув кошти, а саме 02.07.2024 120000,00 грн згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №749 від 02.07.2024; 15.07.2024 19674,53 грн відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів №757 від 15.07.2024.

Однак грошові кошти у розмірі 18220,21 грн повернуті не були.

25.10.2024 позивач звертався до відповідача з листом №25-10-24/1, в якому просив повернути грошові кошти у сумі 18220,21 грн, перераховані за договором №130624 від 13.06.2024.

Відповіді на вказаний лист матеріали справи не містять.

Зважаючи на вказане, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з відповідача 18220,21 грн суми попередньої оплати за товар та 36000,00 грн штрафу.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, не допускається.

Умовами укладеного між сторонами договору встановлено, що товар поставляється на умовах вивезення транспортом покупця зі складу продавця (п. 2.1 договору). Строк відвантаження товару зазначається у додатковій угоді. Після закінчення терміну поставки, продавець не звільняється від обов`язку поставити товар, покупець має право в односторонньому порядку відмовитись від отримання недопоставленого товару, письмово попередивши про це продавця (п. 2.3 договору).

Пунктом 3.2 договору передбачено, що оплата проводиться у 2 етапи: 86% вартості товару сплачується після отримання рахунку та підписаного договору та додаткових угоди; остаточний розрахунок 14% проводиться протягом 3-х днів після реєстрації Пн в ЄРПН та після отримання всіх оригіналів документів.

Зобов`язання покупця зі сплати товару вважається виконаним в момент списання коштів з банківського рахунку покупця відповідно до реквізитів, вказаних продавцем у рахунку-фактурі (п. 3.3 договору).

13.06.2024 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору № 130624 від 13.06.2024, п. 1 якої визначили, що товаром, що поставляється, є пшениця у загальній кількості 25 тон загальною вартістю без ПДВ 157894,74 грн, ПДВ 22 105,26 грн, з ПДВ 180000,00 грн.

Строк відвантаження до 13.07.2024 включно. Після закінчення терміну поставки продавець не звільняється від обов`язку поставити товар на суму отриманої передплати. Покупець має право в односторонньому порядку відмовитись від отримання недопоставленого товару, письмово попередивши про це продавця (п. 5 додаткової угоди).

На виконання умов договору та додаткової угоди, 14.06.2024 покупцем здійснено оплату на користь відповідача у загальному розмірі 157894,74 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №15 від 14.06.2024 (призначення платежу: оплата за пшеницю зг-но договору № 130624 від 13.06.2024), що становить 86% вартості товару.

У зв`язку із неможливістю відповідачем поставити обумовлений сторонами товар позивач звернувся до нього з листом від 26.06.2024 №26-06-24/1, в якому просив повернути помилково перераховані кошти згідно договору № 130624 від 13.06.2024 у сумі 157894,74 грн.

Відповідач частково повернув кошти, а саме: 02.07.2024 120000,00 грн згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №749 від 02.07.2024; 15.07.2024 19674,53 грн згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №757 від 15.07.2024.

Станом на час звернення позивача до суду з цим позовом грошові кошти у розмірі 18 220,21 грн відповідачем позивачеві повернуті не були.

Після звернення позивача до суду із даним позовом відповідач сплатив борг у розмірі 18 220,21 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №830 від 31.12.2024, отже, суд доходить висновку про те, що спір між сторонами в частині стягнення з відповідача 18220,21 грн основного боргу врегульовано після звернення позивача до суду з даним позовом, предмет спору у частині стягнення боргу у сумі 18220,21 грн відсутній.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин провадження в частині стягнення основного боргу у сумі 18220,21 грн підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, позивач також просив стягнути з відповідача штрафні санкції за непоставку товару у розмірі 36000,00 грн.

