ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" березня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/1070/24

Cуддя Господарського суду Закарпатської області Сисин С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця Деяк Наталії Володимирівни, РНОКПП - НОМЕР_1 , місцезнаходження АДРЕСА_1

до відповідача: Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України, , місцезнаходження - місто Київ, вулиця Руставелі Шота, будинок, 9 А, поштовий індекс 01601,

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг по виготовленню технічної документації із землеустрою, інфляційних втрат і трьох процентів річних від простроченої суми та пені за невиконання зобов`язань за договором,

без участі (виклику) сторін,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Деяк Наталія Володимирівна, від імені та в інтересах якої діє адвокат Плешинець Микола Васильович (згідно ордеру серії АО № 1152439 від 26.11.2024) через систему «Електронний суд» звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача - Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України, у якій, покликаючись на невиконання умов договору про надання послуг по виготовленню технічної документації із землеустрою №442 від 12.12.2022, з урахуванням укладених додаткових угод №1 від 23.01.2023, №2 від 30.05.2023, №3 від 11.12.2023, просить стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України 211470,5 грн, з яких: 171670,12 грн - основний борг, 13584,35 грн пеня за невиконання умов договору, 20185,89 грн - інфляційні втрати та 6030,14 - 3 % річних від простроченої суми, нараховані відповідно до статті 625 ЦК України.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Сисина С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2025.

Ухвалою суду від 20.01.2025 позовну заяву фізичної особи-підприємця Деяк Н.В. залишено без руху. Встановлено позивачу 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Позивачем усунуто недоліки позовної заяви в установлений судом строк, у зв`язку із чим суд, згідно з ухвалою від 30.01.2025, прийняв позовну заяву до розгляду; відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання у справі на 03.03.2025.

11.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» адвоката Ігнатенка С.С. надійшов відзив на позовну заяву від 10.02.2025 (зареєстрований за вхідним № 02.3.1-02/1334/25).

25.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника ФОП Деяк Н.В. адвоката Плешинець М.В. надійшла відповідь на відзив від 15.02.2025 (зареєстрована за вхідним № 02.3.1-02/1532/25).

25.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Ігнатенка С.С. надійшло заперечення від 24.02.2025 на відповідь на відзив (зареєстроване за вхідним № 02.3.1-02/1846/25).

Через неявку відповідача в призначене на 03.03.2025 судове засідання, згідно ухвали від 03.03.2025 суд задовольнив усне клопотання представника позивача (ФОП Деяк Н.В.) адвоката Плешинець М.В. про відкладення судового засідання та відклав розгляд справи на 11 годину 27.03.2025.

10.03.2025 від представника позивача адвоката Плешинець М.В. надійшло клопотання від 06.03.2025 про продовження позивачу строку на подання доказів та долучення їх до матеріалів справи (зареєстроване за вхідним № 02.3.1-02/2284/25).

12.03.2025 від представника відповідача адвоката Ігнатенка С.С. надійшло клопотання щодо зменшення розміру штрафних санкцій від 12.03.2025(зареєстроване за вхідним № 02.3.1-02/2408/25).

Щодо клопотання від 06.03.2025 представника позивача адвоката Плешинець М.В. про продовження позивачу строку на подання доказів та долучення їх до матеріалів справи (далі клопотання), до якого долучені докази його направлення з додатками на адресу відповідача, суд зазначає таке.

Згідно клопотання представник позивача звертає увагу на доводи заперечення відповідача на відповідь на відзив від 24.02.2025, у якому відповідач заперечує отримання витягів з Державного земельного кадастру згідно умов договору про надання послуг по виготовленню технічної документації із землеустрою №442 від 12.12.2022. А тому на спростування таких доводів відповідача представник позивача просить долучити до матеріалів справи згідно клопотання копії: листа ФОП Деяк №42 від 19.04.2024 (з резолюцією); клопотання в.о.директора філії «Хустське ЛДГ» від 19.04.2024 до Закарпатської обласної військової адміністрації про затвердження переданої технічної документації із землеустрою; розпорядження з додатком Закарпатської обласної військової адміністрації від 21.05.2024 №562 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання земельних ділянок в постійне користування»; технічної документації із землеустрою (виконаної згідно умов договору №442 від 12.12.2022) щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що перебуває у постійному користуванні ДСГП «Ліси України», які розташовані за межами населених пунктів на території Хустської та Драгівської територіальних громад (частина Данилівського лісництва) Хустського району Закарпатської області; 22 витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Одночасно у клопотанні представник позивача просить поновити строк на подачу таких доказів, обгрунтовуючи поважність його пропуску та не подачі таких доказів разом з позовною заявою, з посиланням на доводи заперечення відповідача у відповіді на відзив, у якому такий учасник справи, діючи недобросовісно, заперечує загальновідомі факти щодо реєстрації 22 земельних ділянок у Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що перебуває у постійному користуванні ДСГП «Ліси України», розробленої ФОП Деяк Н.В. на виконання умов договору №442 від 12.12.2022. З врахуванням таких заперечень відповідача від 24.02.2025, позивачем подаються додаткові докази згідно клопотання від 06.03.2025 разом із заявою про поновлення строку на їх подання.

