ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 березня 2025 року Справа № 903/45/25

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., за участі секретаря судового засідання Королюка І.В. розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Луцької окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі

1. Волинської обласної ради, м. Луцьк,

2. Волинської обласної державної (військової) адміністрації, м. Луцьк

3. Західного офісу Держаудитслужби, м. Львів

до відповідача: 1. Комунального підприємства Волинська обласна клінічна лікарня Волинської обласної ради, м. Луцьк;

відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут, м. Луцьк,

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 157 633,81 грн,

В засіданні приймали участь:

від позивачів: н/з

від відповідачів: Розгон О.В.

прокурор відділу прокуратури Волинської області: Рішко А.В.

ВСТАНОВИВ:

09.01.2025 (сформована 08.01.2025) через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява Луцької окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Волинської обласної ради, Волинської обласної державної (військової) адміністрації, Західного офісу Держаудитслужби до Комунального підприємства Волинська обласна клінічна лікарня Волинської обласної ради, Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут про визнання недійсними додаткових угод, укладених між Комунальним підприємством Волинська обласна клінічна лікарня Волинської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут до договору про постачання електричної енергії споживачу №23-21/288 від 26.01.2021, а саме №2 від 01.09.2021, №3 від 20.10.2021, №б/н від 12.11.2021 та стягнення 157 633,81 грн.

Ухвалою суду від 14.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 12 лютого 2025 року на 11:00 год. Встановлено відповідачам - строк не пізніше ніж протягом 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали подати суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, який відповідатиме приписам статті 165 ГПК України. Одночасно копію відзиву з долученими до нього документами надіслати прокуратурі, позивачам, докази відправки надати суду; строк не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив подати суду заперечення на відповідь на відзив з доказами надіслання прокуратурі, позивачам; прокуратурі, позивачам - строк не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив з доказами надіслання відповідачам.

Волинська обласна рада у клопотанні від 15.01.2025 розгляд справи просить проводити без участі її представника.

18.10.2023 введений в дію Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами № 3200-IX від 29.06.2023, яким було внесено зміни до ГПК України.

Зокрема, набрали чинності норми процесуальних кодексів, які окрім раніше визначеного порядку подачі (приймання) документів у паперовій формі, передбачають також можливість їх подачі (приймання) в електронній формі.

При цьому, зміни до процесуального закону передбачають негативні наслідки для осіб, які зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зробили цього, зокрема такі, як залишення позовної заяви без руху, залишення заяви/клопотання без розгляду.

Згідно з ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Докази реєстрації у Комунального підприємства Волинська обласна клінічна лікарня електронного кабінету в матеріалів справи відсутні.

В той же час, ухвалу суду від 14.01.2025, направлену судом засобом поштового зв`язку, підприємство отримало 17.01.2025.

Строк для подання відзиву по 03.02.2025.

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

ТОВ Волиньелектрозбут ухвалу суду отримало 14.01.2025, строк для подання відзиву по 29.01.2025.

Товариство у відзиві від 29.01.2025 позовні вимоги заперечує. У випадку задоволення позову просить зменшити суму, заявлену до стягнення, до 74183,52 грн. Вказує, що постачальником та споживачем дотримано порядок внесення змін в частині збільшення ціни за одиницю товару, який регламентовано додатком №3 до договору, а тому відсутні правові підстави для визнання додаткової годи №2 від 01.09.2021 недійсною.

Прокуратура, позивачі відзив відповідача отримали 29.01.2025.

Строк для подання відповіді на відзив по 03.02.2025.

УЗ офісу Держаудитслужби у поясненнях, які на адресу суду надійшли 31.01.2025, вказує, що управлінням заходів державного фінансового контролю у КП Волинська обласна клінічна лікарня по спірній процедурі закупівлі не проводилися, порушення не виявлялися. ТОВ Волиньелектрозбут не є підконтрольною установою для управління, а тому останнє немає права проводити заходи державного фінансового контролю. Розгляд справи просить проводити без участі його представника.

Луцька окружна прокуратура у відповіді на відзив від 03.02.2025 позовні вимоги підтримує. Зазначає, що за час виконання договору, в результаті внесення змін щодо підвищення ціни за одиницю товару на підставі додаткових угод ціна товару збільшена в загальному на 28%. Надані постачальником дані не відображають динаміку ціни на електроенергію з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди щодо збільшення ціни, оскільки ціна електроенергії не тільки збільшувалась, а й зменшувалась. Недійсність додаткових угоди свідчить також те, що вони застосовувались до договірних правовідносин, які виникли до їх укладення. Відповідачем документально не підтверджено наявність підстав для укладення оспорюваних додаткових угоди.

ТОВ Волиньелектрозбут відповідь на відзив отримало 03.02.2025.

Заперечення на відповідь на відзив на адресу суду не надходили.

З метою повного та всебічного розгляду справи, виконання мети підготовчого провадження, враховуючи відсутність всіх заяв по суті спору, суд протокольною ухвалою від 10.02.2025 підготовче засідання відклав на 19.02.2025 о 15 год 00 хв.

Ухвалою суду від 12.02.2025 повідомлено Комунальне підприємство Волинська обласна клінічна лікарня, про його обов`язок, як юридичної особи, зареєструвати свій електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі) та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Волинська обласна рада у заяві від 17.02.2025 розгляд справи просить здійснювати без участі її представника.

Ураховуючи вищевикладене, відсутність не розглянути заяв/клопотань, виконання мети підготовчого провадження, суд протокольною ухвалою від 19.02.2025 закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 05.03.2025 о 15 год 00 хв.

Волинська обласна рада у заяві від 21.02.2025 розгляд справи просить проводити без участі її представника.

04.03.2025 надійшло клопотання ТОВ Волиньелектрозбут про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

Враховуючи вищевикладене, надходження клопотання про зупинення провадження у справі перед судовим засіданням, з метою повного та всебічного розгляду справи, надання учасникам справи можливості ознайомитись з ним та подати відповідні пояснення чи заперечення при їх наявності, суд протокольною ухвалою від 05.03.2025 розгляд справи по суті відклав на 17.03.2025 об 11 год 30 хв.

17.03.2025 на адресу суду надійшли заперечення прокуратури на заяву про зупинення провадження у справі. Вказує, що станом на сьогодні Велика Палата Верховного Суду не прийняла до свого провадження справу №920/19/24, що виключає можливість зупинення провадження у даній справі. Крім того, клопотання про зупинення провадження у справі подане на стадії розгляду справи по суті, що виключає на даний час зупинення провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України.

У судовому засіданні представник відповідача клопотання про зупинення провадження у справі підтримала.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив.

Частинами 1, 2 статті 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У відповідності до положень ч.1 ст.12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим кодексом, у порядку наказного провадження, позовного провадження (спрощеного або загального).

Згідно зі ст.15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з ч.1 ст.194 ГПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів.

Норми Господарського процесуального кодексу України не містять прямої вказівки на можливість суду на стадії розгляду справи по суті приймати рішення про повернення до розгляду справи у підготовчому провадженні та продовження підготовчого засідання, проте суд вважає, що за будь-яких обставин при здійсненні правосуддя слід керуватись завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, тому у разі виникнення необхідності суд вправі вчинити таке повернення, не допускаючи відмови у реалізації цієї дії виключно з підстав відсутності окремої процесуальної норми, тобто уникаючи проявів надмірного формалізму.

В постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.12.2022 по справі № 910/7103/21 зазначено, що відповідно до практики Верховного Суду, яку колегія суддів враховує на підставі частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21, від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18, від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21, від 07.03.2023 у справі № 904/1252/22, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22 та в ухвалі Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 923/525/20.

Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з приписами п.11 ч.1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках встановлених п.7 ч.1 ст.228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення судом обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте мають значення для розгляду справи, провадження в якій зупиняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 ГПК провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-31 ч. 1 ст. 227 та п. 1 ч. 1 ст. 228 ГПК.

Таким чином, відповідно до імперативних приписів частини третьої статті 195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 31 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 228 ГПК суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі.

Отже, перегляд судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою палатою Верховного Суду, не входить до вичерпного переліку підстав для зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті.

Виходячи з системного аналізу змісту положень ч.3 ст. 195 зупинення провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України допускається лише до початку розгляду судом першої інстанції справи по суті.

В той же час, суд протокольною ухвалою від 19.02.2025 закрив підготовче провадження, призначив розгляд справи по суті, яке відкладалось судом, отже розгляд справи по суті вже розпочато.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного та всебічного розгляду справи, дотримання основних засад господарського судочинства, справедливого і неупередженого розгляду справи, з`ясування всіх обставин справи, суд протокольною ухвалою від 17.03.2025 здійснив повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття з метою розгляду клопотання про зупинення провадження у справі.

Суд зауважує, що алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим і залежить насамперед від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 910/4994/18).

Судом встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду від 29.01.2025 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу №920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692623,48 грн.

У справі №920/19/24 постало питання правомірності укладення додаткових угод про збільшення ціни за одиницю товару до договору про публічні закупівлі. Сторони підвищували ціну не більше ніж на 10% від попередньо визначеної додатковими угодами про збільшення ціни, що призвело до підвищення ціни на 100,75% від тієї, що визначена основним договором.

Передаючи справу №920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд в ухвалі від 29.01.2025, зокрема, вважав, що необхідно відступити (шляхом уточнення) від висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", вказавши при цьому, що у разі коливання ціни товару на ринку, ціна за одиницю може бути збільшена пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку, але більше ніж на 10% від тієї ціни, що передбачена договором або додатковими угодами до нього про зміну ціни. При цьому, загальна ціна договору не повинна змінюватися.

Отже, спір у справі №920/19/24, як і у даній справі, виник у зв`язку з тим, що внаслідок укладення додаткових угод до договору про постачання електричної енергії вартість 1кВт-год електроенергії сукупно зросла, і це призвело до підвищення ціни на понад 10% від тієї, яка визначена основним договором, з одночасним зменшенням обсягів постачання.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що правовий висновок за результатами розгляду справи №920/19/24 щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", може вплинути на висновки суду у даній справі, оскільки підставою укладення додаткових угод №№ 2-3, які просить визнати прокурор недійсними, була саме вказана правова норма.

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з ч.4 ст.236 ГПК України та ч.6 ст.13 Закону "Про судоустрій і статус суддів", при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Суд зауважує, що однакове застосування закону забезпечує його загальнообов`язковість, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдине застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

При цьому судом враховано, що Господарським процесуальним кодексом України визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, судової палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

Суди під час вирішення спору у подібних правовідносинах мають враховувати саме останню правову позицію. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/109447/17.

Ураховуючи вищевикладене, з метою забезпечення єдності судової практики, принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та з огляду на подібність правовідносин у справі №903/45/25 та у справі №920/19/24 з урахуванням критеріїв подібності, визначених у пунктах 39, 96, 97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, суд вважає необхідним зупинити провадження у справі №903/45/25 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

Щодо необхідності зупинення провадження у справі до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 також дійшли висновку Верховний Суд в ухвалах №9215/1744/23 від 12.02.2025, №918/379/24 від 05.02.2025, №916/2486/23 від 04.03.2025, №918/684/24 від 06.03.2025, №916/1116/23 від 12.03.2025, Північно-західний апеляційний господарський суд в ухвалі №924/601/24 від 11.03.2025.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 228, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» від 04.03.2025 про зупинення провадження у справі задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі №903/45/25 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.03.2025.

Суддя С. В. Бідюк