Як зазначалося вище, пунктом 3.2 договору передбачено, що якщо продавець відмовляється відвантажити сплачений товар та повертає перераховані йому кошти, він повинен сплатити штрафну санкцію у розмірі 20% від суми непоставленого товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено що, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач не поставив позивачу обумовлений сторонами товар, повернув позивачу суму попередньої оплати, а тому він зобов`язаний сплатити штрафну санкцію у розмірі 20% від суми непоставленого товару, що передбачено умовами п. 3.2 договору.

Додатковою угодою № 1 до договору сторони погодили, що загальна вартість товару складає 180000,00 грн.

Таким чином, оскільки відповідач не поставив товар на суму 180000,00 грн, тому позовні вимоги щодо стягнення з нього суми штрафу у розмірі 36000,00 грн (20% від суми непоставленого товару) підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, згідно з ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, відшкодуванню позивачу підлягає судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивач просить стягнути з відповідача 21000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, у підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та для визначення їх розміру позивачем надано ордер серії ВН № 1409029 від 10.12.2024, виданий на ім`я адвоката Кострич Михайла Петровича, копію договору про надання юридичних послуг №01.04-12/24МК, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Ромир-Трейд та адвокатом Костричем М.П., копію акта виконаних робіт (наданих послуг) від 03.02.2025, звіт щодо обсягу та вартості витраченого ефективного часу адвоката від 03.02.2025, рахунок на оплату №04 від 04.12.2024 на суму 21000,00 грн; платіжну інструкцію №34 від 05.12.2024 на суму 21000,00 грн з призначенням платежу оплата за надання юридичних послуг зг-но договору про надання юридичних послуг №01.04-12/24МК від 04.12.2024..

Предметом договору про надання юридичних послуг №01.04-12/24МК є юридичні послуги щодо вивчення та підготовки документів (в тому числі процесуальних), розробка правової позиції, необхідної для звернення до відповідного господарського суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Братіца Агро про стягнення грошових коштів (суми попередньої оплати за товар у розмірі 18 220,21 грн, яка не булла повернута, а також штрафів, пені, відсотків річних та ін.), а також представництво інтересів клієнта в рамках судового спору по цій справі.

Відповідно до п. 5.1. договору винагорода, яка підлягає сплаті клієнтом за послуги. Що надаються за цим договором, становить 21 000,00 грн. зазначена у цьому пункті сума грошових коштів сплачується клієнтом одноразово єдиним платежем за домовленістю сторін на підставі рахунку, що виставляється адвокатом.

03.02.2025 сторонами підписано звіт щодо обсягу та вартості витраченого ефективного часу адвоката та акт виконаних робіт (наданих послуг), відповідно до яких адвокатом виконані такі роботи: зустріч з клієнтом, консультація клієнта стосовно ситуації, що виникла з ТОВ Братіца Агро за договором поставки (30 хв) 2100,00 грн; вчинення документів, необхідних для складання позовної заяви про стягнення з ТОВ Братіца Агро суми попередньої оплати за товар, підготовка позовної заяви, формування. Оформлення та подача пакету документів (позовної заяви про стягнення з ТОВ Братіца Агро суми попередньої оплати за товар з додатками) до Господарського суду Чернігівської області (4 год) 16800,00 грн; підготовка заяви про відмову від частини позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, подача цієї заяви до Господарського суду Чернігівської області (30 хв) 2100,00 грн. Всього 21000,00 грн.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим слід відзначити, що договором про надання правничої/правової допомоги визначено фіксований розмір винагороди адвоката (п.5.1 договору).

Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Матеріалами справи підтверджується факт надання адвокатом правової допомоги та понесення позивачем витрат на правничу допомоги в сумі 21000,00 грн.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволені судом, витрати на послуги адвоката відповідно до ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача в сумі 21000,00 грн.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 18220,21 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Братіца Агро (вул. Дружня, 24, м. Мена, Корюківський район, Чернігівська область, 15600, код 41217124) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ромир-Трейд (вул. Адміральська, 9/1, м. Миколаїв, 54001, код 41507739) 36000,00 грн штрафних санкцій, 2422,40 грн витрат зі сплати судового збору, 21000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 12.03.2025.

Суддя М.О. Демидова