ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2025 р. Справа№ 911/2034/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 )

на рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2024

у справі №911/2034/24 (суддя КолесникР.М.)

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон-Продукт»

про стягнення 45 414,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі - позивач/Комендатура) за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернулась до Господарського суду Київської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон-Продукт» (далі - відповідач/Товариство) штрафних санкцій нарахованих на підставі договору про закупівлю масла вершкового селянського від 26.10.2023 № 852-23 (ЦЗ) у загальному розмірі 45 414,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором щодо своєчасної поставки товару за договором, що стало підставою для застосування до відповідача відповідальності, встановленої чинним законодавством та умовами договору, за порушення зобов`язань за договором.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.11.2024 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон-Продукт» на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) 39 933,00 грн пені та 2 130,04 гривень судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що поставка товару, яка відбувалась на підставі заявки від 20.11.2023 № 701/15845-23-вих здійснена відповідачем в межах строків встановлених договором. Відтак, не виконавши зобов`язання у строк, встановлений договором, відповідач допустив порушення зобов`язання.

Кірм того, суд перевіривши наданий позивачем розрахунок пені на предмет правильності та обґрунтованості, судом встановлено, що такий є необґрунтованим, адже позивачем не враховано, що поставка товару за видатковою накладною від 05.12.2023 № 2330 здійснена позивачем в межах строків встановлених п. 5.1. договору.

Тому, судом здійснено власний розрахунок пені з урахуванням вірно визначеного початку та кінцевого періоду нарахування, не виходячи за межі заявлених позивачем періодів, та встановлено, що вірно розрахований розмір належної до стягнення з відповідача пені становить 39 933,00 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню у розмірі встановленому судом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а також судом допущено неправильне застосування норм матеріального права.

Скаржник вказує на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку при визначенні дати поставки товару за видатковою накладною від 05.12.2023 № 2330, з огляду на те, що дійсна і фактична поставка товару відбулася 11.12.2023, про що свідчить відмітка представника товароодержувача військової частини НОМЕР_2 в акті приймання-передавання товарів для перевезення від 05.12.2023 (додаток № 38 до позовної заяви).

Відтак, на думку апелянта, судом не взято до уваги положення договору, укладеного між позивачем та відповідачем, у тому числі щодо підтвердження фактичної поставки представниками товароодержувача, шляхом проставляння дати отримання товару від постачальника саме в акті приймання-передавання товару для перевезення, що визначено у пункті 5.6 договору.

Таким чином, апелянт вважає рішення суду передчасним, оскільки судом не досліджено та не взято до уваги власне акт приймання-передавання товару для перевезення від 05.12.2023 № 5662, оформлений на підставі видаткової накладної від 05.12.2023 № 2330, та який містить дату фактичного отримання товароодержувачем (військовою частиною НОМЕР_2 ) масла вершкового « Селянського » 72,5% у кількості 10 500 кг саме 11.12.2023.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2024, для розгляду апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2024 у справі №911/2034/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2024 у справі №911/2034/24 та призначено до розгляду апеляційну скаргу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

З огляду на наявність у матеріалах справи належних доказів повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, та закінчення процесуальних строків на подання до суду документів, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2024, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа №911/2034/24 розглядалась протягом розумного строку.

Так, колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача в межах викладених скаржником доводів та вимог не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що між Військовою частиною НОМЕР_1 (замовник) та ТОВ «Регіон-Продукт» (постачальник) 26.10.2023 укладено договір про закупівлю масла вершкового селянського № 852-23 (ЦЗ) (далі - договір), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язується у 2023 році поставити замовнику товари, зазначені у специфікації (додаток № 1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Найменування (номенклатура, асортимент) товару: масло вершкове «Селянське» 72,5% ДСТУ 4399:2005, код ДК 021:2015 - 15530000-2 «Вершкове масло (масло вершкове)». Кількість товарів в асортименті та цінами згідно специфікації (додаток № 1) (пункт 1.2. договору).

Згідно з п. 3.1. договору загальна сума договору складає: 48 467 700,00 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 8 077 950,00 грн.

Ціна на товар зазначається у специфікації (додаток № 1) із врахуванням тари, упаковки, транспортних та інших витрат. Підставою для оплати вважається рахунок (рахунок-фактура) та накладна постачальника, підписана сторонами (пункт 3.2. договору).