Розглядаючи клопотання від 06.03.2025 представника позивача адвоката Плешинець М.В. про продовження позивачу строку на подання доказів та долучення їх до матеріалів справи, суд враховує, що положення статті 80 ГПК України відображають приватноправові засади змагальності господарського процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист. При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі.

За змістом статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до частини 1, пункту 3 частини 2 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно пункту 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно частин 1, 2 статті 210 Господарського процесуального кодексу України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

За змістом статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У клопотанні представник позивача просить долучити до матеріалів справи письмові докази, які підтверджують виконання ФОП Деяк Н.В. робіт згідно умов договору №442 від 12.12.2024, тобто такі докази є належними і стосуються предмету спору. Також у цьому клопотанні представник позивача зазначає, що частина таких доказів є публічно доступними (витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку), докази мають важливе значення для розгляду справи, а необхідність подачі усіх доказів виникла після ознайомлення із запереченнями відповідача на відповідь на відзив.

У відповідності до частин 1, 4 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Отже, за загальним правилом, відповідно до частини 2 статті 80 ГПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Як вбачається із матеріалів справи, означені докази не були подані разом із позовом. Водночас, частинами 1 та 2 статті 119 ГПК України визначено, що пропущений процесуальний строк, встановлений законом, підлягає поновленню, а встановлений судом продовженню.

У постанові Верховного Суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

За таких обставин, з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, надання сторонам можливості реалізації прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України; беручи до уваги доводи, наведені представником позивача у клопотанні щодо підстав поновлення строку на подання доказів, які суд визнає поважними для поновлення строку; враховуючи, що суд не приступив до дослідження доказів у справі, оскільки через неявку відповідача в призначене на 03.03.2025 судове засідання було відкладене; враховуючи принцип змагальності сторін (пункт 4 частини 3 статті 2 ст.13 ГПК України), що зумовлює обов`язок суду, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; положення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 року, "Мала проти України" від 03.07.2014, "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, згідно з якими принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них; беручи до уваги приписи статті 119 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав до задоволення заяви (клопотання) представника позивача про поновлення строку на подачу доказів і долучення таких доказів до матеріалів справи.

Керуючись ст. ст. 2, 48, 80, 119, 170, 234 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Задовольнити клопотання від 06.03.2025 представника позивача адвоката Плешинець М.В. про продовження позивачу строку на подання доказів та долучення їх до матеріалів справи, поновивши позивачу ФОП Деяк Н.В. строк на подання доказів згідно клопотання.

2. Долучити до матеріалів справи докази згідно клопотання від 06.03.2025 представника позивача (ФОП Деяк Н.В.) адвоката Плешинець М.В.: копії листа ФОП Деяк №42 від 19.04.2024 (з резолюцією); клопотання в.о.директора філії «Хустське ЛДГ» від 19.04.2024 №238/21.30-2024 до Закарпатської обласної військової адміністрації про затвердження переданої технічної документації із землеустрою; розпорядження з додатком Закарпатської обласної військової адміністрації від 21.05.2024 №562 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання земельних ділянок в постійне користування»; технічної документації із землеустрою (виконаної згідно умов договору №442 від 12.12.2022) щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що перебуває у постійному користуванні ДСГП «Ліси України», які розташовані за межами населених пунктів на території Хустської та Драгівської територіальних громад (частина Данилівського лісництва) Хустського району Закарпатської області; 22 витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

3. Ухвала в частині поновлення строку на подання доказів може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду, згідно зі статей 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали).

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та в іншій частині не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

5. Ухвала складена і підписана 14.03.2025.

Суддя С.В.Сисин