ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/83/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до відповідача: Релігійної організації "Релігійна Громада Церкви Християн Віри Євангельської с.П`ятигори Рівненського району"

про: стягнення в сумі 30 458,89 грн

секретар судового засідання: С.Коваль

представники:

від позивача: В.Міненко

від відповідача: не з`явився

ОПИС СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Релігійної організації "Релігійна Громада Церкви Християн Віри Євангельської с.П`ятигори Рівненського району" про стягнення в сумі 30 458,89 грн, з яких: 20 140,78 грн основний борг, 7 341,32 грн пеня, 749,24 грн відсотки річних та 2 227,55 грн інфляційних втрат.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги аргументовані неналежним виконанням відповідачем свого зобов`язання з оплати поставленого товару.

Позивач вказує, що з січня 2023 року по квітень 2024 року відповідачу поставлено товар (природний газ) на суму 103 904,45 грн, однак відповідач розрахувався за отриманий товар частково сплативши 83 763,67 грн, неоплачена заборгованість складає 83763,67 грн.

У зв`язку з допущеним простроченням, керуючись пунктом 7.2. договору позивач нарахував відповідачу 7 341,32 грн пені, 749,24 грн відсотків річних та 2 227,55 грн інфляційних втрат.

Відповідач відзиву на позов суду не надав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 3 лютого 2025 року суд відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначив на 25 лютого 2025 року.

У судовому засіданні 25 лютого 2025 року суд оголосив перерву до 18 березня 2025 року.

Ухвалою від 28 лютого 2025 року суд задоволив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про поновлення процесуального строку для подання доказів та поновив Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" процесуальний строк для подання доказів по справі, а саме: договору постачання природного газу від 05.01.2023 року за №2302861 - РО; додаткової угоди від 30.12.2023 року №1-24 до договору постачання природного газу від 05.01.2023 року №2302861-РО.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи відповідач повідомлений належним чином.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

5 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (позивач/постачальник) та Релігійною організацією "Релігійна Громада Церкви Християн Віри Євангельської с.П`ятигори Рівненського району" (відповідач/споживач) укладено договір №2302861-РО постачання природного газу (далі - договір), відповідно до предмету якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ (далі - газ) за ДК 021:2015 код 09120000-6 "Газове паливо" (природний газ), а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для своїх власних потреб.

Позивач вказує, що на виконання умов договору передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 103 904,45 грн, разом із цим, відповідач не здійснив документального оформлення зазначених обсягів спожитого природного газу, як встановлено договором. Таким чином, акти приймання-передачі природного газу щодо поставки природного газу між сторонами не були підписані (оформлені) відповідачем.

Відповідно до пункту 4.1 договору, ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: Ціна природного газу за 1000 куб.м газу без ПДВ - 13 658,33 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, ціна природного газу за 1000 куб. м з ПДВ - 16 390,00 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124,16 гри без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб. м.

Всього ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553,89 грн.

Згідно з наданими позивачем актами приймання - передачі природного газу позивач поставив відповідачу товар в наступних обсягах: у січні 2023 року на суму 16 554,55 грн, лютий 2023 року на суму 11 589,38 грн, у березні 2023 року на суму 11 590,87 грн, квітні 2023 року на суму 4 969,31 грн, листопаді 2023 року на суму 4 141,62 грн, грудні 2023 року на суму 11 589,71 грн, січні 2024 року на суму 16 555,38 грн, лютому 2024 року на суму 16 563,66 грн, березні 2024 року на суму 9 935,47 грн, квітні 2024 року на суму 414,50 грн.

Загальна вартість поставленого газу складає 103 904,45 грн.

Необхідно відмітити, що акти не підписані зі сторони споживача.

Згідно з умовами пункту 3.1. договору, постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Відповідно до пункту 3.2. договору, постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Згідно з умовами пункту 3.3. договору, постачання (включення споживача до реєстру споживачів постачальника) та використання (відбір) природного газу за цим договором здійснюється за умови дотримання споживачем вимог пункту 5.1 цього договору щодо остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ.

Згідно з умовами пункту 3.4. договору, постачальник із застосуванням ресурсів інформаційної платформи оператора ГТС та споживач здійснюють щоденний моніторинг фактично відібраного споживачем обсягу природного газу.

На запит постачальника споживач надає інформацію щодо планового використання газу за розрахунковий період (місяць) в розрізі добових обсягів та до 13:00 поточної доби - оперативну інформацію щодо фактичних обсягів використання газу за минулу добу, планових обсягів використання газу на наступну добу та до 24:00 поточної доби - оперативну інформацію щодо використання газу за поточну добу.

Відповідно до пункту 3.5. договору, приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Згідно з умовами пункту 3.5.1. договору, споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акта надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між оператором(ами) ГРМ та/або оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

Пункт 3.5.2. договору передбачає, що на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником постачальника.

Згідно з умовами пункту 3.5.3. договору, споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акта зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

Відповідно до пункту 3.5.4. договору, у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акта до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору.