За умовами пункту 5.1. договору постачальник зобов`язаний поставити товари у розпорядження замовника (товароодержувача) разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти поставку на умовах цього договору, протягом 14 робочих днів з моменту направлення заявки замовником.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що заявка замовника подається шляхом надсилання її на електронну пошту постачальника - ІНФОРМАЦІЯ_2. На підтвердження отримання заявки постачальник надсилає протягом однієї робочої доби на електронну адресу замовника - ІНФОРМАЦІЯ_3 лист-підтвердження про отримання такої заявки. У разі відсутності такого листа у зазначений строк, заявка замовника вважається прийнятою постачальником у повному обсязі і підлягає виконанню. Доказом, що свідчить про отримання постачальником заявки замовника вважати лист-підтвердження про направлення заявки від адміністратора поштового домену @dpsu.gov.ua (провайдера).

Відповідно до п. 5.3. договору поставка товару здійснюється транспортом постачальника. Поставка та передача товарів замовнику (товароодержувачу) на умовах DDP (відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс у редакції 2010р.) за адресою замовника та товароодержувачів (додаток 1).

Згідно з п. 5.4. договору до кожної партії товару що постачається, постачальник обов`язково надає замовнику видаткові накладні (не менше двох примірників замовнику), рахунки-фактури (не менше одного примірника замовнику), завірені підписами уповноваженої особи (осіб) постачальника, а також надає документи, що підтверджують якість товару відповідно до п. 2.1 та п. 2.2 розділу II цього договору.

Відповідно до умов пункту 5.5. договору для перевезення товару до товароодержувача, уповноваженими особами замовника оформляється акт приймання-передавання товару для перевезення (в чотирьох примірниках)-(додаток № 3 до цього договору, який є невід`ємною частиною договору) та акт приймання-передачі запасів або акт приймання-передачі незавершених капітальних інвестицій (в чотирьох примірниках). Акт приймання-передавання товару для перевезення складається в чотирьох примірниках: перший залишається у замовника, другий передається товароодержувачу, третій - постачальнику, четвертий після оформлення товароодержувачем повертається постачальником до замовника.

Датою прийняття та передачі у власність товару вважати дату, вказану уповноваженою особою товароодержувача та представника постачальника при отриманні товару в акті приймання-передавання товару для перевезення (пункт 5.6. договору).

Згідно з п. 5.8. договору приймання товару за кількістю і якістю проводиться уповноваженими особами сторін у день поставки товару. Відвантаження товару за цим договором проводиться постачальником у тарі та упаковці з відповідним маркуванням. Тара і упаковка товару під час перевезення і зберігання має гарантувати її цілісність і схоронність.

За умовами пункту 5.9.5. договору замовник (товароодержувач) не здійснює приймання товару у разі порушення умов договору щодо якості товару, його маркування та пакування.

Відповідно до п. 5.12. договору, у випадку, якщо в ході приймання товару буде встановлено порушення якості товару або нестача будь-якої його кількості, товароодержувач спільно з представником постачальника складає акт і залежно від причин і недоліків пред`являє претензію постачальнику.

Постачальник зобов`язаний у строк не більше 2 робочих днів від дати отримання такої претензії поставити замовнику (товароодержувачу) недопоставлену частину товару або усунути виявлені недоліки (пункт 5.13. договору).

Згідно з пунктом 5.14. договору замовник (товароодержувач) може відкласти приймання товару за кількістю та якістю до моменту надання постачальником документів, які підтверджують кількість та якість товару, що постачається, та/або проведення лабораторних досліджень. В цьому випадку товар може бути прийнято на тимчасове зберігання Замовником (товароодержувачем).

Відповідно до п. 5.16. договору у разі виникнення сумнівів/суперечки щодо якості поставленого товару проводиться його незалежна експертиза в уповноважених на це установах чи організаціях. Оплата вартості експертизи товару сплачується постачальником.

Пунктом 6.3.1. договору встановлено, що постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, визначені у п. 5.1 та згідно з заявками замовника, які подаються відповідно до п. 5.2 договору.

