ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2025 року м.Дніпро Справа № 912/2247/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська"

на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.03.2024 р.

( суддя Поліщук Г.Б., м. Кропивницький, повний текст рішення складено 14.03.2024 р.)

у справі

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська"

до відповідачів:

1. Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Успенський рибгосп"

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Успенський рибгосп" з вимогою про визнання недійсним договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом від 05.08.2022 р., укладеного між Онуфріївською селищною радою Кіровоградської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Успенський рибгосп", номер запису про речове право 47973850 від 23.09.2022 р., з покладенням на відповідачів судових витрат.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 05.03.2024 р. у задоволенні позову відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.03.2024р. у справі № 912/2247/23, в якій просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 05.03.2024р. у справі № 912/2247/23 та прийняти у справі нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

3. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник не погоджується з висновком господарського суду про відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу, за захистом якого звернувся Позивач, так як потенційна неможливість взяти участь в торгах щодо оренди земельної ділянки не може свідчити про порушення прав підприємства; ТОВ "Успенський рибгосп" скористався переважним правом на поновлення договору оренди, звернувшись у встановлений строк до Онуфріївської селищиної ради; на момент укладення такого договору у нього була відсутня заборгованість з орендної плати.

Водночас, на думку Скаржника, вказані висновки суду суперечать фактичним обставинам справи та складаються з тенденційного тлумачення судом питання щодо наявності або відсутності у Позивача юридичної зацікавленості в цьому спорі.

При цьому, Скаржник зазначає, що підприємство має інтерес в оренді спірної земельної ділянки та вживало заходи до її отримання в оренду. Якщо слід проводити торги з надання відповідного права, то право Позивача на участь в торгах було порушено, а якщо підприємство має право на отримання земельної ділянки без торгів - то порушено право Позивача на отримання її в оренду. Але, отримати земельну ділянку в оренду під час дії іншого договору оренди щодо цієї ж земельної ділянки - неможливо. Тому, для отримання юридичної можливості ставити питання про оренду земельної ділянки, слід спочатку визнати відповідний договір оренди, на підставі якого у ТОВ "Успенський рибгосп" зареєстровані речові права на земельну ділянку - недійсним. Отже, є очевидним, що ТОВ "Станція Придніпровська", яка подавала 01.07.2022 р. заяву про надання земельної ділянки в оренду і її заява не була задоволена, є заінтересованою особою у правовідносинах з оренди земельної ділянки, і спірний правочин перешкоджає реалізації законного інтересу в отриманні в користування земельної ділянки.

Скаржник наголошує на тому, що інтерес ТОВ "Станція Придніпровська" в цій справі полягає в тому, щоб відповідачі були повернуті у стан до укладення спірного неправомірного договору оренди, що відкриє для ТОВ "Станція Придніпровська" можливість отримати право на оренду цієї земельної ділянки в установленому законодавством порядку.

На переконання Скаржника відсутність порушеного права або інтересу є достаньою підставою для відмови в задоволенні позову, але суд, чомусь, вирішив піти далі, та зафіксував додатково в рішенні ще преюдиційні факти на користь одного з відповідачів. Вказані факти були "встановлені" судом з порушеннями як в частині застосування норм, так і шляхом спотворення фактичних обставин справи. В цій частині судове рішення є явно незаконним та підлягає скасуванню.

Відтак, на думку Скаржника, ТОВ «Успенський рибгосп» не є Орендарем, який належно виконував обов`язки за умовами договору оренди від 26.06.2012 р. і, відповідно, це товариство в силу вимог ст. 33 Закону України "Про оренду землі" не мало переважного права на укладення договору оренди без застосування конкурентних засад. За таких обставин у Онуфріївської селищної ради не було підстав для передачі земельної ділянки в оренду ТОВ «Успенський рибгосп» без земельних торгів, а договір, який був укладений без застосування таких конкурентних засад і за відсутності підстав для застосування виключень, передбачених законодавством, має бути визнаний недійсним.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Товариста з обмеженою відповідальністю "Успенський рибгосп" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Товариство посилається на те, що Позивач не може конкретно визначити свою позицію у справі щодо наявного у нього права на отримання земельної ділянки без застосування конкурентних засад та загалом щодо необхідності застосування конкурентних засад ( земельних торгів ). ТОВ "Станція Придніпровська" не може чітко вказати на те, чи порушено його право на участь у земельних торгах та чи Позивач взагалі має право оренди земельної ділянки без застосування земельних торгів. Так, у позовній заяві ТОВ "Станція Придніпровська" обґрунтовує позицію, яка полягає у тому, що Договір оренди від 05.08.2022 р. укладений з порушенням вимог, зокрема, ст. 134 ЗК України, оскільки, на думку Позивача, такий договір не міг бути укладений без застосування конкурентних засад. Тобто, ТОВ "Станція Придніпровська" вважає, що укладення такого договору мало відбуватися на конкурентних засадах ( на земельних торгах ). В той же час, до позовної заяви ТОВ додає Лист ТОВ "Станція Придніпровська" від 01.07.2022 р., докази його направлення та отримання.

Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що до укладення Договору оренди від 05.08.2022 р. ТОВ "Станція Придніпровська" констатувало, що має право на оренду земельної ділянки без застосування конкурентних засад ( конкурсу або аукціону ). Однак, після того, як на підставі Договору оренди від 05.08.2022 р. зазначена земельна ділянка була передана в оренду ТОВ "Успенський рибгосп", а не ТОВ "Станція Придніпровська", Позивач зайняв абсолютно протилежну позицію, заявляючи, що передача в оренду земельної ділянки ТОВ "Успенський рибгосп" є незаконною, оскільки мала відбуватися на конкурентних засадах ( на земельних торгах ).

Товариство також вказує на те, що висновки суду першої інстанції щодо звернення ТОВ "Успенський рибгосп" до Онуфріївської селищної ради щодо поновлення договору оренди землі є логічними та обгрунтованими. Вимога Позивача щодо виключення з мотивувальної частини Оскаржуваного рішення висновків про те, що ТОВ "Успенський рибгосп" звернувся у встановлений строк до Онуфріївської селищної ради незалежно від наслідків розгляду Апеляційної скарги - не має під собою жодного нормативного підґрунтя.

Крім того, Товариство зазначає про те, що ТОВ "Успенський рибгосп" є орендарем, який належно виконував свої обов`язки за Договором оренди від 26.06.2012 р.. Укладаючи Договір оренди від 05.08.2022 р., Відповідач -2 виконав усі свої зобов`язання перед Онуфріївською селищною радою за Договором оренди від 26.06.2012 р..

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2024 р. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А., суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.03.2024 р. у справі № 912/2247/23. Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 05.09.2024 р..

На підставі розпорядження керівника апарату суду № 1011/24 від 08.10.2024 р. та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2024 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді Чус О.В., Дармін М.О..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2024 р., судовою колегією у визначеному складі, прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.03.2024 р. у справі № 912/2247/23 до свого провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 12.03.2025 р..

Сторони не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 12.03.2025 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

26.06.2012 р. між Онуфріївською районною державною адміністрацією ( Орендодавець ) та ТОВ "Успенський рибгосп" ( Орендар ) укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду, за умовами якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду для рибогосподарських потреб, яка знаходиться на території Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області.

В оренду передається земельна ділянка водного фонду загальною площею 903,4068 га, в тому числі: під водним дзеркалом 812,2068 га, гідротехнічними спорудами 76,1 га, вкритих лісовою ( деревною та чагарниковою ) рослинністю 15,1 га із земель водного фонду, які перебувають у землях запасу Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області ( п. 2 договору оренди ).

Договір укладено на 10 років, починаючи з дати державної реєстрації договору. Після закінчення строку договору Орендар має право на поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію ( п.8 договору оренди ).

Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Онуфріївському районі Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.07.2012 р. за № 01167.

Рішенням Онуфріївської селищної ради від 24.12.2021 р. № 3651 відмовлено ТОВ "Успенський рибгосп" у продовженні терміну дії договору оренди землі, укладеного 26.06.2012 р., зареєстрованого відділом Держкомзему в Онуфріївському районі Кіровоградської області № 01167 від 09.07.2012 р..

Рішенням Онуфріївської селищної ради від 04.08.2022 р. № 4139 скасовано дію рішення десятої сесії Онуфріївської селищної ради восьмого скликання від 24.12.2021 р. № 3651 "Про відмову ТОВ "Успенський рибгосп" у продовженні терміну оренди землі"; поновлено ТОВ "Успенський рибгосп" договір оренди землі від 26.06.2012 р. на земельну ділянку водного фонду загальною площею 903,4068 га; встановлено орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі; доручено селищному голові укласти та підписати з ТОВ "Успенський рибгосп" договір оренди землі в комплексі з розташованим на ньому водним об`єктом на 10 років; ТОВ "Успенський рибгосп" зареєструвати договір оренди та оформити речове право на земельну ділянку згідно чинного законодавства ( а. с. 14 ).

За умовами договору оренди землі від 05.08.2022 р., укладеного між відповідачами, Онуфріївська селищна рада ( Орендодавець ) надає, а ТОВ "Успенський рибгосп" ( Орендар ) приймає у строкове платне користування земельну ділянку в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - водосховище площею 812,2068 га, розташоване за межами с.Успенка Олександрійського ( Онуфріївського ) району Кіровоградської області, на р. Варвина, правій притоці р.Дніпро, для рибогосподарських потреб.

