ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025 року м. Дніпро Справа № 908/305/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Запорізької області (суддя Корсун В.Л.) від 15.07.2024 р. у справі № 908/305/24

за позовом RAFBEТ Limited Liability Company (товариства з обмеженою відповідальністю "РАФБЕТ"), 465 Brickell Ave № 601, Miami FL 33131, the United States of America (465 Брікелл Авеню № 601, Маямі, штат Флорида, 33131, Сполучені Штати Америки), електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_4

представник позивача: Вознюк Дмитро Володимирович, 01133, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 14/1, оф. 402, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3

про стягнення 17 510,00 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 658 458,30 грн, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява з вимогами RAFBET Limited Liability Company (Товариства з обмеженою відповідальністю "РАФБЕT") до ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за договором надання послуг від 01.12.22 № 1В/011222 у розмірі стягнення 17 510,00 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 658 458,30 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.07.2024 р. у справі № 908/305/24:

- позов задоволено;

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь: RAFBET Limited Liability Company (товариства з обмеженою відповідальністю "РАФБЕТ"), - грошові кошти за не надані послуги згідно договору надання послуг № 1В/011222 від 01.12.22 в розмірі 17 510 (сімнадцять тисяч п`ятсот десять) доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ - 658 458 (шістсот п`ятдесят вісім тисяч чотириста п`ятдесят вісім) грн 30 коп., 9 876 (дев`ять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн 87 коп. судового збору, 22 608 (двадцять дві тисячі шістсот вісім) грн 00 коп. витрат на переклад документів, 2 665 (дві тисячі шістсот шістдесят п`ять) грн 37 коп. витрат на проїзд представника та 387 (триста вісімдесят сім) грн 00 коп. витрат на придбання цифрових носіїв.

Не погодившись з цим рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 15.07.2024 р. у справі № 908/305/24 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема зазначає, що судом першої інстанції не було встановлено ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором. Так, апелянт стверджує, що роботи за договором були частково виконані, а оплата здійснена позивачем частково від всієї вартості виконаних робіт. Апелянт вважає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки доказам по справі, наданим відповідачем, зокрема листуванню між сторонами, яке відбувалось в межах договору про надання послуг № 1В/011222 від 01.12.2022 року, а також свідченням ОСОБА_2 .

Представником RAFBET Limited Liability Company (Товариства з обмеженою відповідальністю "РАФБЕT") подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого позивач заперечує проти її задоволення, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу відповідача безпідставною.

В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги позивач, зокрема зазначає, що відповідач взяв на себе зобов`язання за оплату розробити веб-сайт - платформу для надання спортивної аналітики, однією з ключових особливостей якого мав стати динамічний інструмент хеджування, що допомагає користувачам прийняти рішення по ставкам на результати матчів після початку гри. При цьому відповідач не створив та не продемонстрував ні демоверсії ні робочої версії замовленого позивачем веб-сайту хеджування ставок. Позивач відзначає, що матеріали справи не містять доказів, які свідчать про прийняття позивачем продукту інтелектуальної власності - веб-сайту, який замовлений відповідно до умов договору, та вважає, що посилання відповідача на листування сторін у месенджерах Slack і WhatsApp є лише його інтерпретацією дійсності.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.07.2024 р. у справі № 908/305/24, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 09.12.2024 р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.12.2024 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 25.02.2025 р.

Представниця апелянта у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала у повному обсягу та просила її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу відповідача безпідставною, у зв`язку з чим просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 01.12.22 між RAFBEТ Limited Liability Company (Товариство з обмеженою відповідальністю "РАФБЕТ") (Замовник) та фізичною особою-підприємцем Орловим Олексієм (Виконавець) укладено договір надання послуг № 1В/011222 (договір № 1В/011222).

