ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2025 р. Справа№ 911/312/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінська О.Р.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 05.03.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберіг"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.11.2024 (повний текст складено 02.12.2024)

у справі № 911/312/23(суддя - Колесник Р.М.)

при розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберіг" про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Енергозбут" акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберіг"

про стягнення 324 489, 03 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Філії «Енергозбут» акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до господарського суду Київської області звернулось з позовними вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оберіг» 324 489,03 грн вартості необлікованої електричної енергії.

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.04.2023 у справі №911/312/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023, позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Енергозбут» акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оберіг» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Енергозбут» акціонерного товариства «Українська залізниця» 324 489,03 грн вартості необлікованої електричної енергії та 4 867,35 грн витрат по сплаті судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оберіг" звернулось до суду першої інстанції із заявою про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, у якій зпросить суд, зокрема: «Скасувати рішення від 07.04.2023 Господарського суду міста Києва у справі №911/312/23. Ухвалити нове рішення про задоволення позову.»

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.11.2024 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Оберіг" у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 07.04.2023 у справі № 911/312/23. Рішення Господарського суду Київської області від 07.04.2023 у справі № 911/312/23 залишено в силі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 12.12.2024 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") Товариство з обмеженою відповідальністю "Оберіг" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.11.2024 у справі № 911/312/23, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 07.04.2023 у справі №911/312/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі Філії "Енергозбут" акціонерного товариства "Українська залізниця" у повному обсязі.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив, що з урахуванням відомостей про надання для розгляду судом першої інстанції Угоди від 01.02.2024 між споживачами ТОВ «Оберіг» та ТОВ «ТОК», слід констатувати, що ТОВ «Оберіг», як субєкт господарської діяльності, задіяний у процесі отримання послуг із розподілу електричної енергії та процесах перевірки чинності облікових документів, складених надавачем послуг із розподілу електричної енергії, отримало від іншого субєкта господарської діяльності, задіяного у аналогічних процесах, відомості щодо власних облікових документів, які свідчать про їх фальсифікацію.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Оберіг" вказує, що заявнику не було і не могло бути відомо до моменту отримання документального підтвердження від субєктів, які не являються учасниками справи, про обставину стосовно фальсифікації фактичних доказів у справі про відшкодування збитків.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2024, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Тищенко О.В., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2024 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/312/23 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберіг" на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.11.2024 у справі № 911/312/23 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

08.01.2024 від Господарського суду Київської області до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/312/23.

Головуючий суддя Гончаров С.А. з 06.01.2025 по 20.01.2025 перебував у відпустці.

Суддя Тарасенко К.В. з 20.01.2025 по 24.01.2025 перебувала у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберіг" на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.11.2024 у справі № 911/312/23 залишено без руху. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю "Оберіг", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки надавши суду апеляційної інстанції докази направлення апеляційної скарги з додатками Філії "Енергозбут" акціонерного товариства "Українська залізниця".

06.02.2025 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберіг" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява - апеляційна скарга щодо скасування ухвали Господарського суду Київської області від 27.11.2024 стосовно розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (скоригована редакція, складена у відповідності до вимог ухвали від 27.01.2025 Північного апеляційного господарського суду у справі №911/312/23).

Розглянувши вказані доповнення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 266 ГПК України передбачено можливість доповнення, зміни або відкликання апеляційної скарги або відмови від неї. Так, згідно ч. 1 вказаної статті, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Отже, виходячи з приписів ч. 1 ст. 266 ГПК України, скаржник у даній справі міг доповнити апеляційну скаргу до 12.12.2024 (останній день). Тоді як апелянт звернувся із додатковими поясненнями, які, фактично її доповнюють в частині лише 06.02.2025, тобто зі значним (два місяці) пропуском строку, встановленого законом для подання відповідних доповнень.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що встановлений ч. 2 резолютивної частини ухвали суду від 27.01.2024 (десятиденний строк для подачі усунень недоліків) стосується можливості подачі відповідачем заяв та клопотань.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до положень ч.1, 2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Виходячи зі змісту наведеної норми, клопотання про поновлення строку повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. При чому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ГПК України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

При цьому відповідачем взагалі не зазначено підстав для поновлення вказаного строку, не зазначено виключних обставин, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про поновлення строку для подання цієї скорегованої апеляційної скарги та врахування їх при розгляді справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберіг" на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.11.2024 у справі № 911/312/23. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберіг" на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.11.2024 у справі № 911/312/23. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 05.03.2025.