Згідно з пунктом 7.2. договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти постачальник (відповідно до ч. 2 ст. 231 ГКУ) сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Специфікацією до договору, яка є додатком № 1 до нього, сторони погодили,зокрема, кількість товару - 185700 кг, ціну за кг - 261,00 грн, суму (з ПДВ) - 48467700,00 грн, а також товароодержувачів - уповноважена особа військової частини за місцем поставки товару, а саме:

- в/ч НОМЕР_3 АДРЕСА_1 , кількість масла вершкового - 9000 кг;

- в/ч НОМЕР_4 АДРЕСА_2 кількість масла вершкового - 4000 кг;

- в/ч НОМЕР_5 АДРЕСА_3 кількість масла вершкового - 6000 кг;

- в/ч НОМЕР_6 АДРЕСА_2 , кількість масла вершкового - 6000 кг;

- в/ч НОМЕР_7 АДРЕСА_1 кількість масла вершкового - 4000 кг;

- в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , кількість масла вершкового - 10500 кг;

- в/ч НОМЕР_8 АДРЕСА_4 , кількість масла вершкового - 14000 кг;

- в/ч НОМЕР_9 АДРЕСА_4 , кількість масла вершкового - 1000 кг;

- в/ч НОМЕР_10 АДРЕСА_4 , кількість масла вершкового - 4000 кг;

- в/ч НОМЕР_11 АДРЕСА_4 , кількість масла вершкового - 700 кг;

- в/ч НОМЕР_12 АДРЕСА_5 , кількість масла вершкового - 2000 кг;

- в/ч НОМЕР_13 АДРЕСА_4 , кількість масла вершкового - 4000 кг;

- в/ч НОМЕР_14 АДРЕСА_4 , кількість масла вершкового - 5000 кг;

- в/ч НОМЕР_15 АДРЕСА_6 , кількість масла вершкового - 11000 кг;

- в/ч НОМЕР_16 АДРЕСА_7 , кількість масла вершкового - 10000 кг;

- в/ч НОМЕР_17 АДРЕСА_8 , кількість масла вершкового - 2500 кг.

На підставі укладеного договору позивачем сформовано заявку від 06.11.2023 № 701/15173-23вих. на поставку обумовленого договором товару, у кількості та за місцем поставки визначеними у заявці.

Вказана заявка 06.11.2023 року надіслана на електронну пошту постачальника за адресою, зазначеною у пункті 5.2. договору.

На виконання вказаної заявки відповідач здійснив поставку товару, що підтверджується видатковими накладними на загальну суму 19 053 000,00 грн, які підписані представниками товародержувачів та відповідача, та відповідними їм актами приймання-передачі товарів, а саме:

- видаткова накладна від 08.11.2023 № 1203 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_3 ) на загальну суму 2 349 000,00 грн та акт приймання-передавання товарів для перевезення від 08.11.2023 № 4847, згідно якого товар одержано товароодержувачем - 10.11.2023;

- видаткова накладна від 08.11.2023 № 1280 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_18 ) на загальну суму 2 088 000,00 гривень та акт приймання-передавання товарів для перевезення від 08.11.2023 № 4832, згідно якого товар одержано товароодержувачем - 06.12.2023;

- видаткова накладна від 08.11.2023 № 1281 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_1 ) на загальну суму 1 174 500,00 грн;

- видаткова накладна від 17.11.2023 № 1611 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_15 ) на загальну суму 2 871 000,00 грн та акт приймання-передавання товарів для перевезення від 17.11.2023 № 5225, згідно якого товар одержано товароодержувачем - 24.11.2023;

- видаткова накладна від 20.11.2023 № 1768 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_19 ) на загальну суму 3 393 000,00 грн та акт приймання-передавання товарів для перевезення від 20.11.2023 № 5240, згідно якого товар одержано товароодержувачем - 30.11.2023;

- видаткова накладна від 23.11.2023 № 1836 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_8 ) на загальну суму 3 654 000,00 грн та акт приймання-передавання товарів для перевезення від 23.11.2023 № 5338, згідно якого товар одержано товароодержувачем - 25.11.2023;

- видаткова накладна від 23.11.2023 № 1837 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_9 ) на загальну суму 261 000,00 грн та акт приймання-передавання товарів для перевезення від 23.11.2023 № 5337, згідно якого товар одержано товароодержувачем - 24.11.2023;

- видаткова накладна від 24.11.2023 № 1839 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_17 ) на загальну суму 652 500,00 гривень та акт приймання-передавання товарів для перевезення від 24.11.2023 № 5340, згідно якого товар одержано товароодержувачем - 25.11.2023;

- видаткова накладна від 24.11.2023 № 1840 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_20 ) на загальну суму 2 610 000,00 грн та акт приймання-передавання товарів для перевезення від 24.11.2023 № 5339, згідно якого товар одержано товароодержувачем - 25.11.2023.

Позивачем сформовано заявку від 20.11.2023 № 701/15845-23Вих. на поставку обумовленого договором товару, у кількості та за місцем поставки визначеними у заявці.