Відповідно до розділу "Предмет договору" договору № 1В/011222, Виконавець зобов`язується надати послуги з розробки програмного забезпечення/розробки сайту (Послуги) відповідно до вимог цього договору та специфікацій Технічного завдання (Технічне завдання). Перелік послуг, що мають бути надані та детальні вимоги до результатів надання Послуг, строки надання конкретних Послуг зазначаються у Технічному завданні. Послуги повинні бути виконанні належним чином, що означає, що вони повинні відповідати вимогам, що будуть зазначатись в письмових вказівках Замовника. Замовник в свою чергу зобов`язується прийняти та оплатити надані Послуги, за умови, що вони виконані належним чином. Замовник зобов`язується сприяти Виконавцю у виконанні Послуг, шляхом надання Виконавцю необхідної для цього інформації при отриманні від нього відповідних обґрунтованих запитів, а також надає вихідні дані, що необхідні для надання Послуг. Замовник надає Виконавцю право на використання імені Замовника, назви проекту Замовника, назви об`єкту надання Послуг у своєму портфоліо. Початковий термін надання послуг, обчислюється з моменту настання усіх зазначених подій: підписання Технічного завдання, внесення передоплати та надання необхідної для надання Послуги вихідної інформації (матеріалів) і документів у повному обсязі.

Розділом "Ціна та порядок оплати" договору № 1В/011222 визначено, що ціна послуг визначається в Технічному завданні. Валюта проведення розрахунків - USD. Перед початком надання послуг Замовник вносить передоплату у розмірі вартості першої неділі робіт. І оплачує кожен наступний тиждень роботи наперед. Замовник виконує всі платежі за допомогою банківського переказу на банківський рахунок Виконавця на підставі отриманого рахунка-фактури. Комісія за банківський переказ та інші пов`язані з переказом зі сторони замовника комісії сплачуються Замовником. Оплата повинна бути здійснена на банківський рахунок Виконавця. У разі будь-яких змін в банківських реквізитах, Виконавець та Замовник обмінюються своїми банківськими реквізитами по електронній пошті. Сторонами погоджено, що кінцева вартість наданих послуг за Договором визначається шляхом додавання сум всіх актів приймання-передачі наданих Послуг, що надані Виконавцем та сплачені Замовником.

Згідно з розділом "Строк дії договору, умови та порядок його припинення" договору № 1В/011222, цей договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і продовжує свою дію протягом 1 року або до моменту дострокового припинення цього договору, відповідно до умов, зазначених в цьому договорі. Якщо жодна із Сторін за 7 календарних днів до закінчення дії договору не повідомить письмово другу сторону про відмову від Договору, Договір вважається продовженим на той же строк і на тих же умовах. Цей Договір може бути припинений: за взаємною письмовою згодою Сторін; за ініціативи Виконавця, якщо останній попередить Замовника не пізніше, ніж за 14 днів через авторизовану електронну пошту (якщо клієнт затримує платежі, або порушує умови договору); за ініціативи Замовника, якщо останній попередить Виконавця не пізніше, ніж за 14 днів через авторизовану електронну пошту та сплатить у повному обсязі за фактично виконанні послуги Виконавцем; у випадку, якщо Замовник не відповідає протягом 7 календарних днів на повідомлення Виконавця через авторизовану електронну пошту; у випадку якщо Замовник не сплачує протягом 5 календарних днів з моменту отримання інвойсу на свою пошту. Дострокове розірвання договору в односторонньому порядку з підстав не передбачених цим договором не допускається, крім як за письмовою згодою сторін. У випадку дострокового припинення договору, Сторони підтверджують свої зобов`язання щодо належного виконання своїх обов`язків за цим договором до дати його розірвання.

У відповідності до розділу "Відносини сторін" договору № 1В/011222, цей договір не є агентською угодою між Виконавцем та Замовником, не створює партнерство або спільне підприємство, та є виключно цивільно-правовою угодою надання Послуг. Виконавець діє як самостійний суб`єкт підприємницької діяльності, а отже Виконавець не є найманим працівником Замовника. Виконавець зобов`язується реалізувати "другу частину" проекту за умови, якщо Замовник повернеться до неї протягом 6 місяців із необхідними коштами після виконання першої частини проекту. Після отримання запиту від замовника на продовження реалізації другої частини проекту, виконавець має 3 місяці, щоб приступити до реалізації другої частини проекту. Виконавець може залучати субпідрядників для надання Послуг за власним рішенням. Виконавець бере на себе повну відповідальність за їх дії чи бездіяльність, що стосуються даного договору, як за свої власні дії чи бездіяльність.

