ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2025 р. Справа№ 911/2255/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Кропивної Л.В.

секретар судового засідання: Муковоз В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Коломійцев А.Ю., ордер ВІ № 1286545 від 11.03.2025;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Панем"

на рішення господарського суду Київської області від 11.11.2024

у справі № 911/2255/24 (суддя - Ейвазова А.Р.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СК Енерджі Груп"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Панем"

про стягнення 5 346 000,00 грн,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "СК Енерджі Груп" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ТОВ "Терра-Панем" про стягнення 5 346 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 23/04 від 23.04.2024 в частині повернення фінансової допомоги у встановлений договором строк.

Рішенням господарського суду Київської області від 11.11.2024 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "Терра-Панем" на користь ТОВ "СК Енерджі Груп" 5 346 000,00 грн боргу та 64 152,00 грн судового збору за подання позову.

Мотивуючи рішення судом першої інстанції встановлено невиконання відповідачем, як позичальником, зобов`язань з повернення отриманої позики за договором № 23/04 від 23.04.2024 у передбачений сторонами строк.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ "Терра-Панем" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що судом першої інстанції не було витребувано у позивача оригіналів доказів на підставі яких заявлені позовні вимоги, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим просив витребувати у позивача оригінали письмових доказів доданих до позовної заяви.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2024, у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Кропивна Л.В., відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 04.02.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 відкладено розгляд справи на 11.03.2025.

В судовому засіданні, яке відбулось 11.03.2025, позивач заперечував доводи апеляційної скарги та вказував на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, і за висновками апеляційного суду неявка його представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики ЄСПЛ критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2024 між ТОВ "СК Енерджі Груп" (позикодавець) та ТОВ "Терра-Панем" (позичальник) укладено договір № 23/04 про надання поворотної фінансової допомоги (далі - договір; а.с. 5 том 1), за умовами якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу у вигляді безпроцентної поворотної фінансової допомоги, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених договором.

В силу п. 1.2 договору безпроцентна фінансова допомога вважається наданою із моменту зарахування коштів на розрахунковий рахунок позичальника.

Розмір безпроцентної фінансової допомоги визначений сторонами договору в межах суми 5 346 000,00 грн. Безпроцентна поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі та використовується для потреб позичальника відповідно до статутних цілей його діяльності (пункти 2.1-2.3 договору).

Як визначено п. 3.1 договору безпроцентна фінансова допомога підлягає поверненню до 31.05.2024.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами їх зобов`язань за договором (п. 8.1 договору).

На виконання зобов`язань за договором, позивач перерахував відповідачу 5 346 000,00 грн згідно платіжних доручень: №№ 469-473 від 26.04.2024 по 950 000,00 грн та № 474 від 26.04.2024 в розмірі 596 000,00 грн (а.с. 6-8 том).

Враховуючи, що в установлений договором строк відповідач не повернув отриману фінансову допомогу, позивачем подано до господарського суду даний позов.

Задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції встановлено невиконання відповідачем, як позичальником, зобов`язань з повернення отриманої позики за договором № 23/04 від 23.04.2024 у передбачений сторонами строк.

Колегія суддів погоджується з таким висновком враховуючи наступне.

Приписами статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у статті 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором позики, а відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 статті 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Обов`язок позичальника повернути позику врегульований приписами статті 1049 ЦК України, з аналізу приписів частини 1 якої, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Договір підписаний сторонами, скріплений їх печатками, і на виконання його умов позикодавцем перераховано позичальнику суму грошових коштів в розмірі 5 346 000,00 грн (а.с. 6-8 том 1), яка підлягала поверненню до 31.05.2024.

Позичальник не надав доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість, як і не надав доказів повернення фінансової допомоги в межах строку, визначеного умовами договору про надання поворотної фінансової допомоги, а отже судом першої інстанції правомірно задоволено позов.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що позовна заява з додатками (а.с. 1-10 том 1; зокрема, договір та платіжні інструкції) сформована та подана позивачем через систему "Електронний суд" 23.08.2024, тож у відповідності до положень пункту 2.6 Інструкції користувача "Електронний суд", затвердженої наказом ДП "ЦСС" № 74-ОД від 22.09.2021, відповідні додані файли (додатки) до створених в електронному суді документів підписуються кваліфікованими електронними підписами користувачів разом зі створеними в електронному суді документами, до яких вони додаються.

За приписами частини 6 статті 91 ГПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Клопотання відповідачем про витребування оригіналів письмових доказів, у відповідності до вказаних положень ч. 6 ст. 91 ГПК України, у суді першої інстанції під час розгляду справи ним не заявлялось, при цьому доводів не можливості заявлення такого клопотання апелянтом в апеляційної скарзі не наведено, як і не зазначено сумнів щодо відповідності поданих позивачем копій (електронних копій) оригіналам.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апелянтом не доведено обґрунтованості апеляційної скарги, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду і підстав для його скасування або зміни не має.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Панем" на рішення господарського суду Київської області від 11.11.2024 у справі № 911/2255/24 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської області від 11.11.2024 у справі № 911/2255/24 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/2255/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.03.2025.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.В. Кропивна