УХВАЛА

м. Київ

19.03.2025Справа № 910/3095/25

Суддя Господарського суду міста Києва Турчин С.О., розглянувши заяву стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЄТРЕЙД" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕРНЕЛ-ТРЕЙД" грошових коштів у сумі 112279,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЄТРЕЙД" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕРНЕЛ-ТРЕЙД" грошових коштів у сумі 112279,04 грн.

17.03.2025 через систему "Електронний суд" від боржника надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, в яких боржник просить залишити без розгляду вищевказану заяву про видачу судового наказу.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що стягувач просить суд стягнути з боржника заборгованість у розмірі 112279,04 грн за договором про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № К02806Т від 01.07.2024.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про третейські суди" завданням третейського суду є захист майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних чи юридичних осіб шляхом всебічного розгляду та вирішення спорів відповідно до закону.

Юридичні та/або фізичні особи, а також адміністратор за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав (ст. 5 Закону України "Про третейські суди").

Згідно ст. 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Пунктом п. 7.6 договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № К02806Т від 01.07.2024 передбачено, що у випадку неузгодженості між сторонами спірних питань, що стосуються даного договору, сторони вирішують їх у судовому порядку та підлягають розгляду в Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз", місцезнаходження: 36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 8.

Отже, між стягувачем та боржником укладено арбітражну угоду, яка є дійсною, не втратила чинність та щодо якої не встановлено неможливості її виконання.

Таким чином, за наявності укладеної між сторонами арбітражної угоди, яка є дійсною, не втратила чинність, щодо якої не встановлено неможливості її виконання, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 12, 148, 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛЄТРЕЙД" у видачі судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕРНЕЛ-ТРЕЙД" грошових коштів у сумі 112279,04 грн.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 19.03.2025.

Суддя С. О. Турчин