Згідно з умовами пункту 3.6. договору, звірка фактично використаного обсягу газу за цим договором на певну дату чи протягом відповідного розрахункового періоду ведеться сторонами на підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений споживачу обсяг газу згідно з даними інформаційної платформи оператора ГТС.

У листі ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" від 6 січня 2025 року зазначено, що споживач з ЕІС-кодом 56Х10Х (відповідач) спожив з січня 2023 року по квітень 2024 року природний газ у обсягах, які відображені у актах приймання - передачі товару.

Відповідно до пункту 5.1 договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акта приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору.

Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

З наявних у матеріалах справи платіжних інструкцій видно, що відповідач частково розрахувався за отриманий товар у сумі 83 763,67 грн, а саме: 8 березня 2024 року на суму 11 589,80 грн, 8 березня 2024 року на суму 16 555,40 грн, 8 серпня 2023 року на суму 26 649,37 грн, 14 червня 2024 року на суму 414,50 грн, 14 червня 2024 року на суму 12 000,00 грн, 23 лютого 2023 року на суму 16 554,60 грн.

Відповідно до пункту 7.2. договору, у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У зв`язку з допущеним простроченням. керуючись пунктом 7.2. договору позивач нарахував відповідачу 7 341,32 грн пеня, 749,24 грн відсотки річних та 2 227,55 грн інфляційних втрат.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, заснованими на договорі, та стосуються прав та обов`язків щодо надання послуг з розподілу та споживання природного газу. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої вимоги про стягнення вартості наданих послуг, нарахованих штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат обґрунтованими, та з огляду на несплату відповідачем вказаної вартості, позивач вважає свої права порушеними.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд встановив наявність між сторонами договірних відносин щодо постачання природного газу.

Також суд встановив, що з січня 2023 року по квітень 2024 року відповідачу поставлено товар (природний газ) на суму 103 904,45 грн, а саме: у січні 2023 року на суму 16 554,55 грн, лютий 2023 року на суму 11 589,38 грн, у березні 2023 року на суму 11 590,87 грн, квітні 2023 року на суму 4 969,31 грн, листопаді 2023 року на суму 4 141,62 грн, грудні 2023 року на суму 11 589,71 грн, січні 2024 року на суму 16 555,38 грн, лютому 2024 року на суму 16 563,66 грн, березні 2024 року на суму 9 935,47 грн, квітні 2024 року на суму 414,50 грн.

Як зазначив позивач у позовній заяві, на момент звернення до суду відповідач не виконав зобов`язання по оплаті, розрахунок за поставлений товар та надані послуги не проведений.

Докази оплати наданих послуг на вказану суму в матеріалах справи відсутні.

Щодо відсутності підписів споживача у актах суд відзначає, що відповідно до пункту 3.5.4. договору, у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акта до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору.

Таким чином суд встановив, що заборгованість відповідача складає 20 140,78 грн.

Відповідно до пункту 7.2. договору, у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

На підставі пункту 7.2. договору, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 23 лютого 2023 року по 31 грудня 2024 року 7 341,32 грн пені.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 610 та частина 1 статті 612 ЦК України).

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Суд, здійснивши перерахунок пені, робить висновок, що такий розрахунок зроблено правильно.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення оплати наданих послуг позивач, керуючись положеннями статті 625 ЦК України, за період з 23 лютого 2023 року по 31 грудня 2024 року нарахував відповідачу 2 227,55 грн інфляційних втрат та 749,24 грн три відсотки річних.

Вказаний розрахунок суд визнав обґрунтованим.

Висновки суду

За висновком суду, були встановлені обставини щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача 30 458,89 грн, з яких: 20 140,78 грн основний борг, 7 341,32 грн пеня, 749,24 грн відсотки річних та 2 227,55 грн інфляційних втрат.

Вказані вимоги є законними, відповідачем не спростованими, а отже такими, що мають бути задоволені.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи положення статті 129 ГПК України, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Релігійної організації "Релігійна Громада Церкви Християн Віри Євангельської с.П`ятигори Рівненського району" (32764, Рівненська область, Рівненський район, С.П`ятигори, вул. Зарічна, 46А, ідентифікаційний код 13974330) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, М.Київ, вул. Шолуденка 1, ідентифікаційний код 42399676) 20 140 (двадцять тисяч сто сорок) грн 78 коп заборгованості, 7 341 (сім тисяч триста сорок один) грн 32 коп пені, 749 (сімсот сорок дев`ять) грн 24 коп. відсотків річних, 2 227 (дві тисячі двісті двадцять сім) грн 55 коп. інфляційних втрат та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять два) грн 40 коп судового збору.

Позивач (Стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м.Київ, вул. Шолуденка 1, ідентифікаційний код 42399676).

Відповідач (Боржник): Релігійна організація "Релігійна Громада Церкви Християн Віри Євангельської с.П`ятигори Рівненського району" (32764, Рівненська область, Рівненський район, С.П`ятигори, вул. Зарічна, 46А, ідентифікаційний код 13974330).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складено 20 березня 2025 року.

Суддя Андрій КАЧУР