номер провадження справи 26/80/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.03.2025 Справа № 908/1919/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Юлдашева Олексія Олексійовича, розглянувши матеріали господарської справи

кредитори 1/ Товариство з обмеженою відповідальністю Центр Правової допомоги № 4 Колегії адвокатів, (69005 Україна, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 8/69)

2/ Акціонерне товариство Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат

3/ Товариство з обмеженою відповідальністю Технаюг

боржник Товариство з обмеженою відповідальністю Мерібел, (69002 Україна, м. Запоріжжя, вул. Троїцька, буд. 27)

про банкрутство

Представники сторін не з`явились

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.10.2024, зокрема, відкрито провадження у справі № 908/1919/24 про банкрутство ТОВ Мерібел, ; визнано грошові вимоги ТОВ Центр Правової допомоги № 4 Колегії адвокатів до боржника у розмірі 150 000,00 грн основного боргу, 30 280,00 грн судового збору за подання до суду заяви; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сєдову Н.І.; попереднє засідання призначено на 19.11.2024 о 12-00.

На офіційному веб-порталі судової влади України здійснено публікацію оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство за № 74227 від 07.10.2024р.

Ухвалою від 19.11.2024 віднесено кредиторські вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю Центр Правової допомоги № 4 Колегії адвокатів у розмірі 150 000,00 грн основного боргу до четвертої черги задоволення та 30 280,00 грн судового збору за подання до суду заяви до першої черги задоволення; визнано кредиторські вимоги до боржника: - Акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат у розмірі 10 000 836,32 грн основного боргу з четвертою чергою задоволення, та 6 056,00 грн судового збору з першою чергою задоволення; - Товариства з обмеженою відповідальністю Технаюг у розмірі 165 000 000,00 грн. основного боргу з четвертою чергою задоволення, та 6 056,00 грн судового збору з першою чергою задоволення; підсумкове засідання призначено на 17.12.2024р. о 10-30.

Ухвалою від 17.12.2024 підсумкове засідання було відкладено на 04.03.2025 о 12-00.

Представники сторін та розпорядник майна своїм правом на участь у судовому розгляді справи 04.03.2025. не скористалися, у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Справа розглядається відповідно до приписів ст. 202 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

До суду 16.01.2025 надійшли клопотання розпорядника майна боржника про припинення процедури розпорядження майном, визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором арбітражного керуючого Сєдову Н.І.; протокол зборів кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерібел»; звіт розпорядника майна про проведену роботу із долученням відповідних документальних доказів, матеріали інвентаризації майна боржника, а також звіт арбітражного керуючого Сєдової Н.І. про нарахування і виплату основної грошової винагороди у розмірі 72 774,20 грн за період з 03.10.2024 по 03.01.2025.

Як вбачається із матеріалів справи кредиторами прийнято рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Ліквідатором вирішено призначити арбітражного керуючого Сєдову Н.І. та яка, надала відповідну згоду.

Вивчивши подані документи та наявні матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання боржника банкрутом та переходу до ліквідаційної процедури, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з частиною першою статті 6 Кодексу України з процедур банкрутства щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.

За змістом частини першої статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.

За приписами ч.1 статті 49 Кодексу України з процедур банкрутства (далі-КУзПБ) у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі.

Судом установлено, що 11.11.2024р. розпорядником майна було проведено аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках з метою виявлення наявності або відсутності ознак неплатоспроможності, фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства.

Джерелами інформації для проведення розрахунків економічних показників для виявлення ознак поточної, критичної та понадкритичної неплатоспроможності або банкрутства були вибіркові показники з документів фінансової звітності ТОВ Мерібел.

Для дослідження показників ТОВ Мерібел був вибраний період з 01.06.2021р. по 01.06.2024р. на підставі форм квартальної фінансової звітності «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва» у складі форми № 1-м «Баланс» та № 2-м «Звіт про фінансові результати».

На підставі наданих ТОВ Мерібел документів, при проведенні аналізу економічних показників фінансового стану підприємства встановлено, що показники поточної неплатоспроможності ТОВ Мерібел по періодах, що передують прийняття рішення про подальшу долю підприємства, мають від`ємний показник (результат).

