УХВАЛА

17 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 914/2797/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Студенця В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Громадської організації "Спілка корупційних розслідувань"

на рішення Господарського суду Львівської області

(суддя - Манюк П.Т.)

від 02.09.2024

та постанову Західного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Скрипчук О.С., судді: Кравчук Н.М., Матущак О.І.)

від 22.01.2025

у справі № 914/2797/23

за позовом Корпорації "Енергоресурс-Інвест"

до Громадської організації "Спілка корупційних розслідувань"

про захист ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.09.2024 у справі №914/2797/23 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права корпорації "Енергоресурс-Інвест", інформацію, поширену листом від 08.05.2023 № 08/05 від Громадської організації Спілка корупційних розслідувань, що був адресований компанії Tеtra Тесh ES lnc про те що: Корпорація "Енергоресурс-Інвест" є монополістом на ринку, а також про те, що Корпорація "Енергоресурс-Інвест" має ОСОБЛИВО ТІСНІ зв`язки з державними органами, які можуть вплинути на результати торгів, за якими Корпорація "Енергоресурс-Інвест" перемагає в тендерах - завдяки ОСОБЛИВО ТІСНИМ зв`язкам з державними органами корпорація "Енергоресурс-Інвест" в обхід тендерних процедур уклала прямі договори з КП "Харківські теплові мережі" на постачання товарів на суму 170 729 010, 12 грн. Зобов`язано Громадську організацію "Спілка корупційних розслідувань" спростувати недостовірну інформацію, поширену листом від 08.05.2023 № 08/05, що був адресований компанії Tеtra Тесh ES lnc, шляхом надсилання Tеtra Тесh ES lnc листа від Громадської організації "Спілка корупційних розслідувань" наступного змісту: Повідомляємо, що НЕ ВІДПОВІДАЄ ДІЙСНОСТІ інформація, яка була поширена Громадською організацією "Спілка корупційних розслідувань" в листі № 08/05 від 08.05.2023 адресованому компанії Tеtra Тесh ES lnc про те, що корпорація "Енергоресурс-Інвест" є монополістом на ринку, а також про те, що корпорація "Енергоресурс-Інвест" має ОСОБЛИВО ТІСНІ зв`язки з державними органами, які можуть вплинути на результати торгів, за якими Корпорація "Енергоресурс-Інвест"перемагає в тендерах. Також НЕ ВІДПОВІДАЄ ДІЙСНОСТІ інформація про те, що завдяки ОСОБЛИВО ТІСНИМ зв`язкам з державними органами Корпорація "Енергоресурс-Інвест" в обхід тендерних процедур уклала прямі договори з КП Харківські теплові мережі на постачання товарів на суму 170 729 010, 12 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 23.09.2024 у справі №914/2797/23 заяву Корпорації "Енергоресурс-інвест" про стягнення судових витрат задоволено частково. Стягнуто з Громадської організації Спілка корупційних розслідувань на користь корпорації "Енергоресурс-Інвест" 30 000, 00 грн - витрат пов`язаних із проведенням експертизи. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 рішення Господарського суду Львівської області від 02.09.2024 та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 23.09.2024 у справі № 914/2797/23 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Львівської області від 02.09.2024 та постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 у справі №914/2797/23, Громадська організація "Спілка корупційних розслідувань" подала касаційну скаргу на зазначені судові рішення, в якій також клопоче про поновлення строків на касаційну скаргу.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Громадської організації "Спілка корупційних розслідувань", судом встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено вимоги особи, яка подає скаргу.

Верховний Суд зазначає, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто містити інформацію не лише про те, які судові рішення оскаржуються, а й про те, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржених рішень.

У прохальній частині сторона має чітко зазначити вимоги касаційної скарги та що просить зробити суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної інстанції і в якій конкретно частині.

Ознайомившись з матеріалами касаційної скарги, судом встановлено, що Громадська організація "Спілка корупційних розслідувань" по суті не погоджується рішенням Господарського суду Львівської області від 02.09.2024, додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 23.09.2024 та постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 у справі №914/2797/23, проте в прохальній частині касаційної скарги просить скасувати лише рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції у даній справі, натомість не просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 23.09.2024.

Оскільки правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, Верховний Суд зазначає, що вимоги касаційної скарги підлягають уточненню.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, та скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування вказаного висновку (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування конкретної норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).

При поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник повинен чітко зазначити норму права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 ГПК. Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Крім того, заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним, тому суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Лише посилання скаржника, як на підставу для відкриття касаційного провадження, на порушення норм процесуального та матеріального права, неврахування висновків Верховного Суду, без зазначення конкретних норм права (пункт, частина, стаття), які, на думку скаржника, неправильно чи з порушенням застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, не можна вважати таким, що відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги Громадська організація "Спілка корупційних розслідувань" підставою касаційного оскарження зазначає п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, скільки вважає, що судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосовано норми права без урахування висновків щодо їх застосування, викладених у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі №536/911/21, від 26.10.2022 у справі №753/13197/18, від 21.07.2022 у справі №278/1638/19, від 30.07.2020 у справі №200/201351/18, від 07.04.2021 у справі №910/1255/20, від 27.05.2021 у справі №910/702/17, від 21.04.2021 у справі 910/701/17, від 11.10.2023 у справі №758/13555/21.

Проте скаржник не наводить щодо застосування яких саме конкретних, чітко визначених норм матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) викладено висновки у постановах Верховного Суду, на які він посилається, та не застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень. Тобто скаржнику треба зазначити норми права, які не враховано судами попередніх інстанцій у кожній з наведених постанов окремо, а не загальними фразами.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене та те, що у касаційній скарзі не наведено щодо застосування яких саме конкретних, чітко визначених норм матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) викладено висновок у постановах Верховного Суду, на яку він посилається, та не застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, та вимоги касаційної скарги підлягають уточненню, то така касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Громадської організації "Спілка корупційних розслідувань" на рішення Господарського суду Львівської області від 02.09.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 у справі №914/2797/23 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

2. Громадській організації "Спілка корупційних розслідувань" усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- уточнити вимоги касаційної скарги щодо оскаржуваних судових рішень;

- навести, щодо застосування яких саме конкретних, чітко визначених норм матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) викладено висновки у кожній окремій постанові Верховного Суду, на які посилається скаржник, та не застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач В. Студенець