У судове засідання, що відбулось 05.03.2025 з`явився представник відповідача, надав свої пояснення щодо суті спору та просив задовольнив вимоги викладені в його процесуальних документах. Позивач в судове засідання не з`явився, своїх представників не направив, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується інформацією з системи «Електронний суд».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідач за допомогою підсистеми «Електронний суд» 28.10.2024 сформував до господарського суду міста Києва заяву про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, у якій заявник просить суд, зокрема: « 3. Скасувати рішення від 07.04.2023 Господарського суду міста Києва у справі №911/312/23. 4. Ухвалити нове рішення про задоволення позову.»

Вказану заяву відповідач обґрунтовує тим, що: «В Постанові 312 (у тексті заяви мається на увазі постанова Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023 - примітка суду), серед іншого, проголошено правову позицію колегії суддів стосовно витребування та розгляду електронних доказів відеофіксації допуску* до вузла обліку ТОВ «Оберіг», які також є невід`ємними додатками одразу до обидвох актів про порушення ПРРЕЕ, складених Оператором системи розподілу за результатами перевірки споживачів електричної енергії ТОВ «Оберіг» та ТОВ «ТОК». (*Незаінтересована особа ОСОБА_1 підписала та отримала акт №ЕЕКлн-1/00095/2022/3-0015 від 16.06.2022 (далі Акт 0015), натомість незаінтересована особа ОСОБА_2 підписав та отримав акт № ЕЕКлн-1/00095/2022/3-0016 від 16.06.2022 (далі - Акт 0016). Проте, згідно матеріалів відеофіксації, вказані особи непричетні до здійснення допуску фахівців ОСР до вузлів обліку ТОВ «Оберіг» та ТОВ «ТОК» стосовно яких були складені Акт 0015, Акт 0016)…Згідно, ЄДРСР надання загального доступу до повного тексту Постанови 312 було забезпечено 18.07.2023.

В період між оприлюдненням резолютивної частини Постанови 312 та її повним текстом, вищезгадані невід`ємні частини Акта 0015 та Акта 0016 (матеріали відеорегістрації) були надіслані головуючому судді у справі № 910/5599/23, відкритій Господарським судом міста Києва у відповідності до позову ТОВ «ТОК» за захистом порушеного права та законного інтересу споживача. Однак, надання відео-доказів не було супроводжене завіренням їх кваліфікованим електронним підписом (далі - КЕП) уповноваженої особи ОСР, що суперечить приписам ч. 8 ст. 42, ч. 2 ст. 96 ГПК України, складеним у відповідності до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Головуючий суддя у справі № 910/5599/23 не розглянув надане ТОВ «ТОК» клопотання про невідповідність електронних доказів вимогам чинного законодавства і досліджував недопустимі електронні докази. Результати дослідження недопустимих доказів були внесені до тексту рішення від 16.11.2023 Господарського суду міста Києва у справі № 910/5599/23 (далі - Рішення 5599).

ТОВ «ТОК» оскаржило Рішення 5599 та надало суду інші примірники вказаних електронних доказів, завірених КЕП представника ОСР адвокатом Гавриловою І.А.

Вказані допустимі електронні докази були отримані ТОВ «ТОК» від представника Оператора системи на вимогу головуючого судді у справі № 910/1567/23, яка розглядається Господарським судом міста Києва, згідно позову АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Енергозбут» до ТОВ «ТОК».

Рішення 5599 було складено на основі правових засад Рішення 312, які були підтримані у Постанові 312, про що зазначено в Ухвалі від 07.05.2024 у справі № 910/5599/23.

В ході складання Рішення 5599, з урахуванням правових позицій та висновків з Постанови 312, сталося внесення до цього рішення чисельних описок, в тому числі із зазначенням параметрів засобу обліку, пломб, номеру акта опломбування, які були внесені до Акту 0015, складеного стосовно споживача ТОВ «Оберіг».

В даному випадку істотність помилок в Рішенні 5599 була очевидною і зачіпала інтереси юридичної особи (АТ «Укрзалізниця»), яка виступає учасником проваджень в інших справах, де розглядаються ті самі електронні докази, надані цією юридичною особою.