У відповідності з Методичними рекомендаціями, фінансовий стан підприємства, у якого на початок і на кінець звітного періоду мають місце ознаки поточної неплатоспроможності, відповідає законодавчому визначенню боржника, як суб`єкта підприємницької діяльності, неспроможного виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами, у тому числі зобов`язання щодо сплати страхових внесків, податків і зборів (обов`язкових платежів), протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати.

Відповідно до ч.3 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства - розпорядник майна зобов`язаний виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства.

В ході проведення аналізу показників фінансово-господарського стану встановлено, що на підставі документів, наданих для проведення аналізу фінансово-господарського стану ТОВ Мерібел ознак фіктивного, приховуваного банкрутства та доведення до банкрутства не виявлено.

З метою забезпечення повноти та достовірності відображення даних у звітності, керуючись Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV, Інструкцією з інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 11.08.1994 р.№ 69, Порядком подання фінансової звітності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 р. № 419, а також іншими нормативними документами, що регулюють проведення інвентаризації на адресу боржника було направлено повідомлення з вимогою прийняти управлінське рішення відносно проведення інвентаризації майна ТОВ Мерібел, про що видати Наказ про проведення інвентаризації та включити арбітражного керуючого-розпорядника майна ТОВ Мерібел, до складу інвентаризаційної комісії.

В ході проведення інвентаризації були складені інвентаризаційні описи, акти та Протокол інвентаризаційної комісії від 11.11.2024р.

Під час проведення інвентаризації було зафіксовано відсутність основних засобів, товарно- матеріальних цінностей, нематеріальних активів, грошових коштів в касі, цінних паперів та бланків суворої звітності, незавершеного капітального будівництва та незавершеного ремонту.

Отже, розглянувши матеріали інвентаризації майна боржника, судом установлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Мерібел не має активів за рахунок яких можливо було б погасити кредиторську заборгованість, а також підприємство неспроможне відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури. Наявні активи боржника та дебіторська заборгованість відсутні.

Згідно з відповідями уповноважених органів на запити розпорядника майна боржника, у Товариства з обмеженою відповідальністю Мерібел не виявлено майна та активів, достатніх для відновлення його платоспроможності.

Виходячи з вищевикладеного, можна зробити висновок, що ознаки фіктивного банкрутства у Товариства з обмеженою відповідальністю Мерібел відсутні. Також відсутні ознаки приховування банкрутства. Також виконавцем не встановлено ознак незаконних дій у разі банкрутства.

Проведені інвентаризація активів та пасивів боржника, аналіз стану та структури кредиторської заборгованості, оцінка навіть теоретичної можливості відновлення платоспроможності боржника через процедуру санації чи інші заходи фінансового оздоровлення мають негативні перспективи.

Отже, в ході проведення інвентаризації, майна, запасів чи ліквідних активів у Товариства з обмеженою відповідальністю Мерібел не виявлено.

В ході процедури розпорядження майном санаторів чи інвесторів, готових до фінансового оздоровлення боржника не виявлено.

Викладене дає підстави стверджувати про те, що до Товариства з обмеженою відповідальністю Мерібел неможливо застосувати відновлювальні процедури з огляду на недостатність реальних активів, за рахунок яких можливо здійснювати господарську діяльність, а також самої господарської діяльності. Ліквідаційна процедура - єдина процедура, яку можливо застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю Мерібел.

Таким чином, у боржника виявлена недостатність майна для задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч.4 статті 205 Господарського кодексу України у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом. Умови, порядок та наслідки оголошення суб`єктів господарювання банкрутами встановлюються цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 209 Господарського кодексу України у разі нездатності суб`єкта підприємництва після настання встановленого строку виконати свої грошові зобов`язання перед іншими особами, територіальною громадою або державою інакше як через відновлення його платоспроможності, цей суб`єкт (боржник) відповідно до частини четвертої статті 205 цього Кодексу визнається неспроможним.

Нездатність боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів інакше як через застосування визначеної судом ліквідаційної процедури вважається банкрутством.

Відповідно до статті 1 КУзПБ під банкрутством розуміється визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Кодексу України з процедур банкрутства у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строком на дванадцять місяців.

Суд визначає строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. Цей строк не може перевищувати 12 місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства до компетенції кредиторів належить прийняття рішення про: звернення до господарського суду з клопотанням про введення наступної процедури у справі про банкрутство; частиною 8 ст. 48 встановлено, що до компетенції комітету кредиторів належить рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого.

Виходячи з положень ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства рішення зборів кредиторів чи комітету кредиторів є способом волевиявлення кредиторів.

03.01.2025. відбулися збори кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Мерібел на яких прийнято рішення клопотатись перед господарським судом про припинення процедури розпорядження майном боржника, визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Сєдову Н.І.

Згідно із ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Господарський суд вважає за необхідне, скасувати арешти, накладені на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, слід здійснити офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України.

Статтею 30 КУзПБ встановлено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, звіт арбітражного керуючого Сєдової Н.І. є обґрунтованим, визначена сума документально підтверджена і відповідає вимогам ст. 30 Кодексу, звіт арбітражного керуючого затверджений зборами кредиторів Боржника (протокол від 03.01.2025).

Враховуючи наведене, слід затвердити звіт арбітражного керуючого Сєдової Н.І. про нарахування і виплату основної грошової винагороди у розмірі 72 774,20 грн за період з 03.10.2024 по 03.01.2025.

Керуючись статтями 2, 30, 58, 59, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 12, 234, 235, 243 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Припинити процедуру розпорядження майном Боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю Мерібел, (69002 Україна, м. Запоріжжя, вул. Троїцька, буд. 27) та припинити повноваження арбітражного керуючого Сєдової Н.І. як розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю Мерібел.

2. Визнати банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю Мерібел, (69002 Україна, м. Запоріжжя, вул. Троїцька, буд. 27) та відкрити відносно нього ліквідаційну процедуру на строк, що не може перевищувати 12 місяців.

3. Господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю Мерібел, (69002 Україна, м. Запоріжжя, вул. Троїцька, буд. 27) завершити.

4. Строк виконання всіх грошових зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю Мерібел, (69002 Україна, м. Запоріжжя, вул. Троїцька, буд. 27) вважати такими, що настав 04.03.2025.

5. Призначити ліквідатором банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю Мерібел, арбітражного керуючого Сєдову Наталю Іванівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 496 від 09.04.2013; адреса: вул. Сергія Зорського, 8, офіс 69, м. Запоріжжя, 69005).

6. Оприлюднити у встановленому ч. 3, 4 ст. 59 КУзПБ порядку повідомлення про визнання боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю Мерібел, (69002 Україна, м. Запоріжжя, вул. Троїцька, буд. 27) банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, текст якого додається.

7. Припинити повноваження органів управління Банкрута щодо управління Банкрутом та розпорядження його майном.

8. Скасувати арешти, накладені на майно Товариства з обмеженою відповідальністю Мерібел, (69002 Україна, м. Запоріжжя, вул. Троїцька, буд. 27).

9. Затвердити звіт арбітражного керуючого Сєдової Н.І. про нарахування і виплату основної грошової винагороди у розмірі 72 774,20 грн за період з 03.10.2024 по 03.01.2025.

10. Протягом 15-ти днів з дня призначення ліквідатора посадові особи Банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію Банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності Банкрута ліквідатору.

11. Ліквідатору до завершення ліквідаційної процедури забезпечити виконання дій та заходів, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства та за результатами роботи по ліквідації підприємства-банкрута надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу та ліквідаційний баланс Банкрута.

12. Копію постанови надіслати: учасникам у справі про банкрутство, Відділу з питань банкрутства ГТУЮ у Запорізькій області, Департаменту адміністративних послуг.

Постанова набирає законної сили у день її підписання 13.03.2025р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 256-259 ГПК України.

Суддя О.О. Юлдашев