Розділом "Юрисдикція та вирішення спорів" договору № 1В/011222 визначено, що цей договір регулюється і тлумачиться відповідно до права Європейського Союзу. Усі спори, що виникають з цього договору або у зв`язку з ним, включаючи будь-яке питання щодо його існування, чинності або припинення дії, вирішуються спочатку шляхом переговорів протягом 60 календарних днів після того, як одна з Сторін повідомила іншу про суть спору та розпочала переговори. Якщо такі спори не можуть бути вирішені шляхом переговорів, усі спори, які могли б виникнути на підставі цього договору або в зв`язку з ним, будуть передані на розгляд до господарського суду в порядку, передбаченого діючим законодавством України.

Згідно із розділом "Інші умови" договору 1В/011222, зокрема, сповіщення Сторонами одна одної у зв`язку з цим договором мають здійснюватися у письмовій формі. Такі сповіщення можуть бути здійснені засобом рекомендованої поштової служби, кур`єрської служби, факсом або авторизованою електронною поштою. Сторони визначають адреси, викладені нижче, для цілей отримання сповіщень відповідно до цього Договору.

01.12.22 між фізичною особою-підприємцем Орловим Олексієм (Сторона-1) та ОСОБА_2 (Сторона-2) укладено договір про здійснення спільної діяльності № 01 на виконання робіт по договору № 1В/011222 (MASTER SERVICE AGREEMENT № 1В/011222) (договір від 01.12.22).

У відповідності до п. 1.1. договору від 01.12.22, Сторона-1 залучає до співпраці Сторону-2 для виконання певного виду робіт по договору № 1В/011222 (MASTER SERVICE AGREEMENT № 1В/011222) з розробки веб-сайту по договору № 1В/011222 (MASTER SERVICE AGREEMENT № 1В/011222), відповідно до розділу "ВІДНОСИНИ СТОРІН" - виконавець може залучити субпідрядників для надання Послуг за власним рішенням.

Сторона-2 для досягнення мети п. 1.1. цього договору та згідно з умовами договору № 1В/011222 (MASTER SERVICE AGREEMENT № 1В/011222) здійснює такі дії: розробка коду, переговори з клієнтом, консультація клієнта з розробки сайту, складання плану робіт з розробки, архітектура рішення, фронтенд розробка, бекенд розробка (п. 1.3. договору від 01.12.22).

Пунктом 1.4. договору від 01.12.22 визначено, що Сторона-1 надає Стороні-2 вести переговори із Замовниками договору № 1В/011222 (MASTER SERVICE AGREEMENT № 1В/011222), узгоджувати питання з розробки сайту та специфікацій Технічного завдання з розробки веб-сайту, отримання доручення від Замовника та узгоджувати інші питання, що стосуються розробки веб-сайту та на розробку програмного забезпечення.

Відповідно до п. 1.5. договору від 01.12.22, цей договір складено згідно договору № 1В/011222 (MASTER SERVICE AGREEMENT № 1В/011222), а саме розділу "ВІДНОСИНИ СТОРІН", де зазначається наступне: Виконавець може залучати субпідрядників для надання Послуг за власним рішенням. Виконавець бере на себе повну відповідальність за їх дії чи бездіяльність, що стосуються даного договору, як за свої власні дії чи бездіяльність.

Згідно із п. 3 договору від 01.12.22, майно (грошові кошти, матеріали, майнові права тощо), отримане в результаті здійснення спільної діяльності згідно з умовами цього договору, розподілятиметься між Сторонами відповідно до Технічного завдання та погодження проекту із замовником, погодинна оплата за тиждень. Таким чином: Стороні-1 належить 80 % від загального прибутку, отриманого від спільної діяльності за цим договором; Стороні-2 належить 20 % від загального прибутку, отриманого від спільної діяльності за цим договором.

