номер провадження справи 6/8/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 Справа № 908/161/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федько Олександри Анатоліївни, розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику представників сторін справу № 908/161/25

за позовом: Акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРА ГЛОБАЛ ТРЕЙД» (69041, м. Запоріжжя, вул. Ризька, буд. 5, офіс 48)

про стягнення грошової суми.

Процесуальнідії по справі.

17.01.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вх.№178/08-07/25 (документ сформований в системі «Електронний суд» 16.01.2025) Акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРА ГЛОБАЛ ТРЕЙД» про стягнення грошової суми в розмірі 490 908,77 грн, яка складається з: 242 300,00 грн суми попередньої оплати за договором, 144 667,45 грн - пені, 60 575,00 грн - 25% від вартості робіт штрафу, 12 745,64 грн - 3% річних та 30 620,68 грн - інфляційних втрат.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 17.01.2025, здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/161/25 та визначено до розгляду судді Федько О.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.01.2025 у справі № 908/161/25 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, постановлено розгляд справи проводити без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Зазначену ухвалу відповідно до вимог ст. 122 ГПК України вчасно офіційно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та її копії відповідно до частини 5 ст. 176, частини 5 ст. 242 ГПК України направлено позивачу - АТ КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» в електронному вигляді до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд» ЄСІКС та відповідачу - ТОВ «АЛЬТЕРА ГЛОБАЛ ТРЕЙД» в паперовому вигляді листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на його адресу (яка зазначена позивачем у позовній заяві та вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), а також додатково на його електронну адресу, яка зазначена в договорі №421 від 29.11.2021.

В силу приписів ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

З положень ч. 4 ст. 89 ЦК України слідує, що до єдиного державного реєстру, зокрема, вносяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

За приписами частини першої статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до відомостей (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРА ГЛОБАЛ ТРЕЙД», 3, є: 69041, м. Запоріжжя, вул. Ризька, буд. 5, офіс 48.

Як було зазначено вище ухвала суду від 21.01.2025 про відкриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю зареєстрованого електронного кабінету у відповідача була направлена останньому на адресу його місцезнаходження відповідно до відомостей з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Разом з тим, зазначена ухвала 10.02.2025 була повернута підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресату (відповідачу) з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд зазначає, що відповідач у даній справі є юридичною особою, на яку відповідно до положень статті 4, частини 1, пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо місцезнаходження юридичної особи та які відповідно до положень статті 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України «Про поштовий зв`язок» та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 09.02.2022 по справі № 916/939/15-г).

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, Касаційний господарський суд здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначив, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

День невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду (зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 910/4430/21).

Разом з тим, відповідно до довідки про доставку електронного листа копії ухвали суду від 21.01.2025 була доставлена відповідачу на його електронну адресу - 22.01.2025.

З урахуванням наведеного, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі.

Статтею 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, граничним строком розгляду цієї справи судом є 24.03.2025 (закінчення строку - 22.03.2025 - припадає на вихідний день).

Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилося.

20.03.2025 судом ухвалено рішення у даній справі.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Акціонерне товариство «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРА ГЛОБАЛ ТРЕЙД» грошової суми в розмірі 490 908,77 грн, яка складається з: 242 300,00 грн суми попередньої оплати за договором, 144 667,45 грн - пені, 60 575,00 грн - 25% від вартості робіт штрафу, 12 745,64 грн - 3% річних та 30 620,68 грн - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань щодо виконання додаткових аналогічних робіт з капітального ремонту масляних вимикачів ВМТ-220Б Л-39/1, ВМТ-220Б Л-71/1, ВМТ-220Б Л-71/2, ПС 150кВ у відповідності до будівельних вимог за договором №421 від 29.11.2021 (з урахуванням внесених додатковими угодами змін). Позивач у позові зазначає, що ним були виконанні зобов`язання за вказаним правочин, а саме 06.04.2022 внесено відповідачеві передоплату в розмірі 242 300,00 грн. Станом на дату подання позовної заяви роботи по Договору, кінцевий термін виконання яких сплив 31.03.2023, відповідачем не розпочаті. Підрядник не вчинив жодних дій щодо повного та своєчасного виконання робіт та не надав Замовнику жодного прояснення щодо обставин, які унеможливлюють виконання вказаних робіт. Зазначене стало підставою для звернення з позовом до суду.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив не подав. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) від сторін суду не надходило.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Зі змісту ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ураховуючи, що судом, згідно чинного законодавства, вжито усіх можливих заходів щодо повідомлення відповідача про судовий розгляд справи, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

29 листопада 2021 року між Акціонерним товариством «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (Замовник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРА ГЛОБАЛ ТРЕЙД» (Підрядник, відповідач у справі) укладено договір №421 Додаткові аналогічні роботи з капітального ремонту масляних вимикачів ВМТ-220Б Л-39/1, ВМТ-220 Л-71/1, ВМТ-220Б Л-71/2, ПС 150кВ АТ «Криворізька теплоцентраль» (надалі - Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору Замовник доручає, а підрядник, в межах Договірної ціни, зобов`язується виконати додаткові аналогічні роботи з капітального ремонту масляних вимикачів ВМТ-220Б Л-39/1, ВМТ-220 Л-71/1, ВМТ-220Б Л-71/2, ПС 150кВ АТ «КТЦ» (далі - роботи) у відповідності до будівельних норм, інших чинних законодавчих та нормативно-правових документів, які діють на території України.

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що договірна ціна є твердою, визначена у кошторисній документації, що є Додатком №2 до цього Договору, і становить 242 300,00 грн без ПДВ.

Замовник оплачує роботи за цим Договором у вигляді 100% передоплати на підставі наданого Підрядником рахунку (п. 4.1 Договору).

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що Підрядник приступає до виконання Робіт протягом п`яти робочих днів з дати здійснення Замовником передоплати згідно умов п. 4.1 цього Договору.

Строк виконання робіт, що є предметом цього договору, складає 15 (п`ятнадцять) календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками Сторін цього Договору (п. 5.2).

У пункті 5.6 договору сторони погодили, що Об`єкт (трансформатор струму типу ТФЗМ 150А-У1 (3 шт.) ВРУ-150 кВ масляного вимикача ВМТ-220Б Л-71/2 котлотурбінного цеху за адресою: вул. Електрична, буд. 1) для виконання робіт за цим Договором передається Підряднику на підставі Акту приймання-здавання Об`єкту в ремонт. Після виконання робіт Об`єкт повертається Замовнику на підставі акту приймання-здавання з ремонту.

Згідно з п.14.3. Договору у випадку порушення термінів, визначених п.5.2., п.8.6., п.8.7., п. 10.4. Договору, Підрядник зобов`язаний сплатити Замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості робіт за Договором за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

У разі порушення термінів, визначених п.5.2., п.8.6., п.8.7., п. 10.4. Договору, більше ніж на 30 календарних днів, Підрядник зобов`язаний додатково сплатити Замовнику штраф у розмірі 25% від вартості робіт за Договором.

Позовна давність в три роки, відповідно до п. 14.6. Договору, застосовується до всіх вимог з виконання зобов`язань за Договором, у тому числі щодо стягнення неустойки (штрафу, пені).

Крім того, сторони дійшли згоди, що нарахування штрафних санкцій (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язань за Договором не припиняється через шість місяців від дати, коли зобов`язання мало бути виконано, і такі штрафні санкції (штраф, пеня) продовжують нараховуватися до дати повного виконання стороною відповідних прострочених зобов`язань за Договором (п.14.7. Договору).

До вказаного договору сторонами правочину 31.12.2021, 15.03.2022, 30.03.2022, 28.09.2022 та 30.12.2022 вносилися зміни у пункти 5.2, 14.13, 18.1 шляхом укладання Додаткових угод.

Додатковою угодою №1 від 31.12.2021 року сторони домовились внести зміни до п. 5.2 Договору та викласти його в наступній редакції: « 5.2. Кінцевий термін виконання Робіт, що є предметом цього Договору, становить 31.03.2022». Пункт 14.13 викладено в наступній редакції: « 14.13. У разі неможливості виконання своїх зобов`язань щодо виконання Робіт за цим Договором Підрядник здійснює повернення передоплати Замовнику протягом трьох банківських днів від дати настання обставин, що унеможливлюють виконання Робіт за цим Договором згідно отриманої від Замовника заявки, але в будь-якому разі не пізніше 31.03.2022».

Додатковими угодами №2 - №4 сторони продовжували строки виконання робіт та відповідно граничний строк повернення внесеної попередньої оплати у випадку неможливості підрядника виконати свої зобов`язання щодо виконання Робіт.

Додатковою угодою від 30.12.2022 №5 до Договору сторони у зв`язку з виробничою необхідністю та з урахуванням вимог п. 5.3 Договору домовились внести зміни до п. 5.2 Договору та викласти його в наступній редакції: « 5.2. Кінцевий термін виконання Робіт, що є предметом цього Договору, становить 31.03.2023».

На підставі викладених у пункті 1 Додаткової угоди обставин, Сторони домовились внести зміни до п. 14.13 та п. 18.1 Договору, виклавши їх у наступній редакції:

« 14.13. У разі неможливості виконання своїх зобов`язань щодо виконання Робіт за цим Договором Підрядник здійснює повернення передоплати Замовнику протягом трьох банківських днів від дати настання обставин, що унеможливлюють виконання Робіт за цим Договором згідно отриманої від Замовника заявки, але в будь-якому разі не пізніше 31.03.2023».

« 18.1. Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх печатками і діє до « 31» березня 2023 р. (включно), але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором».

Як свідчать матеріали справи 06.04.2022 Позивач на підставі отриманого від Відповідача рахунку №1 від 15.03.2022 здійснив перерахування передоплати в сумі 242 300,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2347 від 06.04.2022. У графі призначення платежу зазначено «Оплата за додат. робот. з кап. ремонту масл. вимикач., дог. №421 від 29.11.2021, рах. №1 від 15.03.2022, без ПДВ, без тендеру.».

Відповідач зобов`язання за договором у встановлені договором строки не виконав, роботу не розпочав.

З метою досудового врегулювання спору 25.04.2023 Позивачем на адресу Відповідача була направлена претензія №3169/09 з вимогою невідкладно виконати роботи, передбачені Договором № 421 від 29.11.2021, та сплатити у семиденний термін від дня отримання даної претензії штрафні санкції за порушення терміну виконання робіт по Договору.

Претензія залишена відповідачем без реагування, роботи, які обумовлені Договором №421 від 29.11.2021 не виконані.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №421 від 29.11.2021 в частині своєчасного виконання робіт, стало підставою для звернення позивача до суду, за яким відкрито провадження у даній справі.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно частини 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Спір у цій справі стосується правовідносин сторін, що виникли з договору підряду.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

Частиною 1 ст. 846 ЦК України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 854 ЦК України передбачено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

За змістом ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачем на виконання умов Договору, враховуючи положення п. 4.1 Договору, на підставі отриманого від відповідача рахунку, перераховано на користь останнього передоплату у розмірі 100% від ціни договору - 242 300,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами договору (п. 5.2 в редакції Додаткової угоди №5 від 30.12.2022) сторони визначили кінцевий термін виконання робіт - 31.03.2023.

Матеріали справи не містять доказів виконання Відповідачем додаткових аналогічних робіт з капітального ремонту масляних вимикачів ВМТ-220Б Л-39/1, ВМТ-220 Л-71/1, ВМТ-220Б Л-71/2, ПС 150кВ АТ «КТЦ» (далі - роботи) у відповідності до будівельних норм, інших чинних законодавчих та нормативно-правових документів, які діють на території України.

Відповідно до п.14.13. Договору (в редакції додаткової угоди №5 від 30.12.2022 до Договору) у разі неможливості виконання своїх зобов`язань щодо виконання Робіт за цим Договором Підрядник здійснює повернення передоплати Замовнику протягом 3 (трьох) банківських днів від дати настання обставин, що унеможливлюють виконання Робіт за цим договором згідно отриманої від Замовника заявки, але у будь-якому разі не пізніше 31.03.2023.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства, аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані тощо. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17).

Таким чином, у Відповідача (Підрядника) виникло зобов`язання повернути Позивачу (Замовнику) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) не пізніше останнього дня строку виконання робіт - 31.03.2023.

Аналогічна правова позиція щодо визначення дати виникнення у постачальника зобов`язань з повернення суми попередньої оплати викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19.

Доказів повернення відповідачем у добровільному порядку отриманої суми передоплати в розмірі 242 300,00 грн за договором №421 від 29.11.2021 суду не надано.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання, однак відповідач покладений на нього обов`язок щодо своєчасного виконання робіт з ремонту масляних вимикачів у встановлений договором строк не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи.

Оскільки відповідач доказів, які б підтверджували належне виконання зобов`язань щодо своєчасного та повного виконання робіт або повернення отриманих грошових коштів (передоплати) не надав та доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку про те, що вимога про стягнення заборгованості у розмірі 242 300,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню у заявленій позивачем сумі.

За порушення відповідачем строків виконання підрядних робіт позивачем, враховуючи положення п. 14.3 Договору, заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 144 667,45 грн за період прострочення з 01.04.2023 по 31.12.2024 та 25% штрафу в розмірі 60 575,00 грн.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини другої статті 217 ГК України вбачається, що одним із видів господарських санкцій у сфері господарювання є штрафні санкції, які згідно з частиною першою статті 230 ГК України визначаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 ст. 218 ГК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Тобто, згідно положень ч. 1 ст. 614 ЦК України, ч. 1 ст. 218 ГК України, передумовою для застосування відповідальності за порушення суб`єктом господарювання зобов`язання у вигляді стягнення неустойки (пені та штрафу) є вчинення таким суб`єктом правопорушення у сфері господарювання та наявність вини особи, яка його порушила.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Крім того, Позивач вказує на порушення відповідачем строків виконання робіт та, як наслідок, наявність правових підстав для застосування до нього штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу на підставі пункту 14.3 договору.

Суд, здійснивши аналіз умов договору №421 від 29.11.2021 (зі змінами внесеними додатковими угодами до нього), дійшов висновку про безпідставність застосування до відповідача штрафних санкцій виходячи з наступного.

При здійсненні оцінки правомірності заявлених вимог про стягнення пені та штрафу обов`язковим для суду є врахування обставин порушення підрядником зобов`язання щодо виконання робіт в контексті як поведінки замовника (позивача) та її впливу на обставини невиконання підрядником робіт, так і безпосередньо поведінки відповідача.

З огляду на засади цивільного законодавства, такі як добросовісність, розумність і справедливість, суду слід надати детальну правову оцінку як рівню обачливості і турботливості відповідача, який вимагався конкретним характером зобов`язання, так і поведінці позивача в контексті виконання ним умов договору підряду.

Пунктом 5.6 договору сторони визначили, що Об`єкт (трансформатор струму типу ТФЗМ 150А-У1 (3 шт.) ВРУ-150 кВ масляного вимикача ВМТ-220Б Л-71/2 котлотурбінного цеху за адресою: вул. Електрична, буд. 1) для виконання робіт за цим Договором передається Підряднику на підставі Акту приймання-здавання Об`єкту в ремонт. Після виконання робіт Об`єкт повертається Замовнику на підставі акту приймання-здавання з ремонту.

Позивачем до матеріалів справи не надано доказів передання відповідачеві Об`єкта, визначеного договором, зокрема Акту приймання-здавання Об`єкту в ремонт, для виконання ним відповідних робіт. За текстом позовної заяви позивач так само не зазначив про передання відповідачеві трансформатора струму типу ТФЗМ 150А-У1 (3 шт.) ВРУ-150 кВ масляного вимикача ВМТ-220Б Л-71/2 котлотурбінного цеху за адресою: вул. Електрична, буд. 1 за Актом приймання-здавання Об`єкту в ремонт.

За таких обставин суд доходить висновку, що позивачем не доведено наявність у відповідача об`єктивної та реальної можливості виконати роботи, передбачені умовами договору №421 від 29.11.2021, та той факт, що неналежне виконання відповідачем зобов`язань стало наслідком дій або бездіяльності лише з боку останнього.

З урахуванням викладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 144667,45 грн та штрафу в розмірі 60575,00 грн.

За порушення виконання відповідачем грошового зобов`язання позивачем також нараховані та заявлені до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 12 745,64 грн за загальний період прострочення з 01.04.2023 по 31.12.2024 та інфляційних втрат у розмірі 30 620,68 грн за загальний період з квітня 2023 по листопад 2024 (включно).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми законодавства вбачається, що три проценти річних є платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, тобто три проценти річних не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов`язань, які можуть бути узгоджені сторонами, оскільки ця норма законодавства є імперативною. Таким чином, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Річні проценти за своєю правовою природою є складовою частиною боргу та підлягають стягненню разом із сумою основного боргу на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

При цьому, інфляційні нарахування здійснюються на суму боргу, прострочення якого тривало не менше повного місяця і з застосуванням індексу інфляції такого місяця.

Факт порушення виконання відповідачем грошового зобов`язання доведений наявними матеріалами справи та не спростований відповідачем.

На підставі викладеного, а також перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційний втрат, які виконані позивачем правильно, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача суми 12 745,64 грн 3% річних і суми 30 620,68 грн інфляційних втрат та їх задоволення.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд вважає, що АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» у відповідності до ст.ст. 73, 74, 76-78 Господарського процесуального кодексу України належними, допустимими та достовірними доказами доведено обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог в частині стягнення з відповідача суми основного боргу, 3% річних та інфляційний втрат, відтак в цій частині позов підлягає задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення пені в розмірі 144667,45 грн та штрафу в розмірі 60575,00 грн суд відмовляє за недоведеністю.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, а саме - витрат зі сплати судового збору, суд враховує наступне.

Відповідно до п.2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи ціну позову та те, що позовна заява АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» надійшла до суду в електронній формі через систему «Електронний суд», за подання цієї позовної заяви позивач із застосуванням коефіцієнту пониження ставки судового збору мав сплатити судовий збір у розмірі 5890,91 грн.

При зверненні до суду з даним позовом позивач за платіжною інструкцією №2 від 10.01.2025 сплатив судовий збір в розмірі 7363,63 грн.

Таким чином при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 1472,72 грн.

За змістом п. 1 ч. 1, ч. 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

На підставі викладеного, судовий збір у розмірі 1472,72 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України. Повернення зазначеної суми судового збору буде здійснено ухвалою суду за відповідним клопотанням позивача.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3428,00 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРА ГЛОБАЛ ТРЕЙД» (ідентифікаційний код юридичної особи 44287126, місцезнаходження: 69041, м. Запоріжжя, вул. Ризька, буд. 5, офіс 48) на користь Акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (ідентифікаційний код юридичної особи 00130850, місцезнаходження: 50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1) суму попередньої оплати в розмірі 242 300,00 грн (двісті сорок дві тисячі триста гривень 00 коп.), суму 3% річних в розмірі 12 745,64 грн (дванадцять тисяч сімсот сорок п`ять гривень 64 коп.) та суму інфляційних втрат в розмірі 30 620,68 грн (тридцять тисяч шістсот двадцять гривень 68 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРА ГЛОБАЛ ТРЕЙД» (ідентифікаційний код юридичної особи 44287126, місцезнаходження: 69041, м. Запоріжжя, вул. Ризька, буд. 5, офіс 48) на користь Акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (ідентифікаційний код юридичної особи 00130850, місцезнаходження: 50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1) суму судового збору в розмірі 3428,00 грн (три тисячі чотириста двадцять вісім гривень 00 коп.).

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 20.03.2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.А. Федько