ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2025 р. Справа № 911/954/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Кравчука Г.А.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 13.02.2025

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Київської обласної прокуратури

на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.08.2024

про відмову у забезпеченні позову

у справі № 911/954/24 (суддя Третьякова О.О.)

За позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації

до Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Кайзер»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України»

про витребування земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви та рух справи

У квітні 2024 Заступник керівника Київської обласної прокуратури (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Кайзер" про витребування земельної ділянки площею 2,5379 га з кадастровим номером :04:028:0078.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням вимог земельного та лісового законодавства, оскільки відповідачем набуто у власність вказану земельну ділянку, яка, як стверджує прокурор, накладається на землі державної власності лісогосподарського призначення, які перебувають у користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.05.2024 позовну заяву прийнято та розгляду та відкрито провадження у справі №911/954/24 в порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" та призначено підготовче судове засідання.

Крім того, 05.08.2024 до Господарського суду Київської області від Заступника керівника Київської обласної прокуратури надійшла заява про забезпечення позову №15/1-493вих24 від 23.07.2024, у якій прокурор просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку площею 2,5379 га з кадастровим номером :04:028:0078.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову прокурор посилається на те що: 1) спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:028:0078 належить до земель державної власності лісогосподарського призначення і не могла набуватись у власність відповідачем відповідно до законодавства, яке регулює правовий режим земель лісогосподарського призначення; 2) спірна земельна ділянка на момент розгляду справи зареєстрована за відповідачем, який може змінити первісний об`єкт цивільних прав шляхом його поділу чи об`єднання або відчужити спірну земельну ділянку, що утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

07.08.2024 ухвалою Господарського суду Київської області по справі №911/954/24 відмовлено у задоволенні заяви Заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову від 23.07.2024 №15/1-493вих24.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що одна частина доводів заяви про забезпечення позову стосується розгляду спору, підлягає дослідженню при вирішенні справи по суті та не відноситься до підстав, з якими закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення позову, а інша частина доводів заяви про забезпечення позову, враховуючи обставини подання позову та заяви про забезпечення позову у цій справі, не вказує на наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

Крім того, місцевим господарським судом зроблено висновок, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтування того, які зміни відбулись після подання позову, чи які нові обставини стали відомі прокурору, які б вказували на те, що виникла реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду ухвали суду

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, 21.08.2024 від Заступника керівника Київської обласної прокуратури до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 07.08.2024 та задовольнити заяву Заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2024, матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Київської обласної прокуратури по справі № 911/954/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Скрипка І.М., Вовк І.В.

26.08.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/954/24.

18.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження по справі №911/954/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №911/954/24 за апеляційною скаргою Заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.08.2024. Призначено її розгляд на 06.11.2024.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2024, в зв`язку з відставкою судді Вовка І.В., який входить до складу колегії суддів та не є головуючим суддею, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2024, для розгляду справи № 911/954/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Яценко О.В., Скрипка І.М.

06.11.2024 судове засідання у справі № 911/954/24 не відбулось в зв`язку з зайнятістю судді Яценко О.В. в інших судових засіданнях.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2024, в зв`язку з перебуванням судді Яценко О.В. та судді Скрипки І.М., які входить до складу колегії суддів та не є головуючим суддею, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2024, для розгляду справи № 911/954/24 та вирішення процесуальних питань, визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Михальська Ю.Б., Станік С.Р.

09.12.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу

Заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.08.2024 та вирішено здійснювати її розгляд 23.01.2025.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2025, в зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р., який входить до складу колегії суддів та не є головуючим суддею, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи 911/954/24.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2025 для розгляду справи № 911/954/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду, у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Михальська Ю.Б., Кравчук Г.А.

21.01.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу

Заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.08.2024 та вирішено здійснювати її розгляд 23.01.2025.

23.01.2025 у судовому засіданні, розгляд справи №911/954/24 за апеляційною скаргою Заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.08.2024 відкладено до 13.02.2025.

Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.

Згідно з частиною 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України відповідне не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Представником скаржника в судовому засіданні 13.02.2025 підтримано апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу просив скасувати, постановивши нову про задоволення заяви про забезпечення позову №15/1-493вих24 від 23.07.2024.

Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

Звертаючись з апеляційною скаргою, прокурор вважає, що оскаржувану ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, що унеможливить ефективний захист прав та інтересів за якими він звернувся з позовною заявою в межах даної справи.

Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшов висновку апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду у даній справі скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, у квітні 2024 Заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Кайзер» про витребування земельної ділянки площею 2,5379 га з кадастровим номером :04:028:0078.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням вимог земельного та лісового законодавства, оскільки відповідачем набуто у власність вказану земельну ділянку, яка, як стверджує прокурор, накладається на землі державної власності лісогосподарського призначення, які перебувають у користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/954/24, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», призначено підготовче засідання.

Так, звертаючись до місцевого господарського суду прокурором на підтвердження заявлених вимог до позовної заяви надано копії:

- державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №658723 від 23.10.2006 на земельну ділянку за кадастровим номером :04:028:0078;

- договору купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :04:028:0078, зареєстрованого приватним нотаріусом в реєстрі за №1088 від 15.06.2017;

- договору купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :04:028:0078, зареєстрованого приватним нотаріусом в реєстрі за №614 від 22.07.2020;

- інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірної земельної ділянки за кадастровим номером :04:028:0078;

- лист-відповідь Філії «Київського лісового господарства» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» №02-897 від 15.09.2023 на звернення прокурора з картографічними матеріалами №03-940 від 26.09.2023 та матеріалами лісовпорядкування 2003 та 2014 років;

- лист-відповідь Державного агентства лісових ресурсів України Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об`єднання ВО «Укрдержліспроект» №03-940 від 26.09.2023 на запит прокурора.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Отже, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в частинах другій, п`ятій, шостій та сьомій статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий розсуд це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Такий правовий висновок Верховного Суду викладено у низці постанов, зокрема, від 24.10.2022 у справі № 916/950/22 та від 15.05.2019 у справі №910/688/13.

Згідно з частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Адекватність заходу щодо забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи щодо забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів щодо забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За таких обставин, обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Така правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 31.08.2020 у справі № 917/1274/19.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення (подібну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.09.2020 у справі № 320/3560/18).

Так, предметом позову по даній справі є вимоги майнового характеру, а саме: про витребування на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Кайзер» земельної ділянки площею 2,5379 га з кадастровим номером :04:028:0078, яка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада.

Зі змісту заяви прокурора вбачається, що у разі задоволення позову з даного спору є підстави вважати про існування можливості ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду, у зв`язку з наявністю у відповідача як власника спірного об`єкта нерухомого майна реальної можливості на розпорядження цим майном, що у подальшому призведе до зміни власника або самого об`єкту позову.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 та Касаційного Господарського Суду від 25.09.2020 у справі№921/40/20).

Так, підставою для вжиття судом заходів забезпечення позову є не тільки запобігання ускладненню чи унеможливленню виконання рішення суду, але й забезпечення можливості ефективного та реального поновлення порушеного права.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

В постанові Верховного Суду від 15.09.2020 по справі № 753/22860/17, невжиття власником об`єкту нерухомого майна активних дій, які могли би підтвердити його намір відчужити такий об`єкт не спростовують висновки про наявність у особи, яка є одноособовим власником, можливості вільно розпорядитись об`єктом нерухомості, якщо не вжити заходи забезпечення позову.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку заходи забезпечення позову мають на меті гарантувати виконання у майбутньому рішення суду. При цьому сам факт наявності права власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :04:028:0078 вже свідчить про реальну можливість власника вільно розпоряджатись належним йому нерухомим майном.

При цьому, у п.п. 5.17, 5.18, 5.19 постанови Верховного Суду від 06.12.2023 у справі №917/805/23 висловлено позицію щодо відсутності обов`язку у позивача доводити належними та допустимими доказами наявність обставин, які свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Так, Верховний Суд зазначає, що можливість відповідача в будь-який момент відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що у майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене накористь позивача.

За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим необмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 22.07.2020 за Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Кайзер» зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:028:0078 площею 2,5379 га.

Враховуючи підтверджений матеріалами справи факт реєстрації за Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Кайзер» земельної ділянки з кадастровим номером :04:028:0078 площею 2,5379 га, а також наявність у матеріалах справи картографічних матеріалів та матеріалів лісовпорядкування, підставним є припущення прокурора про приналежність спірної земельної ділянки до категорії земель лісогосподарського призначення.

Отже, суд погоджується з доводами прокурора про те, що з огляду на факт реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна цілком очевидним є те, що відповідач, як власник спірної земельної ділянки може у будь-який момент розпорядитись нею на власний розсуд, зокрема здійснити відчуження цього об`єкта або її поділ тощо, що може ускладнити або призвести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення судом позову. У такому випадку поновлення інтересів держави потребуватиме нового звернення до суду за захистом порушеного права територіальної громади.

Позаяк, слід дійти висновку що, невжиття вказаних заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті й набрання законної сили судовим рішенням дійсно може істотно ускладнити в разі задоволення позовних вимог поновлення порушених прав або інтересів, за захистом яких прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що існують підстави для вжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову задля забезпечення ефективного захисту прав позивача у разі встановлення судом їх порушення відповідачем.

Крім того, колегія суддів вважає такий вид забезпечення позову як накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :04:028:0078 площею 2,5379 га (адреса: Київська обл., Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада), яка належить акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Кайзер», в даному випадку є обґрунтованим та співмірним із предметом та підставами позову у даній справі.

В даному випадку немає підстав вважати, що застосування такого заходу забезпечення позову призведе до невиправданого обмеження прав відповідача, оскільки спірний об`єкт нерухомості залишається у володінні та користуванні відповідача, а можливість ним розпоряджатися обмежується на певний час.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім «право на суд», яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу.

Зокрема, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі «Кюблер проти Німеччини»).

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У рішенні ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі Дорани проти Ірландії зазначено,що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, за яким він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені «правом на суд».

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що запропонований прокурором захід забезпечення позову не порушує та не обмежує права будь-яких осіб, в тому числі відповідача, а лише встановлює певні обмеження, наявність яких сприятиме ефективному захисту прав позивача в межах одного та саме цього судового провадження без нових звернень до суду.

При цьому, варто також зауважити, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :04:028:0078 площею 2,5379 га (адреса: Київська обл., Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада), яка належить акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Кайзер» не є перешкодою у здійсненні відповідачем його господарської діяльності, не несе для відповідача негативних наслідків матеріального або нематеріального характеру від вжиття судом таких заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

Таким чином, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а заява Заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову №15/1-493вих24 від 23.07.2024 - задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про відмову у забезпеченні позову.

Згідно з положеннями ч. 7, 9 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Судові витрати

Розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом даної апеляційної скарги, має бути здійснено, виходячи зі змісту норм статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи по суті згідно із загальними правилами вказаної статті.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 275, 277, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 07.08.2024 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким заяву Заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову у справі №911/954/24 - задовольнити.

4. Застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :04:028:0078 площею 2,5379 га (адреса: Київська обл., Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада), яка належить акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Кайзер».

Стягувач: Київська обласна прокуратура (, місто Київ, б-р Л. Українки, 27/2).

Боржник: Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Кайзер» (, 01033, м. Київ, вул. Паньківська, 27/78).

5. Відповідно до статті 144 ГПК України дана постанова є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку включно до 13.05.2025.

6. Матеріали оскарження №911/954/24 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 06.03.2025.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді Ю.Б. Михальська

Г.А. Кравчук