Відповідно, АТ «Укрзалізниця», в разі зацікавленості у дослідженні наданих ним доказів та визнання їх допустимими а також у разі зацікавленості в отриманні точного судового рішення, мало би разом із Відзивом на апеляційну скаргу надати суду заяву про виправлення щонайменше 8-ми описок щодо параметрів переписаних із Постанови 312.

Чисельність таких описок дозволяє стверджувати, що ОСР було відомо про їх існування, тому бездіяльність щодо виправлення цих описок можливо прирівнювати до бездіяльності у питанні завірення електронних доказів КЕП.

Тобто, очевидним є запобігання виконанню несприятливого судового рішення шляхом оскарження тексту із зазначенням обставин із іншої судової справи.

У мотивувальній частині судового рішення суд спочатку наводить встановлені ним обставини у справі, що необхідні для її вирішення, із посиланням на докази, за якими ці обставини було встановлено, і після цього надає їм оцінку.

У вищезгаданій ухвалі від 07.05.2024 у справі № 910/5599/23 пунктом третім проголошено наступне: «В останньому абзаці мотивувальної частини на сторінці 8 рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2023 у справі № 910/5599/23 правильно читати: «…провели обстеження об`єкта Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОК» за адресою: Київська область, Бородянський район, смт Пісківка, вул. Філіпова, 2а, та встановили на вказаному об`єкті відсутність електролічильника №8228386,…».».

Таким чином, судом не було розглянуто заяву про виправлення описки в мотивувальній частині тексту, щодо встановлених судом обставин у справі.

Згідно вищенаведеного, це означає, що наведені судом обставини (необхідні для вирішення справи № 910/5599/23) щодо відсутності лічильника з номером 0084200, належного ТОВ «Оберіг» в період до квітня 2022 року, у вузлі обліку ТОВ «ТОК» зберігали чинність.

Однак, постановою від 03.04.2024 Північного апеляційного господарського суду у справі №910/5599/23 (далі - Постанова 5599) в мотивувальній частині було проголошено про нововиявлені обставини за результатами проведення дослідження відеодоказів (електронних документів) завірених КЕП представника ОСР.

Згідно нововиявлених обставин, за результатами дослідження відеодоказів, які є невід`ємною частиною матеріалів перевірки ТОВ «Оберіг», зокрема, - Акта 0015, в шафах обліку споживачів було виявлено факти наявності засобів обліку із номерами 12827841 та 12196550 в стані обліку електричної енергії.

Акт 0015 та Акт 0016 не містять відомостей про засоби обліку із номерами 12827841 та 12196550, натомість суд повинен враховувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.06.2020 зі справи №908/1975/17 згідно з якими "відеофіксація не має самостійного доказового значення та може бути лише підтвердженням/непідтвердженням обставин щодо викладеної в акті про порушення інформації".

Окрім вказаних застережень із висновку Верховного Суду, викладених у постанові від 24.06.2020 зі справи №908/1975/17, актуальним є констатація факту, що у відеодоказах не повідомляється про ідентифікацію вузлів обліку стосовно їх володіння споживачами ТОВ «Оберіг» та/або ТОВ «ТОК», натомість незаінтересовані особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які підписали Акт 0015 та Акт 0016, не були обізнані щодо приналежності вузлів обліку, із вмонтованими шафами обліку, тому чи іншому Споживачу.

В Постанові 5599 в якості доказу щодо приналежності до того чи іншого Споживача відповідних шаф обліку із вмонтованими лічильниками, про які не йдеться а Акті 0015 та Акті 0016, наводиться посилання на Акт про опломбування засобів обліку №5-1-0338/979 від 27.03.2017, проте відомості щодо даного акту опломбування в Акті 0016 теж відсутні і, відповідно, - посилання на такий акт є безпідставними. Окрім того, в тексті ухвали від 15.10.2024 щодо виправлення описок в тексті Постанови 5599 колегією суддів зазначено відомості, згідно з якими вбачається, що належним мало би бути посилання на акт про опломбування засобів обліку №П-0286/8 від 19.04.2019.

Разом з тим, в тексті Акта 0016 відомості щодо акту про опломбування засобів обліку №П-0286/8 від 19.04.2019 теж відсутні.