Вказана заявка 21.11.2023 надіслана на електронну пошту постачальника за адресою, зазначеною у пункті 5.2. договору.

На виконання вказаної заявки відповідач здійснив поставку товару, що підтверджується видатковими накладними на загальну суму 15790502 гривень, які підписані представниками товародержувачів та відповідача, та відповідними їм актами приймання-передачі товарів, а саме:

- видаткова накладна від 01.12.2023 № 2111 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_16 ) на загальну суму 2 610 000,00 грн та акт приймання-передавання товарів для перевезення від 01.12.2023 № 5614, згідно якого товар одержано товароодержувачем - 01.12.2023;

- видаткова накладна від 01.12.2023 № 2112 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_4 ) на загальну суму 1 044 000,00 грн та акт приймання-передавання товарів для перевезення від 01.12.2023 № 5617, згідно якого товар одержано товароодержувачем - 02.12.2023;

- видаткова накладна від 01.12.2023 № 2113 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_5 ) на загальну суму 1 566 000,00 грн та акт приймання-передавання товарів для перевезення від 01.12.2023 № 5621, згідно якого товар одержано товароодержувачем - 02.12.2023;

- видаткова накладна від 01.12.2023 № 2114 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_6 ) на загальну суму 1 566 000,00 грн та акт приймання-передавання товарів для перевезення від 01.12.2023 № 5620, згідно якого товар одержано товароодержувачем - 01.12.2023;

- видаткова накладна від 01.12.2023 № 2116 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_7 ) на загальну суму 1 044 000,00 грн та акт приймання-передавання товарів для перевезення від 01.12.2023 № 5622, згідно якого товар одержано товароодержувачем - 01.12.2023;

- видаткова накладна від 05.12.2023 № 2330 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_2 ) на загальну суму 2 740 500,00 грн та акт приймання-передавання товарів для перевезення від 05.12.2023 № 5662, згідно якого товар одержано товароодержувачем - 11.12.2023;

- видаткова накладна від 07.12.2023 № 2408 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_21 ) на загальну суму 1827000,00 гривень та акт приймання-передавання товарів для перевезення від 07.12.2023 № 5724, згідно якого товар одержано товароодержувачем - 07.12.2023;

- видаткова накладна від 07.12.2023 № 2409 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_19 ) на загальну суму 3 393 000,00 грн та акт приймання-передавання товарів для перевезення від 07.12.2023 № 5725, згідно якого товар одержано товароодержувачем - 09.12.2023.

Позивач 10.04.2024 та 30.05.2024 (згідно фіскальних чеків АТ «Укрпошта») звернувся до відповідача із претензіями від 10.04.2024 № 06.1.2/2634-24 та від 28.05.2024 № 06.1.2./3995-24, у яких посилався на те, що відповідно до поданої позивачем заявки на постачання товару від 06.11.2023 № 701/15173-23-вих (заявка № 1) постачальник був зобов`язаний поставити товар до 24.11.2023, а згідно із заявкою на постачання товару від 20.11.2023 № 701/15845-23-Вих (заявка № 2) постачання товару мало відбутись до 08.12.2023. Натомість згідно із заявкою № 1 отримання товару:

- товароодержувачем - Військовою частиною НОМЕР_18 , відповідно до акту приймання-передавання від 08.11.2023 № 4832, відбулось 06.12.2023, тобто з порушенням строків поставки на 11 днів;

- товароодержувачем - Військовою частиною НОМЕР_19 , відповідно до акту приймання-передавання від 20.11.2023 № 5240, відбулось 30.11.2023, тобто з порушенням строків поставки на 5 днів;

згідно заявки № 2 отримання товару:

- товароодержувачем - Військовою частиною НОМЕР_2 , відповідно до акту приймання-передавання від 05.12.2023 № 5662, відбулось 11.12.2023, тобто з порушенням строків поставки на 2 дні.

Зважаючи на викладені обставини та посилаючись на умови пункту 7.2. договору позивач вимагав від відповідача сплатити суму штрафних санкцій у розмірі 45 414,00 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору, що проявилося у порушенні строків поставки товару встановлених п. 5.1. договору, а тому позивач на підставі п. 7.2. договору здійснив нарахування пені у розмірі 45 414,00 грн, яку просив суд стягнути з відповідача в судовому порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Виходячи зі змісту ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач сформував та надіслав на адресу відповідача заявки від 06.11.2023 № 701/15173-23-Вих та від 20.11.2023 № 701/15845-23-вих на поставку товару обумовленого договором на користь товароодержувачів.

