РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.03.2025Справа № 910/219/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОІНС УКРАЇНА"

до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІВЕРСАЛЬНА"

про стягнення 8035,23 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОІНС УКРАЇНА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІВЕРСАЛЬНА" про стягнення 8035,23 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОІНС УКРАЇНА" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО Класичне" №-1000467 від 05.03.2024 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 108 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "Mazda 3", державний номерний знак НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІВЕРСАЛЬНА" позивач просить стягнути з останнього витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у сумі 8035,23 грн.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/219/25, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

20.01.2025 до суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація по справі.

06.02.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

11.02.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позов. У відзиві на позов відповідач просить суд поновити строк на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2025 задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІВЕРСАЛЬНА" про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву; поновлено відповідачу процесуальний строк та прийнято відзив на позовну заяву до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2025 відмовлено Приватному акціонерному товариству "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОІНС УКРАЇНА" у прийнятті заяви від 06.02.2025 про збільшення позовних вимог у справі №910/219/25 та повернуто її заявнику.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно із ч.8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Частиною 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що внаслідок ДТП, яка відбулася 29.07.2024 було пошкоджено транспортний засіб "Toyota Rav 4", державний номерний знак НОМЕР_2 , застрахований у ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОІНС УКРАЇНА" відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО Класичне" №-1000467 від 05.03.2024.

На підставі рахунку № ST24015344 від 21.08.2024, складеного ТОВ "АВТОСАМІТ НА СТОЛИЧНОМУ", позивач здійснив розрахунок страхового відшкодування та склав страховий акт №212194/2024 на суму 84391,74 грн.

На виконання умов договору страхування позивач здійснив виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 101149,44 грн.

Відповідач частково сплатив суму визначену до відшкодування позивачем у розмірі 76356,51 грн.

Позивач заявив позов про стягнення з відповідача страхове відшкодування у сумі 8035,23 грн (84391,74 - 76356,51).

Позиція відповідача.

Відповідач у відзиві на позов відповідач заперечує проти задоволення позову посилаючись на те, що у відповідь на заяву позивача від 15.10.2024 про виплату страхового відшкодування, сплатив на користь позивача кошти у розмірі 76356,51 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №62437 від 22.10.2024. Відповідач визначив розмір страхового відшкодування за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля "Toyota Rav 4", державний номерний знак НОМЕР_2 , визначеного у Висновку спеціаліста про вартість матеріального збитку. Підставою для вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля "Toyota Rav 4", державний номерний знак НОМЕР_2 стало те, що вказаний автомобіль мав пошкодження складових частин кузова у вигляді деформації.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно із матеріалів справи, 29.07.2024 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля "Toyota Rav 4", державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля "Mazda 3", державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно із постанови Святошинського районного суду м. Києва від 20.08.2024 у справі № 759/16163/24 вище зазначена ДТП відбулася з вини водія транспортного засобу "Mazda 3", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

Автомобіль "Toyota Rav 4", державний номерний знак НОМЕР_2 , застрахований у ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОІНС УКРАЇНА" відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО Класичне" №-1000467 від 05.03.2024.

Згідно із рахунком №ST24015344 від 21.08.2024, виконавцем за яким є ТОВ "АВТОСАМІТ НА СТОЛИЧНОМУ", вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Rav 4", державний номерний знак НОМЕР_2 становить 84391,74 грн.

На підставі рахунку №ST24015344 від 21.08.2024 позивач здійснив розрахунок страхового відшкодування та склав страховий акт №212194/2024 від 11.09.2024, згідно із якими розмір страхового відшкодування становить 84391,74 грн.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 84391,74 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №17631 від 11.09.2024.

Відповідно до акту наданих послуг № від 19.11.2024 загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Rav 4", державний номерний знак НОМЕР_2 становить108647,09 грн.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Mazda 3", державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у відповідача згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/221622767.

Відповідно до полісу №ЕР/221622767, ліміт за шкоду заподіяну майну становить 160000,00 грн, франшиза - 0,00 грн.

Згідно із доданої до позову платіжної інструкції №62437 від 22.10.2024 відповідач сплатив на користь позивача частину страхового відшкодування у розмірі 76356,51 грн.

За таких обставин, посилаючись на норми ст.108 Закону України "Про страхування" та ст.993 Цивільного кодексу України, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 8035,23 грн (84391,74 - 76356,51).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16.07.2018 по справі №910/20412/16.

Матеріалами справи, зокрема, постанови Святошинського районного суду м. Києва від 20.08.2024 у справі № 759/16163/24 підтверджено вину водія транспортного засобу "Mazda 3", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 04.08.2024.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (тут та надалі чинний на момент виникнення спірних правовідносин) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Mazda 3", державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у відповідача згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/221622767 (термін дії з 20.06.2024 по 19.06.2025).

Страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

Згідно із ст.102 Закону України "Про страхування", здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта).

Відповідно до ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.2 ст.108 Закону України "Про страхування" якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою позивачем на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц.

Згідно із рахунком ТОВ "АВТОСАМІТ НА СТОЛИЧНОМУ" №ST24015344 від 21.08.2024 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Rav 4", державний номерний знак НОМЕР_2 становить 84391,74 грн.

Позивач здійснив розрахунок страхового відшкодування на підставі рахунку СТО №ST24015344 від 21.08.2024 та затвердив страховий акт №212194/2024 від 11.09.2024, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 84391,74 грн.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 84391,74 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №17631 від 11.09.2024.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст.993 Цивільного кодексу України та ст.108 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Так, відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

У силу приписів ст.22, ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Оскільки цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Mazda 3", державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у відповідача відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що розрахунок страхового відшкодування мав здійснюватися за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля "Toyota Rav 4", державний номерний знак НОМЕР_2 , оскільки пошкоджений автомобіль мав пошкодження складових частин кузова у вигляді деформації. За замовленням відповідача складено висновок спеціаліста та аварійний сертифікат, згідно із якими вартість відновлювального ремонту за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля "Toyota Rav 4", державний номерний знак НОМЕР_2 становить 76356,51 грн. За таких обставин, відповідач виплатив позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 76356,51 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №62437 від 22.10.2024.