Таким чином, ТОВ «Оберіг» керуючись текстами Постанови 5599 та Рішення 5599, які станом до 25.10.2024 були неузгодженими стосовно визначення обставин відсутності лічильника в частині встановлення номеру такого лічильника, не мав можливості звернення до суду щодо нововиявлених обставин про наявність у щиті обліку ТОВ «Оберіг» лічильника із номером 12196550 без наведення доказів щодо одностайності прийнятих судових рішень у питанні визначення номеру попередньо встановленого лічильника у щиті обліку ТОВ «ТОК» та без наведення доказів, що ідентифікація щитів обліку проведена колегіє суддів, результати якої наведені в тексті Постанови 5599, незважаючи на безпідставність її проведення на основі недопустимих доказів, є вірною.

Вирішення першого із вищенаведених чинників стало можливим після повторного звернення від 23.09.2024 ТОВ «ТОК» щодо виправлення описки, про яку попередньо не згадувалося у тексті ухвали від 07.05.2024 у справі №910/5599/23.

Відповідну ухвалу у справі №910/5599/23 було винесено 25.09.2024.

Вирішення питання щодо доведення перед судом легітимності іншого чинника, яким би забезпечувалося доказове значення відеофіксації з огляду на те, що "відеофіксація не має самостійного доказового значення та може бути лише підтвердженням/непідтвердженням обставин щодо викладеної в акті про порушення інформації", здійснене Заявником у наступний спосіб.

Матеріали відеофіксації є допустимим доказом, тому що завірені КЕП представника ОСР і не оспорюються ТОВ «ТОК» та ТОВ «Оберіг».

Суд в тексті Постанови 5599 наводить частину діалогу із аудіоряду відеофайлу тривалістю 02:02 хв….

З діалогу та відеоряду вбачається, що фахівцями ОСР були отримані відомості лише стосовно комутаційних апаратів/запобіжників, задіяних у схемі електроживлення споживачів ТОВ «Оберіг» та ТОВ «ТОК».

Вказані відомості були внесені до пункту третього даних для визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення обліку (далі - Відомості), актів про порушення, складених стосовно ТОВ «Оберіг» та ТОВ «ТОК».

В пункті п`ятому Відомостей слід було зазначати показник дозволеної потужності споживання електроенергії відповідно до умов Договору в кВт. Проте, з аудіоряду відеофайлу тривалістю 00:30 хв. відомо, що першим питанням перевіряючих було надання Договору про розподіл, відомості з якого представникам ОСР не були відомі.

Відповідно в пункті 5 Відомостей в актах 0015 та 0016 замість показників вписано «згідно Договору».

Уповноважені особи причетні до надання пояснень, зацитованих у тексті Постанови 5599, та причетні до допуску фахівців ОСР до обстеження щитів обліку ТОВ «Оберіг» та ТОВ «ТОК» не приймали участі у складанні актів про порушення та їх підписанні. Відомостей про їх відмову у цих заходах також не встановлено.

Із вищенаведеного вбачається, що єдиним джерелом відомостей щодо ідентифікації щитів обліку, що базувалося на договірних документах сторін, були відомості із Додатків 11 (місячний звіт про електроспоживання) до Договору про розподіл, передані із центрального офісу енергопередавальної компанії, де разом з останніми звітними показниками лічильників були зазначені номери цих лічильників, а саме, - номери встановлені колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/5599/23.

При цьому слід зауважити, що всі претензійні документи ОСР в своїй основі мають чинник неврахування звітних відомостей обидвох споживачів за квітень-червень 2022 р. із підстав начебто відсутності в шафах обліку змонтованих лічильників або встановлення невідповідності номерів таких лічильників відомостям, внесеним до Додатків 11 до Договорів про розподіл.

Отже, володіючи отриманими із центрального офісу відомостями щодо номерів 12827841 та 12196550 і відомостями щодо їх приналежності конкретному споживачу, фахівці ОСР визначили, що щит обліку розташований ліворуч належить ТОВ «ТОК» натомість щит обліку розташований праворуч належить ТОВ «Оберіг».

Володіючи такими відомостями, отриманими із Додатків 11 до Договору про розподіл, фахівцям ОСР не складно були вписати до таблиці пункту 3 Відомостей Акту 0015 дані про наявність автомата-запобіжника зі струмом споживання до 63 А, натомість до Акту 0016 були внесені відомості про автомат-запобіжник зі струмом споживання до 32 А.

Відомості із Додатків 11 до Договору про розподіл за лютий-березень 2022р. виявилися джерелом для встановлення номерів попередніх лічильників, які були втрачені.

