ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 рокуСправа № 912/3144/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №912/3144/24

за позовом Фізичної особи - підприємця Самборського Андрія Юрійовича, АДРЕСА_1

до відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства "Перемога", вул. Топольна, 1, с. Куца Балка, Голованівський район, Кіровоградська область, 26633

про стягнення 191 958,78 грн

Представники сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - Омельченко О.В., адвокат, ордер серії АХ №1238500 від 06.02.2025 (в режимі відеоконференції);

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця Самборського Андрія Юрійовича (далі - ФОП Самборський А.Ю.) до Приватного сільськогосподарського підприємства "Перемога" (далі - ПСП "Перемога") з вимогами стягнути заборгованість у розмірі 191 958,78 грн, з яких 147 183,29 грн основний борг, 34 208,36 грн інфляційні втрати, 10 567,13 грн 3% річних, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом №1/П12/Д1 від 20.01.2023 в частині оплати послуг.

Ухвалою від 23.12.2024 суддя Кузьміна Б.М. залишила позов без руху та встановила позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

30.12.2024 позивач на виконання ухвали суду подав суду заяву про усунення недоліків.

У зв`язку з перебуванням судді Кузьміної Б.М., в провадженні якої знаходиться справа №912/3144/24, у відпустці в період з 30.12.2024 до 05.01.2025, здійснено повторний автоматизований розподіл справи №912/3144/24, за результатом якого дану справу призначено судді Кабаковій В.Г.

Ухвалою від 31.12.2024 суд відкрив провадження у справі №912/3144/24 за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання, встановив учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

09.01.2025 через систему "Електронний суд" від ПСП "Перемога" надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

13.01.2025 позивач в системі "Електронний суд" сформував відповідь на відзив відповідача.

Ухвалою від 16.01.2025 у зв`язку з перебуванням судді Кабакової В.Г. у відпустці з 20.01.2025 по 02.02.2025 підготовче засідання у справі №912/3144/24 призначено на 12.02.2025.

27.01.2024 та 13.02.2025 через систему "Електронний суд" від ФОП Самборського А.Ю. надійшли заяви, за змістом яких позивач просить судовий розгляд у справі №912/3144/24 здійснювати без його участі за наявними в матеріалах справи документами.

12.02.2024 господарський суд відкрив підготовче засідання та оголосив перерву до 25.02.2025, про що постановлено протокольну ухвалу.

21.02.2025 через систему "Електронний суд" відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких, зокрема, міститься також клопотання про поновлення строку на їх подання.

Ухвалою від 25.02.2025 суд продовжив відповідачу строк для подання заперечень до 20.02.2025; продовжив строк підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів; закрив підготовче провадження у справі №912/3144/24 та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.03.2025.

07.03.2025 на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі та заява про проведення засідання за його відсутності.

11.03.2025 суд розпочав розгляд справи по суті. У судовому засіданні 11.03.2025 досліджено докази у справі.

За клопотанням відповідача оголошено перерву до 18.03.2025.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду, суд враховує, що позивач подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступні обставини.

20.01.2023 між ФОП Самборським А.Ю. (далі - Перевізник) та ПСП "Перемога" (далі - Замовник) укладено договір про надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом №1/П12/Д1 (далі - Договір, а.с. 11-12), за умовами якого:

- Перевізник бере на себе зобов`язання доставити автомобільним транспортом і видати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі, а Замовник бере на себе зобов`язання сплатити плату за перевезення вантажів (пункт 1.1);

- обов`язки перевізника: забезпечити своєчасне подання придатного для перевезення автотранспорту для навантаження вантажу, розпочати перевезення у час відправлення вантажу та дотримувати визначений договором строк доставки вантажу (пункт 2.2); надавати Замовнику акт наданих послуг (пункт 2.4);

- розрахунки між Перевізником і Замовником здійснюються на підставі наданого Перевізником Замовнику рахунку шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Перевізника (пункт 4.1);

- розрахунок здійснюється Замовником Перевізнику по факту за надані послуги, на підставі актів приймання-передачі надання послуг на виконання транспортних перевезень, підписаних уповноваженими представниками сторін, протягом 10 банківських днів з дня їх підписання (пункт 4.2);

- цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін (пункт 7.1);

- строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2023 року, а за невиконаними зобов`язаннями, до повного їх виконання. У випадку, якщо будуть відсутні заперечення з боку обох Сторін, даний Договір вважається пролонгованим на наступний рік (пункт 7.2).

Додаток 1 до договору визначає вартість послуг з урахуванням градації (км) та ціни в гривнях за т/км (а.с. 13).

Додатковою угодою №1 від 01.10.2023 сторонами погоджено внести зміни до п. 4.3 Договору (а.с. 14).

Договір, додаток до нього та додаткова угода підписані сторонами та скріплені печатками.

На виконання умов Договору позивачем надані послуги з перевезення, про що між сторонами складено та підписано такі акти здачі-приймання робіт (надання послуг) разом з реєстрами товарно-транспортних накладних:

- №111 від 06.02.2023 на суму 430 815,00 грн;

- №112 від 16.02.2023 на суму 615 195,00 грн;

- №133 від 25.10.2023 на суму 116 488,89 грн (а.с. 15-67).

У вказаних актах зазначено, що Замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Таким чином, загальна вартість наданих послуг становить 1 162 498,89 грн.

Відповідач здійснив часткову оплату за послуги з перевезення в загальному розмірі 1 015 315,60 грн, про що свідчить виписка по рахунку (а.с. 119).