Договір набуває чинності з дня підписання і діє до 31.12.23 включно (п. 5.1. договору від 01.12.22).

На виконання умов договору № 1В/011222 від 01.12.22 ФОП Орлов О.О. виставив RAFBEТ Limited Liability Company Інвойси, а саме:

- № 2В/01.02.23 to MSA No. № 1В/011222 від 01.02.23 на суму 2 000,00 доларів США;

- № 3В/06.02.23 to MSA No. № 1В/011222 від 06.02.23 на суму 2 350,00 доларів США;

- № 4В/03.03.23 to MSA No. № 1В/011222 від 03.03.23 на суму 1 410,00 доларів США;

- № 5В/03.03.23 to MSA No. № 1В/011222 від 03.03.23 на суму 4 350,00 доларів США;

- № 7В/06.03.23 to MSA No. № 1В/011222 від 06.03.23 на суму 2 750,00 доларів США;

- № 6В/09.03.23 to MSA No. № 1В/011222 від 09.03.23 на суму 2 000,00 доларів США;

- № 8В/13.03.23 to MSA No. № 1В/011222 від 13.03.23 на суму 4 350,00 доларів США;

- № 9В/20.03.23 to MSA No. № 1В/011222 від 20.03.23 на суму 4 280,00 доларів США;

- № 10В/27.03.23 to MSA No. № 1В/011222 від 27.03.23 на суму 3 480,00 доларів США;

- № 11В/03.04.23 to MSA No. № 1В/011222 від 03.04.23 на суму 4 350,00 доларів США;

- № 1В/08.12.23 to MSA No. № 1В/011222 від 08.12.23 на суму 3 500,00 доларів США.

Згідно із випискою міжнародної платіжної системи Payoneer, RAFBEТ Limited Liability Company оплатив наступні Інвойси ФОП Орлова О.О. на загальну суму 17 510,00 доларів США, а саме:

- 23.12.22 - 3 500,00 доларів США згідно інвойсу № 1В від 08.12.22 (70 робочих годин);

- 08.02.23 - 2 000,00 доларів США згідно інвойсу № 2В від 01.02.23 (40 робочих годин);

- 01.03.23 - 4 250,00 доларів США згідно інвойсу № 3В від 06.02.23 (50 робочих годин), № 4В від 03.03.23 (30 робочих годин). Переплата за вказаним платежем у розмірі 490,00 доларів США частково покрила оплату за інвойсом № 5В від 03.03.23;

- 14.03.23 - 2 000,00 доларів США згідно інвойсу № 5В від 03.03.23 (90 робочих годин);

- 20.03.23 - 5 760,00 доларів США частково згідно інвойсу № 5В від 03.03.23, згідно інвойсу № 6В від 09.03.23 (40 робочих годин), частково згідно інвойсу № 7В від 06.03.23 (38 робочих годин із 58).

21.09.23 та 10.10.23 представник позивача адвокат Вознюк Дмитро Володимирович направив на адресу відповідача (юридичну та електронну) вимоги за вих. від 21.09.23 та від 10.10.23, в яких вимагає в останнього:

- продемонструвати замовнику RAFBEТ Limited Liability Company результат послуг виконавця у вигляді робочої або демо-версії веб-сайту, обумовленого договором надання послуг № 1В/011222;

- надати замовнику RAFBEТ Limited Liability Company результат послуг Виконавця у вигляді веб-сайту, обумовленого договором надання послуг № 1В/011222, із доступом до програмного коду;

- надати замовнику RAFBEТ Limited Liability Company інструкцію з користування робочою або демо-версією веб-сайту, обумовленого договором надання послуг № 1В/011222;

- надати замовнику RAFBEТ Limited Liability Company детальний звіт про надані послуги за договором надання послуг № 1В/011222.

10.10.23 ОСОБА_3 направив на електронну адресу представника позивача (адвоката Вознюк Д.В.) лист в якому зазначив, що (дослівно): "Відповідаю на ваше звернення. Інформація яку ви надаєте у зверненні не відповідає дійсності. Клієнт мав доступ до платформи та багаторазово був присутній на демо зідзвонах. Також, клієнт надавав свій фітбек щодо роботи платформи та змін або покращень які він хотів внести. Припинення договору було ініційовано після того, як клієнт порушив статті договору щодо терміну оплати або відповіді на надіслані на електронну адресу інвойси 7, 8, 9, 10 та 11. Так як на момент припинення роботи борг становив 19 210 USD, ми залучили колекторів. Усі подальші комунікації адресуйте будь ласка на ці адреси - , англійською мовою, вони мають право говорити від мого імені.".

24.10.23 представник позивача адвокат Вознюк Д.В. направив на адресу відповідача (юридичну та електронну) претензію за вих. від 24.10.23, в якій вимагає повернути на користь RAFBEТ Limited Liability Company грошові кошти за ненадані послуги в сумі 15 610 доларів США.

08.11.23 ФОП Орлов О.О. надіслав на адресу (поштову та електронну) представника позивача адвоката Вознюк Д.В. відповідь за вих. від 08.11.23 № 1 на претензію, в якій зазначає про безпідставність заявленої представником позивача претензії за вих. від 24.10.23 та про заборгованість RAFBEТ Limited Liability Company перед ФОП Орловим О.О. за договором надання послуг № 1В/011222 від 01.12.22 у розмірі 19 210,00 доларів США.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.02.24 за кодом 91, станом на 02.02.24 10:54:03 державна реєстрація підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Орлова Олексія Олеговича припинена за власним рішенням 04.10.23.

Вирішуючи цей спір, суд першої інстанції, встановивши факти отримання відповідачем від позивача сум авансових платежів, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача отриманих сум на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України.

Проте, судова колегія апеляційного суду не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Насамперед судова колегія наголошує на загальних принципах судочинства у господарських судах.

Так, частинами 1, 2 ст. 13 ГПК передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Подібне положення закріплене у ч. 1 ст. 74 ГПК, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" або "перевага доказів"; "наявність чітких та переконливих доказів"; "поза розумним сумнівом".

17.10.2019 набув чинності Закон України №132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, чим в господарський процес фактично впроваджено стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Варто відзначити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відомо, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Надаючи оцінку правовідносинам сторін з огляду на надані сторонами докази, які містяться в матеріалах справи, судова колегія звертає увагу, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачений конкретний перелік робіт, які мав виконати відповідач. Також договором не передбачений порядок приймання-передачі результатів робіт та строки їх виконання. Як вбачається з договору, зазначені вище умови сторони домовилися визначити в Технічному завданні, яке в матеріалах справи відсутнє.

Водночас, договором передбачено, що послуги повинні бути виконані належним чином, що означає, що вони повинні відповідати вимогам, що будуть зазначатися в письмових вказівках замовника (абз. 3 розділу "Предмет договору"). Тобто, сторони домовилися щодо надання замовлень не тільки шляхом визначення переліку послуг у Технічному завданні, а й шляхом отримання вказівок від замовника.

Як вже було зазначено вище розділом "Ціна та порядок оплати" договору визначено, що ціна послуг визначається в Технічному завданні. При цьому визначено, що перед початком надання послуг Замовник вносить передоплату у розмірі вартості першої неділі робіт і оплачує кожен наступний тиждень роботи наперед. Враховуючи, що Технічне завдання в матеріалах справи відсутнє, з огляду на зазначені положення договору, судова колегія відзначає, що договором не передбачається оплата конкретного результату робіт, натомість передбачена оплата поточної роботи, яка має виконуватися виконавцем протягом певного періоду часу - тижня, що спростовує доводи позивача про те, що сторони домовилися про оплату за виконання роботи по розробці веб-сайту і саме цей кінцевий результат мав бути наданий виконавцем замовнику.

Наведеним вище також спростовуються висновки суду першої інстанції про те, що суми, отримані відповідачем від позивача фактично є авансом, який має бути повернений замовнику оскільки відповідач не передав позивачу кінцевий результат робіт.

Крім цього судова колегія вважає помилковим посилання суду першої інстанції на ч. 2 ст. 693 ЦК України, оскільки розділом "Юрисдикція та вирішення спорів" договору сторони визначили, що цей договір регулюється і тлумачиться відповідно до права Європейського Союзу, тобто до спірних правовідносин не можуть бути застосовані відповідні норми законодавства України.

За тих же обставин судова колегія не приймає до уваги доводи позивача про те, що результати наданих послуг мають бути підтвердженні первинною документацією у відповідності до положень нормативних актів, що регулюють правила бухгалтерського обліку в Україні.

Щодо ж доводів позивача про те, що сторони в договорі домовилися фіксувати результати наданих послуг в актах, то судова колегія не може їх прийняти, оскільки фраза в розділі "Ціна та порядок оплати" договору: "Сторонами погоджено, що кінцева вартість наданих послуг за Договором визначається шляхом додавання сум всіх актів приймання-передачі наданих Послуг, що надані Виконавцем та сплачені Замовником" не може сприйматися як узгоджений сторонами порядок приймання-передачі наданих послуг, адже вона стосується лише визначення ціни договору та саме в цьому контексті і має застосовуватись.

Отже, судова колегія наголошує, що договором не передбачений конкретний порядок приймання-передачі наданих послуг, зокрема шляхом підписання відповідних актів.

При цьому судова колегія звертає увагу, що матеріали справи містять копії електронного листування представників виконавця з представниками замовника, з якого вбачається, що певні роботи виконувалися виконавцем та приймалися замовником.

Водночас судова колегія звертає увагу і на тривалість здійснення платежів замовником, що свідчить про те, що певний час замовника влаштовували результати робіт, виконаних відповідачем.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку про неможливість встановлення з матеріалів справи обсягу послуг, що були замовлені позивачем, і обсягу послуг, що були виконані відповідачем, а також вартості цих послуг.

За таких обставин, з огляду на досліджені наявні в матеріалах справи докази, судова колегія вважає недоведеними обставини ненадання у повному обсягу послуг за договором саме на суму, що була сплачена позивачем відповідачу.

Відповідно, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором надання послуг від 01.12.22 № 1В/011222 у розмірі стягнення 17 510,00 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 658 458,30 грн, задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, судова колегія констатує, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором надання послуг від 01.12.22 № 1В/011222 у розмірі стягнення 17 510,00 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 658 458,30 грн, неправомірно визнана місцевим господарським судом доведеною та обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

З наведеного вбачається, що судом першої інстанції належно та всебічно не досліджено спірних правовідносин між сторонами з урахуванням усіх істотних обставин, що мали місце у цих правовідносинах та впливають на правильне застосування норм матеріального права, з огляду на що, судова колегія апеляційного суду вважає за необхідне оскаржуване рішення Господарського суду Запорізької області скасувати як таке, що ухвалене з невідповідністю висновків суду обставинам справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, виходячи з результатів розгляду апеляційної скарги, судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та за подання апеляційної скарги слід покласти на позивача у повному обсягу.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.07.2024 р. у справі № 908/305/24 - задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 15.07.2024 р. у справі № 908/305/24 - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову - відмовити.

Судові витрати за подання позову покласти на RAFBEТ Limited Liability Company (Товариство з обмеженою відповідальністю "РАФБЕТ"), 465 Brickell Ave № 601, Miami FL 33131, the United States of America (465 Брікелл Авеню № 601, Маямі, штат Флорида, 33131, Сполучені Штати Америки).

Стягнути з RAFBEТ Limited Liability Company (товариства з обмеженою відповідальністю "РАФБЕТ"), 465 Brickell Ave № 601, Miami FL 33131, the United States of America (465 Брікелл Авеню № 601, Маямі, штат Флорида, 33131, Сполучені Штати Америки) на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, у розмірі 14 816,00 грн.

Видачу наказу, на виконання даної постанови, у відповідності до ст. 327 ГПК України доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право на касаційне оскарження постанови та строк оскарження встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повна постанова складена та підписана 17.03.2025 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Ю.Б. Парусніков