Таким чином, доведено, що відомості щодо ввідних автоматів-запобіжників, внесених до Акту 0015 та Акту 0016 є таким, що відповідають відомостям із відеодоказів, що визначає відеодокази чинними.

Доведено, що при складанні Акта 0015 фахівці ОСР мали вносити до графи («докладно вказати вид, обставини і суть порушення»).

Отже, на основі досліджень колегії суддів у справі № 910/5599/23 ідентифікувавших номери лічильників, які знаходилися в шафах обліку ТОВ «Оберіг» та ТОВ «ТОК», шляхом додаткового аналізу діалогу представника Товариств із посадовцями ОСР, керуючись відомостями, наведеними в Акті 0015 та в Акті 0016, доказано, з огляду на те, що Додатки 11 до Договору про розподіл не являються замінниками дійсний актів про попереднє опломбування, у перевіряючих не було підстав вносити відомості про лічильники з номерами 0084200 та 8228386.

Такі докази повністю узгоджуються із відомостями, наведеними в ухвалі від 15.10.2024 у справі № 910/5599/23, зокрема: «Щодо доводів ТОВ «ТОК» у заяві з посиланням на додатки 11 «Звіт про покази засобів обліку» суд зазначає, що такі додатки не є свідченням правомірності встановлення на об`єкті споживання Товариства іншого лічильника, ніж 8228386».

Даний висновок стосується поточного Додатку 11 до Договору про розподіл за травень 2022 року, як документа який не свідчить про опломбування засобу обліку №12827841, відомості щодо якого внесені до цього Додатку.

Однак, такий висновок також свідчить про те, що поточний Додаток 11 до Договору про розподіл за березень 2022 року є свідченням правомірності встановлення на об`єкті споживання Товариства лічильника 8228386, за умов наявності акта опломбування.

В разі відсутності такого акта, всі поточні Додатки 11 «Звіт про покази засобів обліку» не є свідченням правомірності встановлення на об`єкті споживання Товариства лічильника.

В даному випадку, у справі №911/312/23 слід керуватися нормами Кодексу комерційного обліку.

Наразі в главі п`ятій ККО йдеться про наступне:… 5.16.2. Лічильники мають бути опломбовані на затискній клемній кришці пломбою оператора системи…. В Акті № 5-1-0338/978 від 27.03.2017р. такий вид опломбування відсутній, що вказує на необхідність застосування приписів ст. 77 ГПК України, - обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як зазначалося вище, також недопустимість, в якості доказу, Акта № 5-1-0338/978 від 27.03.2017р. обумовлюється відсутністю відомостей щодо його існування в Акті 0015 та факт нерозгляду цього акта опломбування на засіданні комісії із розгляду актів про порушення ПРРЕЕ.

У недопустимому доказі, - Акті про опломбування засобів обліку № 5-1-0338/979 від 27.03.2017, який втратив чинність 01.01.2019, не йдеться про опломбування лічильника, натомість йдеться про опломбування фахівцями Оператора системи лише шафи обліку із вмонтованим лічильником. Такий вид опломбування був можливим за приписами нормативних актів, які втратили чинність з 01.01.2019

Отже, за наведеною нововиявленою обставиною є наявним факт визначення в Постанові 5599 номерів лічильників, встановлених 27.04.2022р. у шафах споживачів, в т.ч. у шафі ТОВ «Оберіг».

Ця подія сталася 03.04.2024р. і була оприлюднена 18.04.2024 в Постанові 5599.

Даною постановою проголошення залишення Рішення 5599 без змін.

Разом з тим, головуючий суддя місцевого господарського суду протягом періоду з 18.03.2024 до 25.09.2024 не вживав заходів до приведення тексту Рішення 5599 у відповідність до тексту Постанови 5599 у частині встановлення обставин щодо визначення номера лічильника, який є головним чинником претензійного документа (Акт 0016) і разом з тим, номер цього лічильника співпадає з номером лічильника, визначеного у Акті 0015, складеного щодо порушення ПРРЕЕ іншим споживачем, а саме - ТОВ «Оберіг».

Відповідно, посилання в офіційних документах (заявах) на Рішення 5599 зі сторони ТОВ «Оберіг» було унеможливлено.

З прийняттям ухвали від 25.09.2024 у справі № 910/5599/23, за змістом якої було виправлено невідповідність обставинам, встановленим у Рішенні 5599 щодо обставин, встановлених у Постанові 5599, ТОВ «Оберіг» отримало можливість звернутися до суду із заявою щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.».