Як вказує позивач, станом на день подання позову заборгованість становить 147 183,29 грн.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Згідно зі ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір, до виконання якого застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (далі - ГК України).

За своїм змістом та правовою природою укладений Договір є договором перевезення вантажу.

Так, згідно зі статтею 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (частина 1).

Положеннями частин 2 та 3 статті 909 ЦК України установлені також вимоги до форми такого договору, а саме договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі і його укладення підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Поряд з цим, за частиною 2 статті 908 ЦК України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Зокрема, відносини між автомобільними перевізниками та замовниками транспортних послуг регулюються серед іншого також положеннями Закону України "Про автомобільний транспорт" та Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997.

Так, за змістом статті 1 вказаного Закону під внутрішніми перевезеннями розуміються перевезення вантажів територією України без перетину державного кордону України, а послугою з перевезення вантажів є перевезення вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

У відповідності до статті 50 названого Закону договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо). Істотними умовами договору є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

За пунктом 1 названих Правил договором про перевезення вантажів є двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 ГК України.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На виконання умов Договору позивачем надано відповідачу послуги з перевезення на загальну суму 1 162 498,89 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-приймання робіт (надання послуг) та товарно - транспортними накладними (а.с. 15-67).

Відповідач оплатив послуги з перевезення частково в сумі 1 015 315,60 грн, про що свідчить виписка по рахунку (а.с. 119).

Таким чином, заборгованість становить 147 183,29 грн.

Відповідач отримані послуги у вказаному розмірі не оплатив, вважає, що через відсутність рахунків на оплату з боку ФОП Самборського А.Ю. відповідно до пункту 4.1 Договору, строк виконання зобов`язання з оплати не настав.

При цьому, суд вважає помилковими вказані твердження відповідача, оскільки за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити надані йому послуги з перевезення. Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 07.04.2021 у справі №904/160/19 (904/1939/20), від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18.

За пунктом 4.2 Договору Замовник мав сплатити вартість послуг на підставі актів приймання-передачі надання послуг на виконання транспортних перевезень, підписаних уповноваженими представниками сторін, протягом 10 банківських днів з дня їх підписання.

Водночас, Національний банк України з 1 квітня 2023 року запустив нову версію Системи електронних платежів (СЕП-4), завдяки чому скасовано поняття "банківський день". Тепер міжбанківські перекази з рахунку на рахунок можна здійснювати цілодобово у будь-який день. Система працює в режимі 24/7, що передбачає цілодобове виконання міжбанківських платіжних операцій без призупинення роботи системи та миттєвий перехід від поточного до наступного календарного дня.

Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження оплати відповідачем послуг з перевезення вантажів на суму 147 183,29 грн.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 147 183,29 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 34 208,36 грн інфляційних втрат та 10 567,13 грн 3% річних.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних втрат та 3% річних здійснено позивачем окремо по кожному актові здачі-приймання робіт (надання послуг) з урахуванням здійснених відповідачем оплат, а саме:

- за актом №111 від 06.02.2023: інфляційні втрати в сумі 6 462,22 грн та 3 % річних в розмірі 1 947,52 грн за період з 17.02.2023 по 12.04.2023;

- за актом №112 від 16.02.2023: інфляційні втрати в сумі 14 043,32 грн та 3 % річних в розмірі 4 674,68 грн за період з 27.02.2023 по 21.12.2024;

- за актом №133 від 25.10.2023: інфляційні втрати в сумі 13 702,82 грн та 3 % річних в розмірі 3 944,93 грн за період з 05.11.2023 по 21.12.2024.

Однак, при визначені періоду нарахування інфляційних втрат та 3% річних за актами №112 від 16.02.2023 та №133 від 25.10.2023, позивачем не враховано положення ч. 5 ст. 254 ЦК України, за якою якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З урахуванням вказаної норми, правильним початком періоду прострочення зобов`язання є:

- з 28.02.2023 по 21.12.2024 за актом №112 від 16.02.2023;

- з 07.11.2023 по 21.12.2024 за актом №133 від 25.10.2023.

Враховуючи зазначене, здійснивши власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що:

- за актом №112 від 16.02.2023: інфляційні втрати складають 14 043,32 грн; 3 % річних становить 4 624,11 грн;

- за актом №133 від 25.10.2023: інфляційні втрати складають 13 702,82 грн; 3 % річних становить 3 925,78 грн.

Отже, за перерахунком суду загальний розмір 3% річних становить 10 497,41 грн.

Інфляційні втрати підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі, що становить 34 208,36 грн.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що відповідач, не надав доказів повного виконання взятих на себе зобов`язань у строки, встановлені договором, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнення з відповідача на користь позивача 147 183,29 грн основного боргу, 34 208,36 грн інфляційних втрат, 10 497,41 грн 3% річних, та відмови в задоволенні решти позовних вимог.

За правилами ч. 9 ст. 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача повністю, як на особу, внаслідок неправильних дій якої виник спір.

Керуючись статтями 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Перемога" (вул. Топольна, 1, с. Куца Балка, Голованівський район, Кіровоградська область, 26633, ідентифікаційний код 03756508) на користь Фізичної особи - підприємця Самборського Андрія Юрійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 147 183,29 грн основного боргу, 34 208,36 грн інфляційних втрат, 10 497,41 грн 3% річних, а також 2 422,40 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати сторонам через систему "Електронний суд".

Повне рішення складено 19.03.2025.

Суддя В.Г. Кабакова