ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025 Справа № 914/2598/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оджас Груп», с. Петропавлівська Борщагівка Бучанського району Київської області,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Оіл Трейд», м. Трускавець Дрогобицького району Львівської області,

про: стягнення заборгованості у розмірі 1 674 460,48 грн

Суддя Н.Є. Березяк

Секретар судового засідання Р.Р. Волошин

За участю представників сторін:

від позивача: Вайнер О.Л. представник;

від відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Оджас Груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Оіл Трейд» про стягнення заборгованості у розмірі 1 674 460,48 грн.

Ухвалою суду від 24.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Рух справи відображено в ухвалах та протоколах судових засідань.

Ухвалою суду від 13.02.2025 закрито підготовче провадження у справі №914/2598/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.03.2025.

В судове засідання 13.03.2025 представник позивача з`явився, надав пояснення по суті спору. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №09/03/23-2 від 09.03.2023 внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в розмірі 1 674 460,48 грн, що складається із: 1 311 656,48 грн основного боргу, 268 492,03 грн пені, 34 088,71 грн трьох процентів річних та 60 223,26 грн інфляційних втрат.

Представник відповідача в судове засідання 13.03.2025 повторно не з`явився хоча налоежним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду, доказів поважності причин неявки в попередні судові засідання суду не надав. Враховуючи необгрунтовані належними доказами неявки представника відповідача в судові засідання, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача за наявними в справі матеріалами і доказами.

В попередньому підготовчому судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив усно, однак відзиву на позовну заяву не подавав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, беручи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

В судовому засіданні 13.03.2025 була проголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оджас Груп» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Захід Оіл Трейд» (Покупець) було укладено Договір поставки нафтопродуктів № 09/03/23-2.

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що Загальна ціна цього Договору визначається кількістю отриманого та оплаченого Товару Покупцем протягом всього строку дії Договору. Вартість кожної окремої партії Товару визначається Постачальником в рахунках-фактурах та накладних документах.

Пунктом 2.4. Договору встановлений порядок розрахунків, а саме: Покупець зобов`язується оплатити 100 % вартості Товару, зазначену в рахунку на оплату, до моменту поставки Товару протягом 1 дня з дати виставлення рахунку, якщо інший строк для оплати конкретного Товару письмово не погоджений Сторонами. Датою здійснення оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок Продавця, що зазначений в реквізитах цього Договору.

Пунктом 2.7. Договору встановлено, що Остаточні розрахунки між Сторонами по цьому Договору по кожній поставці Продукції здійснюються на підставі актів прийманпя-передачі Продукції та/чи накладних.

У відповідності до п.7.1. Договору цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2023 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання. У випадку, якщо за 1 календарний місяць до закінчення строку дії цього Договору ні одна із Сторін не попередить іншу Сторону про його розірвання, Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих же умовах.

На виконання умов Договору поставки позивачем було поставлено Товар на суму 7 662 176,52 грн, що підтверджується Рахунками на оплату та Видатковими накладними за період березень 2023 серпень 2024 року.

Однак відповідач сплатив заборгованість за поставлений Товар частково, в розмірі 6 350 520,04 грн, що підтверджується платіжними інструкціями за період з березня 2023 року по вересень 2024 року.

Несплаченою залишилась заборгованість за поставлений Товар в сумі 1 311 656,48 грн, що також підтверджується двостороннім Актом звірок взаємних розрахунків, який був підписаний сторонами електронними підписами з обох сторін 01.10.2024 та 02.10.2024 року.

Листом від 08.10.2024 позивач направив на поштову та електронну адреси відповідача вимогу про сплату заборгованості за Договором в розмірі 1 311 656,48 грн, однак відповіді на вказану вимогу так і не отримав.

Враховуючи відсутність сплати заборгованості за Договором поставки №09/03/23-2 від 09.03.2023 позивач звернувся до Господарського суду Львівської області із матеріально-правовою вимогою про стягнення заборгованісті у розмірі 1 674 460,48 грн, що складається із: 1 311 656,48 грн основного боргу, 268 492,03 грн пені, 34 088,71 грн трьох процентів річних та 60 223,26 грн інфляційних втрат.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Згідно із п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Згідно ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки позивач передав, а відповідач прийняв Товар на суму 7 662 176,52 грн, що підтверджується Рахунками на оплату та Видатковими накладними за період березень 2023 серпень 2024 року.

Пунктом 2.4. Договору встановлений порядок розрахунків, а саме: Покупець зобов`язується оплатити 100 % вартості Товару, зазначену в рахунку на оплату, до моменту поставки Товару протягом 1 дня з дати виставлення рахунку, якщо інший строк для оплати конкретного Товару письмово не погоджений Сторонами. Датою здійснення оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок Продавця, що зазначений в реквізитах цього Договору.

Відповідач сплатив заборгованість за поставлений Товар частково, в розмірі 6 350 520,04 грн, що підтверджується платіжними інструкціями за період з березня 2023 року по вересень 2024 року.

Несплаченою залишилась заборгованість за поставлений Товар в сумі 1 311 656,48 грн, що також підтверджується двостороннім Актом звірок взаємних розрахунків, який був підписаний сторонами електронними підписами з обох сторін 01 та 02.10.2024 року.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи не містять доказів перерахування відповідачем позивачу решти заборгованості за поставлений Товар в сумі 1 311 656,48 грн.

Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення 1 311 656,48 грн основного боргу за Договором поставки є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Щодо стягнення 268 492,03 грн пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойка (штраф, пеня)це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення зобов`язання. Пеня є неустойкою, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Пунктом 4.2. Договору сторони передбачили, що у випадку прострочки оплати Покупцем Продукції, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє за період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочки оплати.

Суд, здійснивши перевірку нарахування позивача щодо стягнення пені, дійшов висновку, що такий зроблений арифметично правильно, відтак до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 268 492,03 грн.

Щодо стягнення 34 088,71 грн трьох процентів річних та 60 223,26 грн інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перевірку нарахування позивача щодо стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що такий зроблений арифметично правильно, відтак до стягнення з відповідача підлягає 3% річних у розмірі 34 088,71 грн та інфляційні втрати в сумі 60 223,26 грн.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір у справі покладається на відповідача в розмірі 25 116,91 грн.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Оіл Трейд» (82200, Львівська область, Дрогобицький район, м. Трускавець, вул. Дрогобицька, буд. 10-В, кв. 18А; код ЄДРОПОУ: 44738853) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оджас Груп» (08130, Київська область, Бучанський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 2; ) 1 311 656,48 грн основного боргу, 268 492,03 грн пені, 34 088,71 грн три проценти річних, 60 223,26 грн інфляційних втрат та 25 116,91 грн відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарським процесуальним кодексом України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 18.03.2025.

Суддя Березяк Н.Є.