Відповідач за допомогою підсистеми «Електронний суд» 29.10.2024 сформував до суду доповнення до заяви від 28.10.2024 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, у яких заявник просить суд, зокрема: «…4. Скасувати рішення від 07.04.2023 Господарського суду міста Києва у справі № 911/312/23. 5. Ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.».

Крім того, у вказаних доповненнях заявником наведено додаткові обставини наступного змісту: «…Згідно ухвали від 26.09.2023 Господарського суду Київської області, відомості щодо особи ОСОБА_2 були змінені на відомості щодо особи ОСОБА_1 , натомість колегія суддів Північного апеляційного господарського суду відмовилась виправляти описку щодо особи ОСОБА_2 і на даний час в Постанові 312 відомості щодо ОСОБА_2 збережені….З огляду на факт можливості проведення ідентифікації щита обліку ТОВ «ТОК» тільки за умови ідентифікації щита обліку ТОВ «Оберіг», склалася ситуація щодо нерозривного зв`язку пояснень ОСОБА_2 на запити ТОВ «Оберіг» та ТОВ «ТОК», що також обтяжується тією обставиною, що відеофайли, які були представлені у справі № 910/5599/23 як невід`ємні додатки до Акта 0016, насправді є невід`ємними додатками до Акта 0015, і тому слід акцентувати увагу судів на тому, що відомості про наявність/відсутність примірників оригінальних відеофайлів - додатків до Акта 0015, до цього часу приховуються представниками ОСР у справі № 911/312/23…Заявник надає запити до ОСОБА_2 від ТОВ «Оберіг» та ТОВ «ТОК» разом із відповідями ОСОБА_2 до ТОВ «Оберіг» та ТОВ «ТОК»…. ОСОБА_2 дійсно не причетний до здійснення допуску фахівців ОСР до щитів обліку ТОВ «Оберіг» та ТОВ «ТОК»….».

Відповідач за допомогою підсистеми «Електронний суд» 26.11.2024 сформував до суду доповнення до заяви від 28.10.2024 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, у яких заявник зазначає, зокрема: «…31.10.2024 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/5599/23 постановлено ухвалу про виправлення описок (далі - Ухвала 31.10)… Колегія суддів виправляла описку, яка мала походження із тексту позовної заяви, складеної стосовно ТОВ «Оберіг», що підтверджується відомостями про номер пломби та про номер акта про пломбування, які відповідають відомостям із фактичних доказів у справі № 911/312/23. Дані відомості про інший зміст найменування акта від 16.06.2022 № 016521 мають всі ознаки нововиявлених обставин….Нововиявлена обставина щодо іншого найменування акта має певні обґрунтування щодо дослідження поданих доказів у справі, зокрема тексту акта про порушення…Заявнику стало відомо про різне тлумачення найменування акта від 16.06.2022 № 016521 лише після оприлюднення 04.11.2024 тексту Ухвали 31.10.»

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберіг", колегія суддів дійшла висновку, що вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.07.2023 у справі № 910/5217/20, від 29.05.2023 у справі № 34/16, від 10.05.2023 у справі № 910/24550/13.

Звертаючись до категорії "істотності" Верховний Суд зазначає, що питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи могли ці обставини спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби зазначена обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 910/17258/17).

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін; суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13).

Відповідно до положень частини 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно з ч. 5 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку, що наведені у заявах підстави для перегляду рішення Господарського суду Київської області від 07.04.2023 за нововиявленими обставинами не можуть вважатись належними та допустимими доказами існування нововиявлених обставин, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, які в установленому порядку спростовують факти, що були покладено в основу судового рішення у справі № 911/312/23.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність заявником належними та допустимими доказами існування нововиявлених обставин у контексті приписів п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на що відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі № 911/312/23.

За змістом ч. 3 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та законного висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 07.04.2023 у справі № 911/312/23, а тому правомірно залишено рішення Господарського суду Київської області від 07.04.2023 у справі № 911/312/23 в силі.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберіг" на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.11.2024 у справі №911/312/23 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційних скарг, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 4, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 277, ст. 280, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберіг" - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 27.11.2024 у справі №911/312/23 - залишити без змін.

3. Судові витрати, за перегляд ухвали у суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Оберіг".

4. Матеріали справи № 911/312/23 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 17.03.2025

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко