ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.03.2025 Справа № 914/735/25

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Рима Т. Я. розглянув заяву про забезпечення позову до подання позову

за заявою:Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій продукт" (надалі ТОВ "Твій продукт" або Заявник),
зацікавлена особа:Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансмарт СМ" (надалі ТОВ "Трансмарт СМ").
I. ПРОЦЕДУРИ.

1. На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява ТОВ "Твій продукт" про забезпечення позову до подання позовної заяви (надалі Заява).

2. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.03.2025 для розгляду Заяви призначено суддю Рима Т. Я.

3. Заявник дотримався вимог, що встановлені статтею 139 Господарського процесуального кодексу України, а тому підстав для повернення Заяви немає.

4. Відповідно до частини 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

II. АРГУМЕНТИ учасників.

Позиція заявника.

5. На виконання умов укладеного Договору поставки № 010324/03П від 01.03.2024 ТОВ "Твій продукт" поставило ТОВ "Трансмарт СМ" товар на суму 2 113980,12 грн, який оплачений не в повному обсязі. Заборгованість ТОВ "Трансмарт СМ" складає 361594,34 грн, яку Заявник має намір стягнути в судовому порядку. Заявник зауважує, що строк оплати по деяких накладних (на загальну суму 192859,62 грн) ще не настав, проте настане на момент звернення з позовною заявою до суду.

6. ТОВ "Трансмарт СМ" систематично не виконує обов`язки за договором. На неодноразові усні та письмові звернення не реагує та не вживає жодних заходів для сплати існуючої заборгованості.

7. Однак існують обставини, що свідчать про скрутне матеріальне становище ТОВ "Трансмарт СМ", що в подальшому вплине на можливість стягнення заборгованості у цій справи. Зокрема:

7.1. У провадженні Господарського суду Львівської області та Західного апеляційного господарського суду перебуває значна кількість справ про стягнення з ТОВ "Трансмарт СМ" заборгованості за договорами поставки (№ 914/2143/24, № 914/1467/24, № 914/3256/24, № 914/401/25, № 914/336/25, № 914/2212/24, № 914/355/25, № 914/316/25, № 914/269/25). Заявник вважає, що такі справи і надалі будуть надходити. Отже, у ТОВ "Трансмарт СМ" існують фінансові труднощі у розрахунках з контрагентами.

7.2. Значна кількість судових справ створює ризик відкриття виконавчих проваджень щодо ТОВ "Трансмарт СМ", що може призвести до арешту його нерухомості.

7.3. У ТОВ "Трансмарт СМ" відсутні обігові кошти для розрахунку з поточними постачальниками, адже в орендованих ним магазинах знизився товарообіг, відсутній широкий асортимент товарів, що викликає відтік покупців та погіршення фінансового стану.

7.4. Розмір заборгованості ТОВ "Трансмарт СМ" (361 594,34 грн) значно перевищує розмір його статутного капіталу (100000,00 грн).

8. ТОВ "Трансмарт СМ" може вчинити дії, що будуть спрямовані на ухилення від виконання рішення суду у цій справі (приховання своїх фінансових активів, зміна місцезнаходження, припинення господарської діяльності та інше).

9. Наведені в сукупності обставини зумовлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову до подання позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Трансмарт СМ" в межах суми 361 594,34 грн, що знаходяться:

9.1. Банківському рахунку ТОВ "Трансмарт СМ" НОМЕР_1 в АТ "ПУМБ", МФО 334851.

9.2. Інших банківських та/або фінансових установах, які будуть виявлені виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

9.3. Перебувають у касі або надходять до неї.

Позиція заінтересованої особи.

10. Заявник не надав жодних належних доказів щодо підтвердження тяжкого фінансового становища ТОВ "Трансмарт СМ". Доводи Заявника є лише його припущеннями.

11. Тому обґрунтованих підстав для вжиття заходів забезпечення позову до подання позову немає.

III. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

12. Згідно із статтею 136 Господарського кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

13. Пунктом 1 частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

14. Верховний Суд неодноразово зазначав, що метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

15. Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

16. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

17. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

18. Заявник має намір пред`явити до суду позов про стягнення з ТОВ "Трансмарт СМ" заборгованості. Враховуючи предмет майбутнього подову, наявність у відповідача грошових коштів у достатньому розмірі безумовно є важливим для виконання рішення у цій справі, у випадку задоволення позовних вимог.

19. Проте із наведених у Заяві аргументів та представлених доказів, суд не встановив обставин, з яким процесуальний закон пов`язує можливість забезпечення позову, тобто обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

20. Покликання Заявника на низку судових проваджень про стягнення із ТОВ "Трансмарт СМ" заборгованості (див. пункт 7.1 цієї ухвали) суд вважає необґрунтованим. Адже переважна більшість цих справ (№ 914/3256/24, № 914/401/25, № 914/336/25, № 914/355/25, № 914/316/25, № 914/269/25) перебувають у провадженні, а в розглянутих справах (№ 914/2143/24, № 914/2212/24 та № 914/1467/24) рішення суду ще не набрали законної сили. Отже, наявність цих судових справ на разі не засвідчує наявність у ТОВ "Трансмарт СМ" заборгованості. Суд вважає безпідставним аргумент Заявника про наявність підстав вважати про надходження у подальшому до Господарського суду Львівської області позовів про стягнення боргу з ТОВ "Трансмарт СМ", такі твердження є припущеннями.

21. Також суд не погоджується й з доводами Заявника, що зазначені у пункті 7.3 цієї ухвали, адже відсутність товару в магазинах ТОВ "Трансмарт СМ" не може безумовно свідчити про неможливість провести розрахунок з поточними постачальниками за отримані товари. До того ж Заявник не довів факту відсутності такого товару. Долучені до Заяви світлини полиць не є допустимими доказами, що підтверджують цю обставину, оскільки не містять інформації про приналежність їх магазинам ТОВ "Трансмарт СМ". Крім того, такі фотознімки не підтверджують відсутність товару протягом певного періоду часу, що надало б можливість зробити висновки про наявність стверджуваних Заявником обставин.

22. Не може вказувати про неможливість виконання рішення суду та обставина, що розмір заборгованості ТОВ "Трансмарт СМ" перевищує розмір його статутного капіталу. Адже в основному статутний капітал не є єдиним джерелом формування коштів товариства.

23. Суд зауважує, що Заявник не надав доказів для підтвердження тяжкого фінансового становища ТОВ "Трансмарт СМ", наявності значної заборгованості чи невиконаних зобов`язань перед іншими контрагентами, зокрема рішень суду про стягнення з боргу, що набрали законної сили.

24. Щодо аргументів, що вказані у пункті 8 цього рішення, то суд не бере їх до уваги, адже вони також не підтверджені жодними доказами, а є лише припущенням Заявника.

25. Крім того, суд зазначає, що неналежне виконання ТОВ "Трансмарт СМ" своїх обов`язків за договором не означає, що відповідач в майбутньому ухилятиметься від виконання рішення. Більше того, період прострочення виконання зобов`язань не є значним, а по деяких (на загальну суму 192 859,62 грн) і взагалі не настав, про що вказує і сам Заявник.

26. Потрібно зауважити, що між сторонами існують договірні відносини на підставі договору поставки № 010324/03П від 01.03.2024. В межах цього договору упродовж одного року позивач поставив відповідачу товару на загальну суму 2'113'980,12 грн. Про це зазначають обидва учасники. Тому потрібно врахувати і те, що неоплачена сума, яку Заявник має намір стягнути в судовому порядку, становить 361'594,34 грн, що становить 17,10 %.

27. Суд акцентує, що інститут забезпечення позову призначений для запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів, а не для автоматичного застосування обмежувальних заходів при порушенні зобов`язання іншою стороною. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову. Один лише факт порушення договірного зобов`язання, якщо такий мав місце у відносинах сторін, не свідчить про існування обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, як цього вимагає ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.

28. Суд звертає увагу, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

29. Враховуючи вказане, суд відмовляє у задоволенні Заяви.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 73, 74, 76, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій продукт" про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Рим Т.Я.