Враховуючи умови пункту 5.2. договору та зважаючи на відсутність в перебігу розгляду справи заперечень відповідача щодо дати отримання заявок на поставку товару, вказані заявки були отримані відповідачем у день їх надсилання позивачем, а саме - 06.11.2023 та 21.11.2023.

Таким чином, згідно із п. 5.1. договору відповідач мав здійснити поставку товару за заявкою від 06.11.2023 у строк до 24.11.2023 включно, а за заявкою від 20.11.2023 у строк до 11.12.2023 включно.

Проте, як вбачється з матеріалів справи, поставка обумовленого договором товару здійснена відповідачем з порушенням строків, встановлених п. 5.1. договору, а саме судом першої інстанції встановлено, що:

- згідно з видатковою накладною від 08.11.2023 № 1280 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_18 ) на загальну суму 2 088 000,00 грн та акту приймання-передавання товарів для перевезення від 08.11.2023 № 4832 товар фактично поставлено позивачу 06.12.2023;

- згідно видатковою накладною від 20.11.2023 № 1768 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_19 ) на загальну суму 3 393 000,00 грн та акту приймання-передавання товарів для перевезення від 20.11.2023 № 5240 товар фактично поставлено позивачу 30.11.2023;

- згідно з видатковою накладною від 23.11.2023 № 1836 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_8 ) на загальну суму 3 654 000,00 грн та акту приймання-передавання товарів для перевезення від 23.11.2023 № 5338 товар фактично поставлено позивачу 25.11.2023;

- згідно з видатковою накладною від 24.11.2023 № 1839 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_17 ) на загальну суму 652 500,00 грн та акту приймання-передавання товарів для перевезення від 24.11.2023 № 5340 товар фактично поставлено позивачу 25.11.2023;

- згідно з видатковою накладною від 24.11.2023 № 1840 (пункт розвантаження Військова частина НОМЕР_20 ) на загальну суму 2 610 000,00 грн та акту приймання-передавання товарів для перевезення від 24.11.2023 № 5339 товар фактично поставлено позивачу 25.11.2023.

При цьому, суд встановив, що поставка товару, яка відбувалась на підставі заявки від 20.11.2023 № 701/15845-23-Вих здійснена відповідачем в межах строків встановлених договором.

Таким чином судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідач не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором, чим допустив порушення зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 193, частини 1 статті 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Згідно зі ст. 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Відповідно до ч. 1, 3 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 547 ЦК України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Пунктом 7.2. договору встановлено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти постачальник (відповідно до ч. 2 ст. 231 ГКУ) сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції враховано, що відповідачем не надано контррозрахунку сум, заявлених позивачем до стягнення з відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи позивач здійснив нарахування пені за наступними видатковими накладними, а саме:

- за видатковою накладною від 08.11.2023 № 1280, нарахування пені здійснено позивачем за період з 25.11.2023 по 05.12.2023, розмір якої за розрахунком позивача становить 22 968,00 грн;

- за видатковою накладною від 20.11.2023 № 1768, нарахування пені здійснено позивачем за період з 25.11.2023 по 29.11.2023, розмір якої за розрахунком позивача становить 16 965,00 грн;

- за видатковою накладною від 05.12.2023 № 2330, нарахування пені здійснено позивачем за період з 09.12.2023 по 10.12.2023, розмір якої за розрахунком позивача становить 5481,00 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені на предмет правильності та обґрунтованості, судом першої інстанції встановлено, з яким погоджується колегія суддів, що позивачем не враховано, що поставка товару за видатковою накладною від 05.12.2023 № 2330 здійснена позивачем в межах строків, встановлених п. 5.1. договору.

Тому, здійснений судом першої інстанції власний розрахунок пені з урахуванням вірно визначеного початку та кінцевого періоду нарахування, не виходячи за межі заявлених позивачем періодів, становить розмір 39 933,00 грн та є правильним та обґрунтованим.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню у розмірі встановленому судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції зауважує, що інші доводи апеляційної скарги позивача не підтверджуються та спростовуються встановленими вище обставинами справи.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Господарського суду Київської області від 18.11.2024 у справі №911/2034/24 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2024 у справі №911/2034/24 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2024 у справі №911/2034/24 слід залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню до Верховного Суду судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2024 у справі №911/2034/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2024 у справі №911/2034/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/2034/24 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк