ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2025 р.

м. Київ

Справа № 911/2842/24

Суддя Черногуз А.Ф., за участю секретаря Василець О.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Солар Інвест» (24400, Вінницька обл., Гайсинський р-н, місто Бершадь, вул. Зборовського Іполита, будинок 1, )

до (1) Державного підприємства спиртової та лікерогорілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул. Героїв України, будинок 16, код 37199618),

(2) Акціонерного Товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" (40021, Сумська обл., місто Суми, ЛЕБЕДИНСЬКА, будинок 13, )

та (3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" (01010, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 6, )

за участю Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ МЮ (01001, місто Київ, провулок Музейний, будинок 2-Д, )

та Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (07400, Київська обл., місто Бровари, бульвар Незалежності, будинок 39, код 34837745)

та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (, адреса: 76019, м.Івано-Франківськ, вул.Василіянок, 48),

та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях(, адреса: 21018, м. Вінниця, вул. Гоголя, 10),

та Фонду державного майна України (; адреса: 01133, Kиїв, вул. Генерала Алмазова, 18/9)

в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору

про зняття арешту з рухомого майна та скасування заборони відчуження, що накладені в межах виконавчого провадження №72395730 та виконавчого провадження 68768863 на рухоме майно божника,

за участю представників:

позивача: Сенченко Альони Сергіївни;

відповідача-1: не з`явились;

відповідача-2: Формова Володимира Володимировича;

відповідача-3: не з`явились;

третіх осіб: не з`явились,

ВСТАНОВИВ:

Історія розгляду справи

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Солар Інвест» (далі позивач) до Державного підприємства спиртової та лікерогорілчаної промисловості «Укрспирт» (далі відповідач-1), Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (далі відповідач-2) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі трейд груп» (далі відповідач-3) про зняття арешту з рухомого майна та скасування заборони відчуження, що накладені в межах виконавчого провадження №72395730 та виконавчого провадження №68768863 на рухоме майно боржника.

Ухвалою суду від 25.10.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено судом здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання на 25.11.2024 на 14:30 та встановлено строк для подання відзиву на позов. Також судом залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ МЮ (далі третя особа-1) та Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі третя особа-2) та запропоновано третім особам надати письмові пояснення по суті спору.

Через систему "Електронний суд" до Господарського суду Київської області 30.10.2024 надійшов відзив представника третьої особи-2, 05.11.2024 надійшов відзив представника відповідача-3, а 06.11.2024 надійшов відзив представника відповідача-2,

Також через систему "Електронний суд" до Господарського суду Київської області 18.11.2024 від позивача надійшло клопотання про залучення третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, 25.11.2024 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи представника відповідача-2, а крім того, електронною поштою 25.11.2024 надійшла заява про відкладення розгляду справи представника відповідача-1.

У судове засідання 25.11.2024 з`явився представник позивача Сенченко Альона Сергіївна, представники відповідачів та представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів не з`явились. Суд констатував наявність клопотання від представника відповідача-2 від 25.11.2024 про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що суд не розглянув вчасно раніше подане клопотання представником відповідача-2 від 11.11.2024 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та не забронював зал для проведення відеоконференції у одному із судів, які наведені у вищезазначеному клопотанні від 11.11.2024. Також під час проведення судового засідання, суд розглянув клопотання позивача від 18.11.2024 про залучення третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, суд задовольнив дане клопотання та в порядку статті 50 ГПК України залучив Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (далі третя особа-3), Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях (далі третя особа-4) та Фонд державного майна України (далі третя особа-5) до участі у справі в якості третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, позаяк рішення у даній справі могло вплинути на права та обов`язки даних суб`єктів в силу специфіки набуття прав позивачем на означене в позові майно, оскільки регіональні відділення ФДМУ виступали як продавці державного майна щодо якого виник спір у даній справі. Одночасно судом було встановлено строк для надання пояснень третім сторонам до наступного судового засідання, а саме до 09.12.2024 до 14:00.

Через систему "Електронний суд" до Господарського суду Київської області 02.12.2024 надійшла заява представника позивача про долучення доказів направлення позовної заяви третім особам, а 09.12.2024 надійшли письмові пояснення третьої особи-3 та третьої особи-4.

У судовому засіданні 09.12.2024 брали участь представник позивача Михайлик Світлана Ігорівна та представник відповідача Формов Володимир Володимирович. Інші учасники процесу не забезпечили явки своїх представників, хоча були належним чином повідомлені, зокрема через систему «Електронний суд». Під час судового засідання представником відповідача-2 було заявлено клопотання про обов`язкову явку у судове засідання представника відповідача-1 в задоволенні якого судом було відмовлено, оскільки заявник не навів аргументованих причин, яким чином виклик у судове засідання представника відповідача-1 може змінити хід розгляду справи. Також, суд констатував, що 09.12.2024 через систему «Електронний суд» до суду надійшли пояснення від третьої особи-3 та третьої особи-4. З огляду на це, представник відповідача-2 заявив клопотання про відкладення розгляду справи, задля належного ознайомлення з поясненнями третіх осіб та надання своїх додаткових пояснень в разі необхідності. Представник позивача підтримав вищенаведене клопотання, яке було задоволене судом. Також суд констатував наявність у матеріалах справи відзиву, поданого відповідачем-2, з огляду на що, суд встановив строк для подання відповіді на відзив позивачем до наступного судового засідання, а крім того суд, відповідно до частини 3 статті 177 ГПК України, вирішив продовжити розгляд справи у підготовчому провадженні на 30 днів. З огляду на вищевикладені обставини, розгляд справи у підготовчому провадженні був відкладений судом на 20.01.2025 на 14:45.

Через систему "Електронний суд" до Господарського суду Київської області 16.01.2025 надійшли додаткові письмові пояснення представника відповідача-2.

У судовому засіданні 20.01.2025 брали участь представник позивача Сенченко Альона Сергіївна та представник відповідача-2 Формов Володимир Володимирович. Інші учасники процесу не забезпечили явки своїх представників, хоча були належним чином повідомлені, зокрема через систему «Електронний суд». Суд констатував наявність у матеріалах справи відзиву, поданого відповідачем-2 від 06.11.2024. Ухвалою №911/2842/24 від 09.12.2024 встановлювався строк для подання відповіді на відзив. Під час судового засідання представник позивача заявив, що відповідь на відзив подаватись не буде. Також суд констатував надходження додаткових пояснень у справі від представника відповідача-2 від 16.01.2025, які були долучені до матеріалів справи. Інших заяв чи клопотань від учасників процесу не заявлено. З огляду на вищенаведене, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 04.02.2025 на 14:00.

Через систему "Електронний суд" до Господарського суду Київської області 03.02.2025 надійшла заява про застосування строків позовної давності представника відповідача-2.

У судовому засіданні 04.02.2025 брали участь представник позивача Сенченко Альона Сергіївна та представник відповідача-2 Формов Володимир Володимирович. Інші учасники процесу не забезпечили явки своїх представників, хоча були належним чином повідомлені, зокрема через систему «Електронний суд». Суд констатував, що заява відповідача-2 про застосування строків позовної давності, що надійшла до суду 03.02.2025 буде враховане під час прийняття рішення у даній справі. Суд заслухав виступи учасників на стадії вступного слова під час розгляду справи по суті. На стадії дослідження доказів, суд вирішив оголосити перерву до 18.02.2025 до 14:00 для додаткового дослідження матеріалів справи у зв`язку з необхідністю перевірки ідентифікуючих ознак транспортних засобів, зазначених в прохальній частині позовної заяви, що були передані згідно договорів та актів позивачу. Разом із цим, з огляду на оголошення перерви у судовому засіданні, в силу статті 2 ГПК України, відповідно до якої до завдань господарського судочинства віднесено своєчасне вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, з огляду на твердження заявника про неможливість з`явитись у судове засідання до Господарського суду Київської області особисто у зв`язку зі значною територіальною віддаленістю місця постійного проживання представника відповідача-2 (м. Суми) від місця розгляду справи (м. Київ), відсутність транспорту, комендантську годину та постійні обстріли території Сумської області, перевіривши наявність вільного спеціально обладнаного залу для проведення судового засідання у режимі відеоконференції 18.02.2025 о 14:00 та забронювавши дану дату та час у Зарічному районному суді м. Суми (40000, м. Суми вул. Академічна, 13 тел. (0542) 600-799; E-mail: ), Господарський суд Київської області звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з дорученням щодо забезпечення Акціонерному Товариству "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" участі його представника у судовому засіданні 18.02.2025 о 14:00 у справі Господарського суду Київської області №911/2842/24 в режимі відеоконференції у приміщенні Зарічного районного суду м. Суми.

У судовому засіданні 18.02.2025, що відбувалося за участю представників позивача та відповідача-2 судом прийнято рішення.

Зміст позовних вимог та доводи позивача

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач вказує на те, що він став переможцем в аукціонах з продажу об`єктів малої приватизації, у результаті чого 27.11.2020 між ним та третьою особою-4 було укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації окремого майна Бершадського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» (далі договір від 27.11.2020), а 21.10.2022 між ним та третьою особою-3 було укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна Кобиловолоцького місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» (далі договір від 21.10.2022), згідно з умовами яких та на підставі відповідних актів приймання-передачі, позивач отримав у власність ряд об`єктів нерухомого та рухомого майна, зокрема транспортних засобів і сільськогосподарської техніки.

Зокрема, позивач вказує, що відповідно до додатку №2 до акту приймання-передачі державного майна наведено перелік транспортних засобів, що входять до складу об`єкта приватизації та які були передані у власність позивача відповідно до умов договору від 27.11.2020, а саме:

1. Самохідне шасі марка: Т-16МГ; реєстраційний номер: НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , рік випуску 1991, об`єм двигуна 2080 см. куб., маса машини 1720 кг;

2. Причіп марка 2ПТС-4, реєстраційний номер НОМЕР_4 , заводський № НОМЕР_5 , рік випуску 1989, маса машини 1800 кг;

3. Трактор колісний, марка Т-40М, реєстраційний номер НОМЕР_6 , заводський № НОМЕР_7 , двигун № НОМЕР_8 , рік випуску 1989, об`єм двигуна 4150 см куб., маса машини 2650 кг;

4. Навантажувач фронтальний, марка L-34, реєстраційний номер НОМЕР_9 , заводський № НОМЕР_10 , двигун № НОМЕР_11 , рік випуску 1992, об`єм двигуна 4750 см куб., маса машини 3300 кг;

5. Марка ГАЗ-САЗ, модель 3507, тип САМОСКИД-С, реєстраційний номер НОМЕР_12 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_13 , об`єм двигуна 4250, тип пального бензин, рік випуску 1992, колір синій, повна маса 7990, маса без навантаження 3840;

6. Марка ГАЗ-САЗ, модель 53, тип САМОСКИД-С, реєстраційний номер НОМЕР_14 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_15 , об`єм двигуна 4250, тип пального бензин, рік випуску 1992, колір синій, повна маса 7400, маса без навантаження 3700;

7. Марка ГАЗ, модель 5312, тип БОРТОВИЙ-С, реєстраційний номер НОМЕР_16 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_17 , об`єм двигуна 4250, тип пального бензин, рік випуску 1991, колір синій, повна маса 7850, маса без навантаження 3590;

8. Марка ГАЗ, модель 31029, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_18 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_19 , рік випуску 1994, колір чорний, повна маса 1820, маса без навантаження 1410;

9. Марка ГАЗ, модель 5312, тип БОРТОВИЙ-С, реєстраційний номер НОМЕР_20 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_21 , об`єм двигуна 4250, тип пального бензин, рік випуску 1989, колір синій, повна маса 7850, маса без навантаження 3850;

10. Марка КАМАЗ, модель 5410, тип СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, реєстраційний номер НОМЕР_22 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_23 , об`єм двигуна 10850, тип пального дизельне паливо, рік випуску 1988, колір червоний, повна маса 15250, маса без навантаження 7800;

11. Марка ЗИЛ, модель 433362, тип БОРТОВИЙ-С, реєстраційний номер НОМЕР_24 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_25 , об`єм двигуна 6000, тип пального бензин, рік випуску 1993, колір синій, повна маса 14005, маса без навантаження 6500;

12. Марка ЗИЛ, модель 433362; тип БОРТОВИЙ-С, реєстраційний номер: НОМЕР_26 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_27 , об`єм двигуна 6000, тип пального бензин, рік випуску 1993, колір синій, повна маса 14005, маса без навантаження 6500;

13. Марка NISSAN, модель MAXIMA 2/0 V6, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_28 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_29 , об`єм двигуна 1995, тип пального бензин, рік випуску 2001, колір зелений, повна маса 2140, маса без навантаження 1575;

14. Марка ОДАЗ, модель 9370, тип Н/ПРИЧІП-ЦИСТЕРНА-Е, реєстраційний номер НОМЕР_30 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_31 , рік випуску 1986, повна маса 19100, маса без навантаження 5400, колір зелений;

15. Марка ОДАЗ, модель 9370, тип Н/ПРИЧІП-ЦИСТЕРНА-Е, реєстраційний номер НОМЕР_32 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_33 , рік випуску 1988, повна маса 19100, маса без навантаження 4900, колір зелений.

16. Марка ЧМЗАП, модель 9906, тип Н/ПРИЧІП-ЦИСТЕРНА-Е, реєстраційний номер НОМЕР_34 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_35 , рік випуску 1984, повна маса 32000, маса без навантаження 7500, колір зелений.

17. Марка ПП, модель FSS KIELCE, тип Н/ПРИЧІП-ЦИСТЕРНА-Е, реєстраційний номер НОМЕР_36 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_37 , рік випуску 1982, повна маса 25000, маса без навантаження 6500, колір білий;

Поряд із цим позивач вказує на те, що крім згаданих вище транспортних засобів визначених у додатку №2 до акту приймання-передачі державного майна, безпосередньо пунктом 1.1. договору від 27.11.2020 було погоджено, що продавець (третя особа-4) передає, а покупець (позивач) приймає, між іншого: - (340767) автомобіль МАЗ 068-69 ВІ; - (340756) автомобіль КАМАЗ 5410 48-71ВІА; - (340748) прицеп тракторний; - (340760) заправщик ЗЖВ; - (340769) прицеп ПЦТ-2; - (340770) прицеп ПЦТ-2; - (340775) прицеп легковий НОМЕР_38 . При цьому позивач зауважує, що передача вищевказаних транспортних засобів, що зазначена у договорі засвідчена сторонами у акті приймання-передачі державного майна від 24.12.2020.

Також позивач вказує на те, що відповідно додатку №2 до договору від 21.10.2022 сторонами погоджений перелік транспортних засобів, що входить до складу об`єкта приватизації (у договорі зазначено №, марка, модель, реєстраційний номер; рік випуску), а саме:

1. КС Автокран 10-20Т-С; 4574 КРАЗ 250; НОМЕР_39 ; рік випуску 1993;

2. Mersedes-Benz легковий седан В; 320Е; НОМЕР_40 ; рік випуску 1994;

3. ГАЗ бортовий малотонаж-В; 330232-414; НОМЕР_41 ; рік випуску 2008;

4. ГАЗ бортовий-С; 5312; НОМЕР_42 ; рік випуску 1991;

5. КАМАЗ сідловий тягач-Е; 5410; НОМЕР_43 ; рік випуску 1990;

6. МАЗ сідловий тягач-Е; ; НОМЕР_44 ; рік випуску 2003;

7. САЗ самоскид-С; 3507; НОМЕР_45 ; рік випуску 1989;

8. САЗ самоскид-С; 3507; НОМЕР_46 ; рік випуску 1989;

9. УАЗ легковий фаетон-В; 469; НОМЕР_47 ; рік випуску 1983;

10. ГАЗ-САЗ самоскид-С; 3507; НОМЕР_48 ; рік випуску 1989;

11. ЗІЛ бортовий-С; 130; НОМЕР_49 ; рік випуску 1989.

Поряд із цим, позивач вказує на те, що крім згаданих вище транспортних засобів визначених у додатку №2, безпосередньо в пункті 1.1. договору від 21.10.2022 було погоджено, що продавець (третя особа-3) передає, а покупець (позивач) приймає у тому числі: - (130184) екскаватор ковшовий; - (130382) напівпричіп МАЗ; - (130621) трактор Т-150; - (130623) трактор Т-40.

При цьому позивач зауважує, що ним було отримано відповідне рішення Антимонопольного комітету України про надання йому дозволу на набуття контролю над частиною суб`єкта господарювання - ДП «Укрспирт» - Кобиловолоцьким місцем провадження та зберігання спирту ДП «Укрспирт», наявність якого було умовою переходу права власності на майно, що передавалось згідно з умовами договору від 21.10.2022.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що він не може здійснити перереєстрацію зазначених транспортних засобів і сільськогосподарської техніки для їх подальшої експлуатації в порядку встановленому законодавством, з огляду на їх арешт, накладений в межах виконавчих проваджень №72395730 та №68768863 в яких боржником є відповідач-1 (Державне підприємство спиртової та лікерогорілчаної промисловості «Укрспирт»), який є попереднім власником цього майна та яке було придбане на аукціонах згідно з приписами Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» шляхом укладання відповідних договорів купівлі-продажу з відділеннями Фонду державного майна України (третя особа-3 та третя особа-4).

При цьому позивач зауважує, що зняття арешту про яке просить позивач стосується не всього майна відповідача-2, а лише окремих об`єктів рухомого майна, що були придбані позивачем в порядку приватизації та при цьому позивач не є правонаступником відповідача-1 щодо погашення простроченої кредиторської заборгованості за вказаними вище виконавчими провадженнями, відтак наявне порушення його права власності позивача у виді наявності перешкод щодо володіння, користування та розпорядження придбаним рухомим майном, у зв`язку із чим позивач просить суд зняти арешт із означеного вище переліку рухомого майна та скасувати заборону на його відчудження, що була накладена в межах виконавчих проваджень №72395730 та №68768863.

Заперечення та доводи інших учасників справи

Третя особа-2 Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 30.11.2024 подала до суду відзив, який з огляду на процесуальний статус вказаної особи в цій справі, суд з урахуванням приписів статті 168 ГПК України кваліфікує як пояснення третьої особи щодо позову.

Так, третя особа-2 вказує на те, що в неї на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження №65374812 на загальну суму заборгованості на користь держави та юридичних, фізичних осіб в розмірі 128255243,79 грн до складу якого входить виконавче провадження № 68768863 з примусового виконання наказу № 911/2139/21 виданого 24.01.2022 Господарським судом Київської області про стягнення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 504448,28 грн основного боргу, 4239,89 грн пені, 847,97 грн 3% річних, 504,45 грн інфляційних втрат, 7650,61 грн судового збору на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз". Третя особа-2 вказує на відсутність підстав для повернення цього наказу стягувачу відповідно до приписів частини 4 статті 4 та статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», а також зауважує, що постанова про арешт майна боржника в межах цього виконавчого провадження була винесена у відповідності до чинного Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач-2 Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" також зауважував на наявність виконавчого провадження № 68768863 з примусового виконання наказу № 911/2139/21 виданого 24.01.2022 Господарським судом Київської області, про яке йшлося вище, а також про те, що постановою від 01.09.2022 у цьому виконавчому провадженні був накладений арешт на майно, що належить відповідачу-1. При цьому відповідач-2 вказує на те, що грошових коштів в загальній сумі 25229045,93 грн, які позивач зобов`язаний сплатити за передачу майна відповідно до умов договору від 21.10.2022 достатньо було б для погашення кредиторської заборгованості перед відповідачем-2, який є кредитором відповідача-1. Крім того відповідач-2 зазначає, що позивач не здійснює в добровільному порядку перереєстрацію транспортних засобів, вказаних у позовній заяві. Зазначені обставини, на думку відповідача-2 вказують на те, що звернення позивача до суду з цією позовною заявою про зняття арешту з рухомого майна та скасування заборони відчуження, що накладені, зокрема, в межах виконавчого провадження 68768863 на рухоме майно боржника, може свідчити про намагання відповідача-1 уникнути виконання наказу № 911/2139/21, виданого Господарським судом Київської області 24.01.2022, а також свідчить про те, що згадувані вище договори від 27.11.2020 та від 21.10.2022 мають конструкцію фраудаторних правочинів.

Крім того, на думку відповідача-2, позивачу стало відомо про арешт в межах виконавчого провадження щодо рухомого майна придбаного згідно договору 27.11.2020 в десятиденний строк після підписання акту приймання передачі майна від 24.12.2024, тобто 03.02.2021, що у свою чергу випливає з положень пункту 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998. Означене, за твердженнями відповідача-2, свідчить про сплив трирічного строку позовної давності для звернення до суду, починаючи з 03.02.2021, що є підставою для відмови у позові.

Відповідач-3 Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" вказує на те, що за результатом його звернення до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення заборгованості з відповідача-1 17.07.2023 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 у справі № 910/5730/22 був виданий наказ, який було подано до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та на підставі якого було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72395730 від 31.07.2023, а згодом також і постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику (відповідачу-1).

Разом із цим, відповідач-3 вказав на відсутність доказів переходу права власності на майно до позивача відповідно до договору від 27.11.2020, оскільки на момент підписання акту приймання передачі майна згідно з цим договором (24.12.2020) діяла редакція частини 6 статті 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», відповідно до якої право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після сплати в повному обсязі ціни продажу об`єкта разом з неустойкою (у разі її нарахування), а позивачем доказів на підтвердження такої оплати не надано. Разом із цим, відповідач-3 зауважив, що в абзаці 6 частини 6 статті 26 згаданого Закону України йдеться зокрема про те, що наявність заборони відчуження або накладеного виконавцем у процесі виконавчого провадження арешту державного або комунального майна не є перешкодою для продажу єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, до складу якого входить таке майно, а всі обтяження зберігають чинність для покупця об`єкта приватизації і припиняються в порядку, встановленому законодавством України. З огляду на це, відповідач робить висновок про те, що законодавець не вбачає, що таке обмеження як арешт майна, є перешкодою для продажу єдиного майнового комплексу до якого воно входить, а всі обтяження зберігають чинність для покупця.

Крім цього, відповідач-3 вказує на нездійснення позивачем упродовж більш ніж трьох років від моменту укладення договору про купівлю-продаж майна реєстрації транспортних засобів у порядку і строки передбачені законодавством, що на думку відповідача-3, свідчить про відсутність порушеного права позивача з огляду на невчинення останнім дій для реєстрації транспортних засобів.

Третя особа-3 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях акцентує на тому, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам реолокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави» від 28.07.2022 № 2468-IX, розділ V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» доповнено пунктом 7-3, згідно, якого установлено, що тимчасово, на період приватизації об`єктів спиртової та лікеро-горілчаної галузі відповідно до Програми реформування та розвитку спиртової галузі, наявність заборони відчуження або накладеного виконавцем у процесі виконавчого провадження арешту майна Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - ДП «Укрспирт»), крім арешту, накладеного у кримінальному провадженні, внесення ДП «Укрспирт» до Єдиного реєстру боржників, відсутність згоди кредитора на продаж такого майна, якщо воно перебуває в заставі (іпотеці), а також відсутність згоди контролюючого органу на відчуження такого майна, якщо воно перебуває в податковій заставі, не є підставою для відмови у нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу такого майна. Продаж такого майна здійснюється без повідомлення та згоди особи, в інтересах якої встановлені відповідні обтяження. Всі обтяження зберігають чинність для покупця об`єкта приватизації і припиняються в порядку, встановленому законодавством України.

З урахуванням зазначених приписів законодавства та огляду на обставини цієї справи, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях вказує на те, що вимоги позивача про зняття арешту з рухомого майна та скасування заборони відчуження, що накладені в межах виконавчих проваджень №72395730 та №68768863 на рухоме майно боржника Державного підприємства спиртової та лікерогорілчаної промисловості «УКРСПИРТ» підлягають задоволенню.

Третя особа-4 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях вказує на те, що станом на час укладання між нею та позивачем договору від 27.11.2020 та підписання акту приймання-передачі від 24.12.2020 жодних обтяжень (арештів, заборон тощо) на об`єкт приватизації не було, а позивач, відповідно до згаданого вище пункту 6 статті 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» набув право власності на об`єкт приватизації з 24.12.2020, при цьому проведення ним реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, набутих за вказаним договором це виключно право та обов`язок покупця, яке здійснюється ним самостійно згідно чинного законодавства України, а третя особа-4 не має права втручатися в господарську діяльність іншої особи. Водночас третя особа-4 зазначила про виконання позивачем зобов`язань, взятих на себе за договором від 27.11.2020, зокрема на те, що останній повністю сплатив ціну продажу об`єкта приватизації.

Обставини встановлені судом

Судом встановлено, що 27.11.2020 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аква Солар Інвест", як покупцем, укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна Бершадського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП "Укрспирт", посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 8052 (далі договір від 27.11.2020), відповідно до якого продавець зобов`язувався передати у власність покупцю об`єкт малої приватизації окреме майно Бершадського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП "Укрспирт" (далі об`єкт приватизації), а покупець зобов`язувався прийняти об`єкт приватизації, сплатити ціну його продажу і виконати визначені в договорі умови.

Згідно з пунктом 2.1. договору від 27.11.2020, ціна продажу об`єкта приватизації становить 19806175 (дев`ятнадцять мільйонів вісімсот шість тисяч сто сімдесят п`ять) грн 04 коп (без урахування ПДВ). Сума ПДВ об`єкта приватизації становить 3961235 (три мільйони дев`ятсот шістдесят одна тисяча двісті тридцять п`ять) грн 01 коп Покупець зобов`язаний сплатити за придбаний об`єкт приватизації 23767410 (двадцять три мільйони сімсот шістдесят сім тисяч чотириста десять) грн 05 коп із урахуванням ПДВ, у повному обсязі протягом 30 календарних днів із дня підписання цього договору та його нотаріального посвідчення.

Пунктом 3.1. договору від 27.11.2020 встановлено, що право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після сплати в повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації разом із неустойкою (у разі її нарахування).

Згідно з пунктом 4.1. договору від 27.11.2020, передача об`єкта приватизації покупцю здійснюється продавцем у п`ятиденний строк після сплати покупцем у повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації, разом із неустойкою (у разі її нарахування).

Відповідно до пункту 4.2. договору, передача об`єкта приватизації продавцем і прийняття його покупцем засвідчуються актом приймання - передачі, який підписується сторонами та скріплюється їхніми печатками (за наявності).

Так, 24.12.2020 між сторонами договору від 27.11.2020 було підписано акт приймання - передачі державного майна, відповідно до якого продавець передав, а покупець прийняв об`єкт приватизації у складі, зокрема, наступного майна: - (340767) Автомобіль МАЗ 068-69 ВІ; - (340756) Автомобіль КАМАЗ 5410 48-71ВІА; - (340748) Прицеп тракторний; - (340760) Заправщик ЗЖВ; - (340769) Прицеп ПЦТ-2; - (340770) Прицеп ПЦТ-2; - (340775) Прицеп легковий НОМЕР_38 . Крім цього, додатком № 2 до вказаного акту приймання - передачі є перелік транспортних засобів, що входять до складу об`єкта приватизації, відповідно до якого продавець передав, а покупець прийняв транспортні засоби та при цьому зазначені їх марка, модель, реєстраційний номер, рік випуску, документ про реєстрацію ТЗ, зокрема: - Самохідне шасі марка: Т-16МГ; реєстраційний номер: НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , рік випуску 1991, об`єм двигуна 2080 см. куб., маса машини 1720 кг; - Причіп марка 2ПТС-4, реєстраційний номер НОМЕР_4 , заводський № НОМЕР_5 , рік випуску 1989, маса машини 1800 кг; - Трактор колісний, марка Т-40М, реєстраційний номер НОМЕР_6 , заводський № НОМЕР_7 , двигун № НОМЕР_8 , рік випуску 1989, об`єм двигуна 4150 см куб., маса машини 2650 кг.; - Навантажувач фронтальний, марка L-34, реєстраційний номер НОМЕР_9 , заводський № НОМЕР_10 , двигун № НОМЕР_11 , рік випуску 1992, об`єм двигуна 4750 см куб., маса машини 3300 кг.; - Марка ГАЗ-САЗ, модель 3507, тип САМОСКИД-С, реєстраційний номер НОМЕР_12 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_13 , об`єм двигуна 4250, тип пального бензин, рік випуску 1992, колір синій, повна маса 7990, маса без навантаження 3840; - Марка ГАЗ-САЗ, модель 53, тип САМОСКИД-С, реєстраційний номер НОМЕР_14 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_15 , об`єм двигуна 4250, тип пального бензин, рік випуску 1992, колір синій, повна маса 7400, маса без навантаження 3700; - Марка ГАЗ, модель 5312, тип БОРТОВИЙ-С, реєстраційний номер НОМЕР_16 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_17 , об`єм двигуна 4250, тип пального бензин, рік випуску 1991, колір синій, повна маса 7850, маса без навантаження 3590; - Марка ГАЗ, модель 31029, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_18 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_19 , рік випуску 1994, колір чорний, повна маса 1820, маса без навантаження 1410; - Марка ГАЗ, модель 5312, тип БОРТОВИЙ-С, реєстраційний номер НОМЕР_20 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_21 , об`єм двигуна 4250, тип пального бензин, рік випуску 1989, колір синій, повна маса 7850, маса без навантаження 3850; - Марка КАМАЗ, модель 5410, тип СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, реєстраційний номер НОМЕР_22 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_23 , об`єм двигуна 10850, тип пального дизельне паливо, рік випуску 1988, колір червоний, повна маса 15250, маса без навантаження 7800; - Марка ЗИЛ, модель 433362, тип БОРТОВИЙ-С, реєстраційний номер НОМЕР_24 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_25 , об`єм двигуна 6000, тип пального бензин, рік випуску 1993, колір синій, повна маса 14005, маса без навантаження 6500; - Марка ЗИЛ, модель 433362; тип БОРТОВИЙ-С, реєстраційний номер: НОМЕР_26 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_27 , об`єм двигуна 6000, тип пального бензин, рік випуску 1993, колір синій, повна маса 14005, маса без навантаження 6500; - Марка NISSAN, модель MAXIMA 2.0 V6, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_28 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_29 , об`єм двигуна 1995, тип пального бензин, рік випуску 2001, колір зелений, повна маса 2140, маса без навантаження 1575; - Марка ОДАЗ, модель 9370, тип Н/ПРИЧІП-ЦИСТЕРНА-Е, реєстраційний номер НОМЕР_30 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_31 , рік випуску 1986, повна маса 19100, маса без навантаження 5400, колір зелений; - Марка ОДАЗ, модель 9370, тип Н/ПРИЧІП-ЦИСТЕРНА-Е, реєстраційний номер НОМЕР_32 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_33 , рік випуску 1988, повна маса 19100, маса без навантаження 4900, колір зелений; - Марка ЧМЗАП, модель 9906, тип Н/ПРИЧІП-ЦИСТЕРНА-Е, реєстраційний номер НОМЕР_34 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_35 , рік випуску 1984, повна маса 32000, маса без навантаження 7500, колір зелений; - Марка ПП, модель FSS KIELCE, тип Н/ПРИЧІП-ЦИСТЕРНА-Е, реєстраційний номер НОМЕР_36 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_37 , рік випуску 1982, повна маса 25000, маса без навантаження 6500, колір білий.

Також судом встановлено, що 21.10.2022 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецький та Тернопільський областях, як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аква Солар Інвест", як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна Кобиловолоцького місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП "Укрспирт" за результатами електронного аукціону, посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 1152 (далі договір від 21.10.2022), відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю об`єкт малої приватизації - окреме майно Кобиловолоцького місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП "Укрспирт" (далі об`єкт приватизації), зокрема: - (130184) Ескаватор ковшовий; - (130382) Напівпричіп МАЗ; - (130621) Трактор Т-150К; - (130623) Трактор, модель Т-40, а покупець зобов`язується прийняти об`єкт приватизації, виконати визначені в договорі умови. Покупець сплатив у повному обсязі ціну продажу об`єкта приватизації, визначену за результатами електронного аукціону, яка становить 84303600,00 грн у тому числі ПДВ 14050600,00 грн (пункт 1.1. договору від 21.10.2022).

При цьому додатком № 2 до договору від 21.10.2022 є перелік транспортних засобів, що входить до складу об`єкта приватизації, у якому зазначені марка, модель, реєстраційний номер та рік випуску, а саме: - КС Автокран 10-20T-С, модель 4574 КРАЗ 250, реєстраційний номер НОМЕР_39 , рік випуску 1993; - Mersedes-Benz легковий седан-В, модель 320Е, реєстраційний номер НОМЕР_40 , рік випуску 1994; - ГАЗ бортовий малотонаж-В, модель 330232-414, реєстраційний номер НОМЕР_41 , рік випуску 2008; - ГАЗ бортовий-С, модель 5312, реєстраційний номер НОМЕР_42 , рік випуску 1991; - КАМАЗ сідловий тягач-Е, модель 5410, реєстраційний номер НОМЕР_43 , рік випуску 1990; - МАЗ сідловий тягач-Е, модель , реєстраційний номер НОМЕР_44 , рік випуску 2003; - САЗ самоскид-С, модель 3507, реєстраційний номер НОМЕР_45 , рік випуску 1989; - САЗ самоскид-С, модель 3507, реєстраційний номер НОМЕР_46 , рік випуску 1989; - УАЗ легковий фаетон-В, модель 469, реєстраційний номер НОМЕР_47 , рік випуску 1983; - ГАЗ-САЗ самоскид-С, модель 3507, реєстраційний номер НОМЕР_50 , рік випуску 1989; - ЗІЛ бортовий-С, модель 130, реєстраційний номер НОМЕР_49 , рік випуску 1989.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після укладення цього договору та підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації, але не раніше дати отримання дозволу Антимонопольного комітету України на концентрацію, якщо отримання такого дозволу вимагається законом.

Так, 13.12.2022 між сторонами договору від 21.10.2022 було підписано акт приймання - передачі державного майна, відповідно до якого продавець передав, а покупець прийняв об`єкт приватизації, зокрема і вищезазначене рухоме майно, про яке йдеться у договорі та в додатку № 2 до нього.

Між тим, судом також встановлено, що рішенням Антимонопольного комітету України № 273-р від 01.12.2022 було надано дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю "Аква Солар Інвест" (м. Бершадь, Вінницька обл., ідентифікаційний код юридичної особи 43402616) на набуття контролю над частиною суб`єкта господарювання - державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (м. Бровари, Київська обл., ідентифікаційний код юридичної особи 37199618) шляхом безпосереднього придбання (набуття у власність) частини його активів Кобиловолоцького місця провадження та зберігання спирту державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", розташованого за адресами: Тернопільська обл., Тернопільський (Теребовлянський) р-н, с. Кобиловолоки, вул. Центральна, буд. 1; Тернопільська обл., Тернопільський (Теребовлянський) р-н, с. Кобиловолоки, вул. Центральна, буд. 1-А; Тернопільська обл., Тернопільський (Теребовлянський) р-н, с. Кобиловолоки, вул. Центральна, бул. 45-Г; Тернопільська обл., Тернопільський (Теребовлянський) р-н, с. Деренівка, вул. Промислова, буд. 3-Л; Тернопільська обл., Тернопільський (Теребовлянський) р-н, с. Деренівка, вул. Промислова, буд. 3, що забезпечують можливість виробництва спирту етилового ректифікованого.

Позивачем до позовної заяви також долучені свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та свідоцтва про реєстрацію машин, зі змісту яких вбачається, що власником зазначених вище об`єктів рухомого майна, що були передані позивачу на підставі договорів від 27.11.2020 та від 21.10.2022, є відповідач-1.

Разом із цим, як вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 86036113 від 01.09.2023 наявні обтяження у вигляді арешту рухомого майна відповідача-1, а саме:

- номер обтяження № 30722418: зареєстроване 01.08.2023 о 12:00:08, документ-підстава: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 72395730, виданий 31.07.2023, видавник: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Об`єкт обтяження: все рухоме майно; відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати. Боржник: Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт". Обтяжувач: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі відділу примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); розмір основного зобов`язання: 34942197,06 гривня; термін дії: 01.08.2028; звернення стягнення: не зареєстровано;

- номер обтяження № 30010684: арешт рухомого майна, реєстрація обтяження: 9628E30685, дата реєстрації: 01.09.2022 о 14:58:08, зареєстрував: ОСОБА_1 Конотопський відділ державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, суб`єкти: боржник: Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (37199618); обтяжувач: Конотопський відділ державної виконавчої служби у Конотопському Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (34677957).

При цьому, як вбачається також із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та №94180845 від 18.10.2024, у ньому, між іншого, містяться наступні відмовості: - сформовано за обтяженням: 30010684; стан реєстрації: зареєстроване; вид обтяження: публічне обтяження; тип реєстрації: поточна; тип обтяження: арешт рухомого майна; зареєстровано: 01.09.2022 14:58:08 за № 30010684 реєстратором: Білан Олена Анатоліївна, Конотопський відділ державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Сумська обл.; документ-підстава: постанова про арешт майна, серія та номер: 68768863, виданий: 01.09.2022, видавник: Конотопський МВДВС ПН-СХ МРУМЮ; об`єкт обтяження: все рухоме майно; відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати; боржник: Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (37199618); обтяжувач: Конотопський відділ державної виконавчої служби у Конотопському Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (34677957); розмір основного зобов`язання: 852689,87 гривня; термін дії: 01.09.2027; звернення стягнення: не зареєстровано.

Разом із цим, як зазначалось вище, третя особа-2 (Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції) у своєму відзиві (поясненнях третьої особи щодо позову) вказує на те, що в неї на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження №65374812 на загальну суму заборгованості на користь держави та юридичних, фізичних осіб в розмірі 128255243,79 грн до складу якого входить виконавче провадження № 68768863 з примусового виконання наказу № 911/2139/21 виданого 24.01.2022 Господарським судом Київської області про стягнення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 504448,28 грн основного боргу, 4239,89 грн пені, 847,97 грн 3% річних, 504,45 грн інфляційних втрат, 7650,61 грн судового збору на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз".

При цьому відповідач-2 (Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз"), який є стягувачем у виконавчому провадженні № 68768863, у своєму відзиві вказав на те, що постановою від 01.09.2022 у цьому виконавчому провадженні був накладений арешт на майно, що належить відповідачу-1.

Так, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (частина 1 статті 75 ГПК України).

Відтак, суд констатує, що на рухоме майно, яке було придбано позивачем у відповідача-1 згідно з умовами договорів купівлі-продажу об`єктів малої приватизації від 21.10.2022 та 27.11.2020, які були укладені з відповідними відділеннями Фонду державного майна України (третьою особою-4 та третьою особою-3) в ході виконавчих проваджень № 68768863 та № 72395730 були накладені арешти на все рухоме майно відповідача-1 відповідно до постанов про арешт майна боржника від 01.09.2022 у виконавчому провадженні № 68768863 та від 31.07.2023 та у виконавчому провадженні № 72395730.

Висновки господарського суду

В силу статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Як встановлено у статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з частиною 2 статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною 1 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 2 статті 321 ЦК України встановлено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 ЦК України).

Так, частиною 1 статті 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" в визначено, зокрема, що договір купівлі-продажу об`єкта приватизації укладається між органом приватизації та переможцем електронного аукціону після сплати в повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації та протягом 25 робочих днів - для об`єктів малої приватизації, 35 робочих днів - для об`єктів великої приватизації з дня формування протоколу про результати електронного аукціону. У разі необхідності виготовлення документів для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу об`єкта приватизації за рішенням державного органу приватизації, а також у випадках, передбачених статтями 16 і 18 цього Закону, між державним органом приватизації та переможцем електронного аукціону у строк, встановлений абзацом першим цієї частини, укладається попередній договір купівлі-продажу об`єкта приватизації.

За змістом приписів частини 6 статті 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після укладення договору купівлі-продажу об`єкта приватизації та підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації, крім випадків переходу права власності на пакет акцій. Право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця не раніше дати отримання дозволу Антимонопольного комітету України на концентрацію (у разі придбання пулу - не раніше дати отримання дозволу щодо об`єктів приватизації, з яких сформовано пул), якщо отримання такого дозволу вимагається законом.

Наявність заборони відчуження або накладеного виконавцем у процесі виконавчого провадження арешту державного або комунального майна, крім арешту, накладеного у кримінальному провадженні, внесення державного підприємства до Єдиного реєстру боржників, відсутність згоди кредитора, іпотекодержателя на продаж майна, що перебуває в заставі (іпотеці), а також відсутність згоди контролюючого органу на відчуження майна, яке перебуває в податковій заставі, у випадку, передбаченому пунктом 92.4 статті 92 Податкового кодексу України, не є перешкодою для продажу єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, до складу якого входить таке майно, у порядку, встановленому цим Законом, та не є підставою для відмови у нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу такого єдиного майнового комплексу. Продаж такого єдиного майнового комплексу здійснюється без повідомлення та згоди особи, в інтересах якої встановлені відповідні обтяження. Всі обтяження зберігають чинність для покупця об`єкта приватизації і припиняються в порядку, встановленому законодавством України (абзац 6 частини 6 статті 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

Вказане кореспондується із пунктом 7-3 Розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", яким вирішено установити, що тимчасово, на період приватизації об`єктів спиртової та лікеро-горілчаної галузі відповідно до Програми реформування та розвитку спиртової галузі, наявність заборони відчуження або накладеного виконавцем у процесі виконавчого провадження арешту майна Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (далі - ДП "Укрспирт"), крім арешту, накладеного у кримінальному провадженні, внесення ДП "Укрспирт" до Єдиного реєстру боржників, відсутність згоди кредитора на продаж такого майна, якщо воно перебуває в заставі (іпотеці), а також відсутність згоди контролюючого органу на відчуження такого майна, якщо воно перебуває в податковій заставі, не є підставою для відмови у нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу такого майна. Продаж такого майна здійснюється без повідомлення та згоди особи, в інтересах якої встановлені відповідні обтяження. Всі обтяження зберігають чинність для покупця об`єкта приватизації і припиняються в порядку, встановленому законодавством України.

Означені приписи частини 6 статті 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та пункту 7-3 Розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону України набрали чинності 25.11.2022, в той час як акт приймання - передачі державного майна відповідно до умов договору від 21.10.2022, яким відповідно до умов цього договору, як зазначалось вище, засвідчується перехід права власності на майно від відповідача-1 до позивача, був підписаний сторонами 13.12.2022.

Відтак арешт майна боржника від 01.09.2022 у виконавчому провадженні № 68768863, в силу означених приписів Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", не мав бути перешкодою для набуття позивачем права власності на рухоме майно, яке позивач придбав у відповідача-1 на підставі договору від 21.10.2022, у зв`язку із чим набуття позивачем права власності на таке майно є правомірним.

При цьому суд також констатує, що станом на момент укладення договору від 27.11.2020 жодних обтяжень щодо майна відповідача-1 введено не було. Доказів на підтвердження зворотнього матеріали справи не містять.

В контекстті тверджень відповідача-2 про те що означені договори від 27.11.2020 та від 21.10.2022 мають конструкцію фраудаторних правочинів, суд акцентує увагу на приписи статті 204 ЦК України (Презумпція правомірності правочину), якою закріплено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В будь-якому разі, учасниками спору не надано суду доказів на підтвердження того факту, що договори від 27.11.2020 та від 21.10.2022 були визнані недійсними у встановленому законом порядку, тож набуття позивачем права власності на рухоме майно, що було передане на виконання зазначених договорів є правомірним.

Так, статтею 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено зняття арешту за рішенням суду.

Тобто такий позов (про визнання права власності та зняття арешту з майна) може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За конструкцією вказаної правової норми відповідачами у такій справі є боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Подібні висновки в частині застосування статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" щодо належних відповідачів у відповідній категорії справ є сталими та неодноразово висловлювалися Верховним Судом у постановах від 01.04.2019 у справі № 461/5308/16, від 03.07.2019 у справі № 461/7265/16-ц, від 10.06.2020 у справі № 183/59/17-ц, від 04.08.2020 у справі № 607/3748/18, від 07.12.2022 у справі № 359/3609/19, від 27.01.2023 у справі № 343/565/21, від 29.03.2023 у справі № 462/8376/20, а також постановах від 26.06.2019 у справі № 521/17712/15, від 13.11.2019 у справі № 745/691/18, від 12.08.2021 у справі № 756/14542/19, від 26.01.2022 у справі № 457/726/17, від 02.02.2022 у справі № 607/3269/21, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 905/386/18.

Зокрема Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.11.2019 у справі № 905/386/18 висловила позицію щодо застосування норм права, відповідно до якої при розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу державної виконавчої служби, пов`язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження". Вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності (стаття 20 ГПК України) позову до [1] боржника та [2] особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Стосовно доводів відповідача-3 про те, що нездійснення позивачем упродовж більш ніж трьох років від моменту укладення договору про купівлю-продаж майна реєстрації транспортних засобів у порядок і строки передбачені законодавством свідчить про відсутність порушеного права з огляду на невчинення позивачем дій для реєстрації транспортних засобів, суд зазначає наступне.

Пунктом 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 за № 1388 встановлено, зокрема, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

За змістом пунктів 15 та 41 означеного Порядку державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюються після проведення уповноваженими особами сервісного центру МВС, зокрема, перевірки відомостей про обмеження відчуження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця. Перереєстрація на нового власника транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, здійснюється за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.

З наведених приписів Порядку випливає, що перереєстрація транспортного засобу є правочином, який здійснюється за наявності волевиявлення як попереднього так і нового власника транспортного засобу, тобто як позивача так і відповідача-1, а у випадку наявності арешту на транспортний засіб перереєстрація заборонена та можлива тільки за наявності письмової згоди обтяжувача. Відтак, вказаним спростовуються означені вище доводи відповідача-3 про відсутність порушеного права позивача з огляду на тривале нездійснення позивачем перереєстрації транспортних засобів.

При цьому, наявність обтяжень у виді арештів що були накладені третьою особою-1 та третьою особою-2 в межах виконавчих проваджень №72395730 та №68768863 із забороною відчуження майна, порушує права позивача як нового власника цього майна, оскільки позбавляє його права на вільне користування та розпоряджання майном, яке є транспортними засобами, оскільки реалізація права на користування таким майном можлива лише після здійснення його перереєстрації у встановленому законом порядку, про який зазначалося вище.

Між тим, стосовно переліку об`єктів рухомого майна яке позивач просить скасувати арешти, суд зауважує наступне.

Згідно з пунктами 2, 4, 5 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

За положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 73 ГПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з приписами статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 184 ЦК України встановлено, що річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

При цьому об`єкти рухомого майна - транспортні засоби, з яких позивач просить суд зняти арешт, за своєю правовою природою є речами визначеними родовими ознаками, що є замінними та ідентифікація яких можлива, зокрема, шляхом проведення реєстрації (перереєстрації) у встановленому законом порядку, про який згадувалось вище, та/або за номерами шасі або кузова, що вказується у відповідному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, або свідоцтві про реєстрацію машини та тільки в разі зазначення таких номерів, їх ідентифікація реєстратором для зняття арешту буде можлива.

Так, відповідно до прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд скасувати арешти, що були накладені, зокрема, на:

- Напівпричіп МАЗ, модель 953000-011, реєстраційний номер НОМЕР_51 , рік випуску 2008;

- Трактор колісний, модель Т-150К, реєстраційний номер НОМЕР_52 , рік випуску 1989;

- Трактор, модель Т-40, реєстраційний номер НОМЕР_53 , рік випуску 1978;

- Ескаватор ковшовий, модель ЭО-2621, реєстраційний номер НОМЕР_54 , рік випуску 1993;

При цьому позивач зазначив у прохальній частині позовної заяви реєстраційні номери та роки випуску цих транспортних засобів, тобто вказав їх індивідуальні ознаки, що дозволяють їх відрізнити з поміж інших транспортних засобів таких самих моделей та років випуску.

Разом із цим, у договорі від 21.10.2022, йдеться про те, що третя особа-3 передала, а позивач прийняв, між іншого: - (130184) Екскаватор ковшовий; - (130382) Напівпричіп МАЗ; - (130621) Трактор Т-150; - (130623) Трактор Т-40, тобто не зазначено ні реєстраційних номерів, ні років випуску цих транспортних засобів, ні номерів шасі (кузова, рами) та інших ідентифікуючих ознак та, крім того, не зазначено моделей ескаватора ковшового та напівпричіпу МАЗ.

Відтак, позивачем не доведений той факт, що ним було набуте право власності саме на транспортні засоби напівпричіп МАЗ моделі 953000-011 (рік випуску 2008), трактор колісний моделі Т-150К (рік випуску 1989), трактор моделі Т-40 (рік випуску 1978) та ескаватор ковшовий моделі ЭО-2621 (рік випуску 1993) під реєстраційними номерами, які позивач вказує у прохальній частині позовної заяви ( НОМЕР_51 , НОМЕР_52 , 15619ВО та 1561ВО відповідно), а не на інші транспортні засоби подібних моделей та/або років випуску, у зв`язку із чим в суду відсутні підстави для скасування арешту щодо означених транспортних засобів.

Крім цього, відповідно до прохальної частини позовної заяви, позивач також просить суд скасувати арешти, що були накладені, зокрема, на: - (340748) Прицеп тракторний; - (340760) Заправщик ЗЖВ; - (340769) Прицеп ПЦТ-2; - (340770) Прицеп ПЦТ-2.

При цьому в акті приймання - передачі державного майна від 24.12.2020, складеному на виконання умов договору від 27.11.2020 зазначено про те, що третя особа-4 передала, а позивач прийняв, між іншого: - (340748) Прицеп тракторний; - (340760) Заправщик ЗЖВ; - (340769) Прицеп ПЦТ-2; - (340770) Прицеп ПЦТ-2.

Так, ні у прохальній частині позовної заяви, ні у акті приймання - передачі, не вказано ні реєстраційних номерів, ні років випуску, ні жодних інших ідентифікуючих ознак вказаних транспортних засобів (номери шасі (кузова, рами), які дозволяли б їх вирізнити з поміж інших аналогічних транспортних засобів.

Таким чином в суду відсутні підстави для зняття арешту із означеного майна ((340748) прицеп тракторний, (340760) заправщик ЗЖВ, (340769) прицеп ПЦТ-2, (340770) прицеп ПЦТ-2), оскільки воно не є таким, що мають відповідні індивідуальні ознаки, що дозволили б вирізнити ці транспортні засоби поміж інших такої ж моделі (реєстраційні номери, роки випуску, номери шасі або кузова тощо), зазначення яких в договорі та акті передачі дозволяло б зняти з них арешт у разі задоволення позову в цій частині, що у свою чергу призвело б до ефективного відновлення порушеного права позивача.

Відтак суд частково відмовляє у задоволенні позовних вимог про зняття арешту з рухомого майна та скасування заборони його відчуження, що накладені в межах виконавчого провадження № 72395730 та виконавчого провадження № 68768863 на рухоме майно боржника Державного підприємства спиртової та лікерогорілчаної промисловості «УКРСПИРТ» (), а саме відмова стосується наступного майна означеного у прохальній частині позову:

- Напівпричіп МАЗ, модель 953000-011, реєстраційний номер НОМЕР_51 , рік випуску 2008;

- Трактор колісний, модель Т-150К, реєстраційний номер НОМЕР_52 , рік випуску 1989;

- Трактор, модель Т-40, реєстраційний номер НОМЕР_53 , рік випуску 1978;

- Ескаватор ковшовий, модель ЭО-2621, реєстраційний номер НОМЕР_54 , рік випуску 1993;

- (340748) Прицеп тракторний;

- (340760) Заправщик ЗЖВ;

- (340769) Прицеп ПЦТ-2;

- (340770) Прицеп ПЦТ-2.

Крім того, суд зауважує, що позивачем у прохальній частині позовної заяви помилково двічі вказано один і той саме транспортний засіб, а саме: - Автомобіль КАМАЗ, модель 5410, тип СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, реєстраційний номер НОМЕР_22 , рік випуску 1988; - Автомобіль КАМАЗ, модель 5410, реєстраційний номер НОМЕР_22 .

Разом із цим, підсумовуючи вищевикладене, суд констатує, що вимоги позивача про зняття арешту з решти об`єктів рухомого майна є обґрунтованими та позов у відповідній частині підлягає задоволенню, згідно з переліком майна, про яке згадувалось вище та, який наведений у резолютивній частині цього рішення.

Щодо заяви відповідача-2 про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

За змістом частини 3 та 4 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому за загальним правилом частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, як вже зазначалось, відповідач-2 вказує на те, що позивачу стало відомо про арешт в межах виконавчого провадження щодо рухомого майна придбаного згідно договору від 27.11.2020 в десятиденний строк після підписання акту приймання передачі майна від 24.12.2020, тобто 03.02.2021, що у свою чергу випливає з положень пункту 7 згадуваного вище Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998.

Відтак, оскільки позивач звернувся до суду із цим позовом 21.10.2024 при тому що мав дізнатися про арешт 03.02.2021, вказане свідчить про сплив трирічного строку позовної давності для звернення до суду та є підставою для відмови у позові.

Між тим, означені твердження відповідача-2 є його припущенням, при тому що, як зазначалося вище, перереєстрація транспортного засобу має бути вчинена на підставі волевиявлення як позивача так і відповідача-1, а не є обов`язком тільки позивача.

Крім того, суд звертає увагу відповідача-2 на те, що згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин на всій території України тривав з 12.03.2020 до 30.06.2023, а відтак, до 03.06.2023 строк визначений статтею 258 ЦК України як спеціальний строк позовної давності у один рік був продовжений.

Поряд із цим, пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Так, станом на момент прийняття рішення у справі в Україні діє воєнний стан, він був введений до моменту закінчення в Україні карантину, а відтак оскільки перебіг позовної давності зупинено, позивачем не пропущено строків визначених статтею 258 ЦК України, враховуючи те, що позивач, за твердженнями представника відповідача-2, дізнався про наявність власного порушеного права 03.02.2021, навіть у разі обґрунтованості цих тверджень, строки позовної давності до вимог позивача слід було б вважати продовженими, а згодом зупиненними на період дії карантину та воєнного стану.

Пунктом 12 частини 3 статті 2 ГПК України закріплено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідачів повністю, позаяк при винесенні судом рішення про часткове задоволення немайнової вимоги, сума судового збору, сплачена за вказану вимогу, не підлягає діленню пропорційно.

В силу частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд вказує, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Підсумовуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зняти арешт з рухомого майна та скасувати заборону відчуження, що накладені в межах виконавчого провадження №72395730 та виконавчого провадження № 68768863 на рухоме майно божника Державного підприємства спиртової та лікерогорілчаної промисловості «УКРСПИРТ» (), згідно переліку:

КС Автокран 10-20Т-С, модель 4574 КРАЗ 250, реєстраційний номер НОМЕР_39 , рік випуску 1993;

Mersedes-Benz легковий седанВ, модель 320Е, реєстраційний номер НОМЕР_40 , рік випуску 1994;

ГАЗ бортовий малотонаж-В, модель 330232-414, реєстраційний номер НОМЕР_41 , рік випуску 2008;

ГАЗ бортовий-С, модель 5312, реєстраційний номер НОМЕР_42 , рік випуску 1991;

КАМАЗ сідловий тягач-Е, модель 5410, реєстраційний номер НОМЕР_43 , рік випуску 1990;

МАЗ сідловий тягач-Е, модель , реєстраційний номер НОМЕР_44 , рік випуску 2003;

САЗ самоскид-С, модель 3507, реєстраційний номер НОМЕР_45 , рік випуску 1989;

САЗ самоскид-С, модель 3507, реєстраційний номер НОМЕР_46 , рік випуску 1989;

УАЗ легковий фаетон-В, модель 469, реєстраційний номер НОМЕР_47 , рік випуску 1983;

ГАЗ?-САЗ самоскид-С, модель 3507, реєстраційний номер НОМЕР_48 , рік випуску 1989;

ЗІЛ бортовий-С, модель 130, реєстраційний номер НОМЕР_49 , рік випуску 1989;

Самохідне шасі марка: Т-16МГ; реєстраційний номер: НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , рік випуску 1991;

Причіп марка 2ПТС-4, реєстраційний номер НОМЕР_4 , рік випуску 1989;

Трактор колісний, марка Т-40М, реєстраційний номер НОМЕР_6 , рік випуску 1989;

Навантажувач фронтальний, марка L-34, реєстраційний номер НОМЕР_9 , рік випуску 1992;

Автомобіль ГАЗ-САЗ, модель 3507, тип САМОСКИД-С, реєстраційний номер НОМЕР_12 , рік випуску 1992;

Автомобіль ГАЗ, модель 53, тип САМОСКИД-С, реєстраційний номер НОМЕР_14 , рік випуску 1992;

Автомобіль ГАЗ, модель 5312, тип БОРТОВИЙ-С, реєстраційний номер НОМЕР_16 , рік випуску 1991;

Автомобіль ГАЗ, модель 31029, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_18 , рік випуску 1994.

Автомобіль ГАЗ, модель 5312, тип БОРТОВИЙ-С, реєстраційний номер НОМЕР_20 , рік випуску 1989;

Автомобіль КАМАЗ, модель 5410, тип СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, реєстраційний номер НОМЕР_22 , рік випуску 1988;

Автомобіль ЗИЛ, модель 433362, тип БОРТОВИЙ-С, реєстраційний номер НОМЕР_24 , рік випуску 1993;

Автомобіль ЗИЛ, модель 433362; тип БОРТОВИЙ-С, реєстраційний номер: НОМЕР_26 , рік випуску 1993;

Автомобіль NISSAN, модель MAXIMA 2/0 V6, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_28 , рік випуску 2001;

Марка ОДАЗ, модель 9370, тип Н/ПРИЧІП-ЦИСТЕРНА-Е, реєстраційний номер НОМЕР_30 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_55 , рік випуску 1986;

Марка ОДАЗ, модель 9370, тип Н/ПРИЧІП-ЦИСТЕРНА-Е, реєстраційний номер НОМЕР_32 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_33 , рік випуску 1988;

Марка ЧМЗАП, модель 9906, тип Н/ПРИЧІП-ЦИСТЕРНА-Е, реєстраційний номер НОМЕР_34 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_35 , рік випуску 1984;

Марка ПП, модель FSS KIELCE, тип Н/ПРИЧІП-ЦИСТЕРНА-Е, реєстраційний номер НОМЕР_36 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_37 , рік випуску 1982.

Автомобіль МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_56 ;

Прицеп легковий, реєстраційний номер НОМЕР_38 .

В решті позову відмовити.

Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікерогорілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул. Героїв України, будинок 16, код 37199618) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Солар Інвест» (24400, Вінницька обл., Гайсинський р-н, місто Бершадь, вул. Зборовського Іполита, будинок 1, ) 2018,66 грн витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з Акціонерного Товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" (40021, Сумська обл., місто Суми, ЛЕБЕДИНСЬКА, будинок 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Солар Інвест» (24400, Вінницька обл., Гайсинський р-н, місто Бершадь, вул. Зборовського Іполита, будинок 1, ) 2018,66 грн витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" (01010, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Солар Інвест» (24400, Вінницька обл., Гайсинський р-н, місто Бершадь, вул. Зборовського Іполита, будинок 1, ) 2018,66 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Рішення підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 19.03.2025.

Суддя А.Ф. Черногуз