Дослідивши докази наявні у матеріалах справи, виходячи з предмету доказування у цій справі та враховуючи зазначені аргументи та заперечення відповідача, судом встановлено наступне.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092).

Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Е З - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу, у разі наявності підстав для його вирахування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №910/3650/16 та у постановах Верховного Суду від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 14.05.2018 №910/5092/17.

Згідно із п.7.38, п.7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний); б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)); в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ; г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики; ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 2 до цієї Методики.

З доданих до позову фотографій, на яких зафіксовано пошкодження автомобіля "Toyota Rav 4", державний номерний знак НОМЕР_2 в результаті ДТП вбачається, що автомобіль має ще пошкодження правих передніх дверей.

З протоколу технічного огляду від 05.08.2024 вбачається, що в результаті ДТП пошкоджено задню праву сторону автомобіля "Toyota Rav 4", державний номерний знак НОМЕР_2 . В протоколі технічного огляду зазначено, що "зі слів права сторона автомобіля відноситься до ДТП". Також в протоколі вказано пошкодження, не пов`язані з ДТП - незначна деформація передніх лівих дверей.

Відповідно до акту наданих послуг № від 19.11.2024 загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Rav 4", державний номерний знак НОМЕР_2 становить 108647,09 грн. Згідно акту до переліку наданих послуг включені роботи по передніх правих дверей і запчастини (матеріали) щодо їх заміни.

Разом з тим, з рахунку СТО №ST24015344 від 21.08.2024 вбачається, що до вартості відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Rav 4", державний номерний знак НОМЕР_2 не були включені роботи з ремонту передніх правих дверей. Як вже зазначалося вище розрахунок страхового відшкодування позивач здійснив на підставі рахунку СТО та роботи по відновлювальному ремонту передніх правих дверей не враховувалися під час розрахунку. Таким чином, не врахувавши витрати по ремонту передніх правих дверей до суми страхового відшкодування, позивач фактично підтвердив наявність пошкоджень не пов`язаних із спірною ДТП.

Отже, станом на час вчинення ДТП автомобіль "Toyota Rav 4", державний номерний знак НОМЕР_2 мав пошкодження складових частин кузова (пошкодження передніх правих дверей, деформація передніх лівих дверей), які не пов`язані з ДТП, а відтак, доводи відповідача про необхідність врахування коефіцієнту фізичного зносу під час розрахунку страхового відшкодування на підставі підпункту г) п.7.39. Методики суд визнає обґрунтованими.

Згідно із висновком спеціаліста та аварійного сертифікату коефіцієнт фізичного зносу (Ез) автомобіля "Toyota Rav 4", державний номерний знак НОМЕР_2 , дорівнює 0,26.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Згідно з ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач належними доказами не спростував визначений відповідачем коефіцієнт фізичного зносу, а також не навів власного розрахунку розміру коефіцієнту фізичного зносу.

За встановлених вище обставин, приймаючи представлений відповідачем розрахунок коефіцієнту фізичного зносу, враховуючи те, що позивач не надав власного розрахунку розміру коефіцієнту фізичного зносу, суд дійшов висновку про здійснення розрахунку вартості деталей з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,26.

Суд зазначає, що визначаючи розмір страхового відшкодування, яке відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи, зобов`язаний виплатити потерпілому, слід враховувати фактичні витрати, розмір яких підтверджується відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, та які підтверджують фактичний розмір понесених збитків.

Відтак, при розрахунку вартості відновлювального ремонту суд приймає суму витрат на деталі автомобіля "Toyota Rav 4", державний номерний знак НОМЕР_2 , що визначені у рахунку СТО №ST24015344 від 21.08.2024 та становлять 30904,74 грн з ПДВ.

Отже, вартість деталей з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 22869,51 грн (30904,74 грн х (1-0,26)).

Отже, за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу вартість ремонтних робіт (згідно рахунку СТО №ST24015344 від 21.08.2024) пошкодженого автомобіля становить 76356,51 грн (48951,00 грн (вартість робіт) + 4536,00 грн (вартість матеріалів) + 30904,74 грн (вартість складових) х (1 - 0,12)).

Відповідно до п.9.1. ст.9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP/221622761 передбачено, що франшиза становить 0,00 грн, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 160000,00 грн.

Таким чином, обґрунтованим є страхове відшкодування у розмірі 76356,51 грн.

Як встановлено судом вище, згідно із платіжної інструкції №62437 від 22.10.2024 відповідач сплатив на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 76356,51 грн.

Отже, до звернення позивача до суду з позовом та відкриття провадження у справі відповідачем було сплачено страхове відшкодування у сумі 76356,51 грн.

Решта заявленої до стягнення суми відшкодування - у розмірі 8035,23 грн (84391,74 грн - 76356,51 грн), за встановлених вище обставин, задоволенню не підлягає з підстав її необґрунтованості.

З огляду на вище встановлені обставини, враховуючи приписи ст.74, 76, 77-79, 86 Господарського процесуального кодексу України, в задоволенні позовних вимог про стягнення страхового відшкодування у сумі 8035,23 грн слід відмовити з підстав їх необґрунтованості.

ВИСНОВКИ СУДУ

З огляду на вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОІНС УКРАЇНА" до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІВЕРСАЛЬНА" про стягнення 8035,23 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

За приписами ст.129 ГПК України судові витрати з розгляду справи покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 14.03.2025.

Суддя С.О. Турчин