У відповідності до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 903,4068 га, у тому числі під ставками - 812,2068 га, під деревною та чагарниковою рослинністю (прибережна захисна смуга) - 15,1000 га, під гідротехнічними спорудами - 76,1000га, з кадастровим номером :02:000:7529, цільове призначення - для рибогосподарських потреб, розташована за межами с.Успенка Олександрійського ( Онуфріївського ) району Кіровоградської області, та водний об`єкт (водний простір), у тому числі рибогосподарська технологічна водойма: 812,2068 га та 8761,1 тис м.куб.

Договір укладено на 10 років ( п.7 договору ).

Право оренди за договором зареєстровано 23.09.2022 р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права ( а. с. 13 ).

Обґрунтовуючи позов, Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем -2 умов договору оренди від 26.06.2012 р., в результаті чого Відповідач -2 втратив право на поновлення вказаного договору. Неналежне виконання умов договору оренди, за твердженням Позивача, полягає у несвоєчасній та неповній сплаті орендної плати.

На підтвердження вказаної обставини Позивачем було надано: лист Онуфріївської селищної ради від 11.02.2022 р. № 01-21/265/1, адресований Олександрійській окружній прокуратурі Кіровоградської області, згідно якого станом на 01.02.2022 р. заборгованість з орендної плати за договором оренди від 26.06.2012 р., за 2021 рік становить 239 425,30 грн; лист Онуфріївської селищної ради від 10.05.2022 р. № 01-21/623/1, адресований Олександрійській окружній прокуратурі Кіровоградської області, яким прокурору надано розрахунок заборгованості за договором оренди від 26.06.2012 р. за період з листопада 2021 року по лютий 2022 року; копію позовної заяви Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області до ТОВ "Успенський рибгосп" про стягнення заборгованості за договорами оренди земельної ділянки водного фонду та водойми, розірвання договору та повернення земельної ділянки та водойми шляхом підписання акта приймання-передачі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська" звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Успенський рибгосп" з вимогою про визнання недійсним договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом від 05.08.2022 р., укладеного між Онуфріївською селищною радою Кіровоградської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Успенський рибгосп", номер запису про речове право 47973850 від 23.09.2022 р..

Позовна заява мотивована порушенням норм чинного законодавства при укладенні відповідачами спірного договору шляхом поновлення договору оренди від 26.06.2012 р., внаслідок чого Позивач позбавлений права взяти участь у земельних торгах та отримати в оренду на конкурентних засадах земельну ділянку.

У відзиві на позов Відповідач -2 заперечував позовні вимоги, посилаючись на належне виконання умов договору оренди від 26.06.2012 р. та наявність підстав для поновлення вказаного договору. Крім того, Відповідач -2 посилався на відсутність порушеного права або інтересу Позивача внаслідок укладення відповідачами спірного договору.

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Предметом виникнення спору є незгода ТОВ "Станція Придніпровська" з укладеним між відповідачами договором оренди від 05.08.2022 р., який, на його думку, перешкоджає ТОВ "Станція Придніпровська" отримати земельну ділянку в оренду, що підтверджується його зверненнями до Онуфріївської селищної ради з клопотанням про передачу в оренду вказаної земельної ділянки. Укладення оспореного договору не на конкурентних засадах унеможливило участь Позивача в торгах щодо права оренди відповідної земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом цієї норми, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

За змістом частини 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до частини 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Ст. 122 ЗК України передбачено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Норми процесуального права визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити ( реалізувати ) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених ( оспорюваних ) прав та вплив на правопорушника.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності (відсутності) цивільних прав в інших осіб.

Реалізації права на позов передує порушення, невизнання чи оспорення права.

Вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки можуть бути заявлені особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цієї особи. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі № 363/3641/17 (провадження № 61-36341св18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 р. у справі № 125/2157/19 наведено, зокрема, такі загальні висновки щодо визнання правочину недійсним: Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так й іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Отже, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину і хоча й не була титульним володільцем відчуженого майна, однак вважає своє право власності на це майно порушеним або вважає порушеним інше речове право на відчужене майно. Крім того, у розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття "заінтересована особа" такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Самі по собі дії осіб, зокрема щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці особи не доведуть, що такі дії порушують їх права.

Ураховуючи наведене, з урахуванням заявлених у цій справі Позивачем вимог, останній зобов`язаний був довести, що укладений між відповідачами договір від 05.08.2022 р. порушує його права та інтереси.

Обґрунтовуючи наявність порушеного права, Позивач посилається на наявність інтересу в оренді спірної земельної ділянки, що підтверджується його зверненнями до Онуфріївської селищної ради з клопотанням про передачу в оренду вказаної земельної ділянки. Укладення оспореного договору не на конкурентних засадах унеможливило участь Позивача в торгах щодо права оренди відповідної земельної ділянки.

Місцевий господарський суд критично поставився до такого твердження Позивача, слушно зазначивши на тому, що звернення Позивача до Онуфріївської селищної ради з клопотаннями про надання в оренду земельної ділянки суперечить його позиції про позбавлення ТОВ "Станція Придніпровська" права участі в торгах з продажу права оренди спірної земельної ділянки. В той же час, потенційна неможливість взяти участь в торгах, які на переконання Позивача орган місцевого самоврядування повинен оголосити у разі визнання недійсним оспорюваного договору, не може свідчити про порушення прав Позивача, оскільки оголошення земельних торгів в майбутньому є припущенням Позивача. Сам по собі факт перебування спірної земельної ділянки в комунальній власності не свідчить про оголошення в обов`язковому порядку торгів з продажу права оренди органом місцевого самоврядування. Законодавство України, що регулює земельні правовідносини, в тому числі Земельний кодекс України та Закон України "Про оренду землі" містять винятки щодо обов`язкової передачу в оренду земельних ділянок на конкурентних засадах.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що у цьому випадку, фактично відсутнє порушене право або охоронюваний законом інтерес, за захистом якого звернувся Позивач, а зазначене ним обґрунтування у контексті спірних відносин не може бути розцінене як реальне, індивідуально визначене, оскільки не стосується процедури проведення торгів, а лише можливої участі в них у разі їх проведення. Тобто таке формулювання не містить причинно-наслідкового зв`язку із предметом та підставами позову і доводами щодо порушених прав (інтересів). Інших аргументів щодо зазначеного Позивачем у позовній заяві вказано не було.

Так, в листі від 01.07.2022 р., адресованому ТОВ "Станція Придніпровська" Онуфріївській селищній раді, адресант просить відмовити ТОВ "Успенський рибгосп" у продовженні договору оренди землі у зв`язку з тим, що зазначений орендар не має переважного права на укладення такого договору внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за договором оренди від 26.06.2012 р.. У листі також зазначено, що так як у ТОВ "Станція Придніпровська" перебуває в оренді гідротехнічна споруда, яка перебуває на земельній ділянці площею 903,4068 га, товариство вважає, що воно має право на оренду цієї земельної ділянки без застосування конкурентних засад у відповідності до положень п. 1 ч. 2 ст. 134 ЗК України. Відтак товариство просило на найближчий сесії прийняти рішення про надання в оренду вказаної в листі земельної ділянки.

Водночас, ТОВ "Станція Придніпровська" не надало доказів на підтвердження перебування у його власності об`єктів нерухомого майна розташованих на спірній земельній ділянці.

Звідси, ТОВ "Станція Придніпровська" не могло мати відповідних законних очікувань щодо оренди спірної земельної ділянки без проведення конкурсу, а саме припущення, що визнання спірного договору недійсним дасть йому можливість реалізувати своє право на оренду земельної ділянки з підстав, зазначених у заяві від 01.07.2022 р., не підтверджено доказами.

Окрім того, як встановлено рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 10.06.2024 р. у справі № 912/242/24 залишеним без змін постановою Верховного Суду від 23.01.2025 р. - на момент звернення ТОВ "Станція Придніпровська" з листом від 01.07.2022 р. до Онуфріївської селищної ради, остання перебувала в переговорній процедурі щодо поновлення договору оренди землі з ТОВ "Успенський рибгосп", рішення щодо якої (процедури поновлення) прийняте радою в межах місячного строку після закінчення строку договору оренди.

Вказаним рішенням Господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/242/24 відмовлено у задоволенні позову Третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Успенський рибгосп" та Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання недійсним рішення, визнання недійсним договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом б/н від 05.08.2022 р., укладений між Онуфріївською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області та ТОВ "Успенський рибгосп", визнання закінченим строку дії договору, зобов`язання вчинити дії повністю.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи спір по суті, суд повинен установити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним Позивачем. Відсутність права на позов у матеріальному розумінні спричиняє прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших установлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення в інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог ( аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19 ).

Відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні позову (такий висновок викладений у пункті 7.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 р. у справі № 916/3146/17).

З наведеного вище вбачається, що заявляючи вимоги ТОВ "Станція Придніпровська", яка не є стороною спірного правочину, не надала доказів наявності її порушеного права / законного інтересу внаслідок укладення між Онуфріївською селищною радою і ТОВ "Успенський рибгосп" договору оренди від 05.08.2022 р., про що підставно зазначив місцевий господарський суд у рішенні.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що визнання недійсним договору оренди від 05.08.2022 р., за встановлених обставин, не гарантує ТОВ "Станція Придніпровська" отримання спірної земельної ділянки в оренду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з недоведеністю порушення прав Позивача.

Схожого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23.01.2025 р. у справі № 912/242/24.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.03.2024 р. у справі № 912/2247/23 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.03.2025 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін