ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/1644/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання: Колцун В.В.,

за участю представників:

від ОСОБА_1 участі не брали,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" участі не брали,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія"

на рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2024, прийняте суддею Нікітенком С.В., м. Одеса, повний текст складено 14.11.2024,

у справі №916/1644/24

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія"

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія", в якому просила зобов`язати відповідача забезпечити проведення за період з 01.01.2022 по 19.01.2024 включно аудиту Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" шляхом надання Приватному підприємству "Аудиторсько-консалтингова компанія "АУДИТ ПЛЮС" засвідчених підписом директора товариства копій всіх документів, необхідних для проведення аудиту, а саме: копію установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія"; фінансову звітність (з відмітками про отримання контролюючим органом або з квитанціями про одержання електронного документа) за 2022 рік, 2023 рік та 18 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 361 та 362 за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 631 та 632 за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 37 та окремо кожний субрахунок за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 50 та окремо кожному субрахунку за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 10 та окремо кожний субрахунок за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 13 та окремо кожний субрахунок за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 64 та окремо кожний субрахунок за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 65 та окремо кожний субрахунок за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 66 та окремо кожний субрахунок за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 681 та окремо кожний субрахунок за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 685 та окремо кожний субрахунок за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; останню інвентаризацію основних засобів підприємства та довідку про залишки коштів на банківських рахунках підприємства на 22.01.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним ігноруванням відповідачем вимоги ОСОБА_1 щодо надання документів, необхідних для проведення аудиту фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія".

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 29.04.2024 відкрито провадження у справі №916/1644/24.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.11.2024 у справі №916/1644/24 (суддя Нікітенко С.В.) позов задоволено повністю; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" забезпечити проведення за період з 01.01.2022 по 19.01.2024 включно аудиту Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" шляхом надання Приватному підприємству "Аудиторсько-консалтингова компанія "АУДИТ ПЛЮС" засвідчених підписом директора товариства копій всіх документів, необхідних для проведення аудиту: копію установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія"; фінансову звітність (з відмітками про отримання контролюючим органом або з квитанціями про одержання електронного документа) за 2022 рік, 2023 рік та 18 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 361 та 362 за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 631 та 632 за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 37 та окремо кожний субрахунок за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 50 та окремо кожний субрахунок за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 10 та окремо кожний субрахунок за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 13 та окремо кожний субрахунок за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 64 та окремо кожному субрахунку за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 65 та окремо кожний субрахунок за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 66 та окремо кожний субрахунок за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 681 та окремо кожний субрахунок за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; оборотно-сальдову відомість по рахунках 685 та окремо кожний субрахунок за 2022 рік, 2023 рік та 22 днів 2024 року; останню інвентаризацію основних засобів підприємства; довідку про залишки коштів на банківських рахунках підприємства на 22.01.2024; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" на користь ОСОБА_1 суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що відповідач протиправно проігнорував вимоги позивачки щодо надання документів, необхідних для проведення аудиту фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія", внаслідок чого необґрунтовано перешкоджає у проведенні відповідного аудиту.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2024 у справі №916/1644/24 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що позивачка, набувши статусу учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" лише з 23.02.2022, безпідставно просить забезпечити проведення аудиту за період, який починається з 01.01.2022, тобто за проміжок часу, протягом якого ОСОБА_1 не мала корпоративних прав. Крім того, апелянт зазначає про те, що позивачка просить зобов`язати надати останню інвентаризацію основних засобів підприємства, не враховуючи при цьому, що інвентаризація являє собою процес перевірки документального підтвердження наявності і стану активів/зобов`язань товариства, а не окремий документ, який можливо було б надати. Скаржник також стверджує про порушення самою позивачкою вимог статті 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", оскільки: 1) ОСОБА_1 звернулася до відповідача з копією вимоги про надання документів для проведення аудиту, а не у формі запиту про аудит фінансової звітності товариства, при цьому право звернення з відповідним запитом покладається виключно на учасника товариства, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" не мало обов`язку виконувати відповідний запит аудиторської фірми; 2) звертаючись з вимогою про надання документів, позивачка замість примірника оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства надала копію такого договору; 3) вимога позивачки про надання документів для проведення аудиту підписана невідомою особою; 4) укладений між позивачкою та аудиторською фірмою договір про проведення аудиту не містить жодних конкретних умов щодо проведення аудиту звітності саме Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія"; 5) звернення позивачки з вимогою про надання документів для проведення аудиту відбулося вже після спливу строку отримання аудиторських доказів, встановленого у додатку до договору про проведення аудиту, укладеного з аудиторською фірмою; 6) позивачка фактично вимагала від відповідача надати документи для проведення аудиту сторонній особі без складання акту приймання-передачі таких документів або отримання будь-якого іншого підтвердження належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" своїх обов`язків; 7) чинне законодавство передбачає обов`язок товариства забезпечити аудитору, з яким учасником товариства укладений договір, можливість проведення аудиту, у той час як позивачка просить забезпечити саме проведення аудиту.

У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 27.01.2025 (вх.№4664/24/Д3,№4664/24/Д4 від 27.01.2025) ОСОБА_1 просить у повному обсязі відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" та залишити рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2024 у справі №916/1644/24 без змін. Зокрема, позивачка посилається на те, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт дотримання останньою при зверненні до відповідача приписів Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", а також обставини необґрунтованого перешкоджання відповідачем в отриманні доступу до документів товариства та проведення аудиту його фінансової звітності, що зумовило порушення корпоративних прав ОСОБА_1 .

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Поліщук Л.В., Богатиря К.В. від 13.01.2025 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та в подальшому ухвалою суду від 30.01.2025 розгляд справи №916/1644/24 призначено на 05.03.2025 о 10:00.

Протокольною ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 вирішено розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" на рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2024 у справі №916/1644/24 поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, та оголошено у судовому засіданні у даній справі перерву до 11:00 год 19.03.2025.

У судовому засіданні 19.03.2025 представники сторін участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (т.ІІ а.с.129, 132-133).

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 18.05.2013 проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія", про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №0002928.

ОСОБА_1 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" з часткою у статутному капіталі у розмірі 32%, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 28.02.2024.

В адресованому директорові Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" запиті на отримання інформації б/н від 24.10.2023 ОСОБА_1 просила протягом 15 днів з моменту отримання цього запиту надіслати на адресу: АДРЕСА_1 належним чином засвідчені копії документів, а саме: річного фінансового звіту за 2022 рік; фінансового звіту за І-ІІІ квартали 2023 року; усієї податкової звітності за 2022 рік та І-ІІІ квартали 2023 року по кожному податку та збору, що сплачує товариство; розрахунку дивідендів, належних ОСОБА_1 за період з 23.02.2022 по 30.09.2023; штатного розпису товариства із зазначенням посад, посадових окладів, кількості працівників та вакансій, помісячно, починаючи з березня 2022 року по вересень 2023 року; протоколів загальних зборів учасників за період з 23.02.2022 по 30.09.2023. Крім того, у цьому запиті повідомлено про те, що, у разі не надання запитуваної інформації та копій документів, ОСОБА_1 буде змушена ініціювати проведення аудиту фінансової звітності товариства відповідача із залученням незалежного аудитора відповідно до частини першої статті 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Даний запит від імені позивачки підписаний ОСОБА_2 представником ОСОБА_1 за довіреністю від 13.09.2023, яка зареєстрована в реєстрі за №858 та значиться додатком до цього запиту.

На підтвердження надіслання вищенаведеного запиту позивачкою до місцевого господарського суду подано фіскальний чек №970 від 24.10.2023, поштову накладну №970 від 24.10.2023 та опис вкладення у цінний лист №970 від 24.10.2023.

Між тим, вказане поштове відправлення повернулося неврученим адресатові у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання, про що свідчить роздруківка з офіційного Інтернет-сайту "Укрпошта" про відстеження поштового відправлення з ідентифікатором №970.

22.01.2024 між ОСОБА_1 ("Замовник") та Приватним підприємством "Аудиторсько-консалтингова компанія "Аудит плюс" ("Виконавець") укладено договір про проведення аудиту №АЧ-01/3-04 (далі договір №АЧ-01/3-04 від 22.01.2024), за умовами пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, Замовник призначає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання здійснити за плату аудиторську перевірку повного пакету первинної документації та звітності за період з 01.01.2022 по 19.01.2024 з метою висловлення аудитором думки про те, чи звітність складено в усіх суттєвих аспектах відповідно до Інструкцій та вимог і національних положень стандартів бухгалтерського обліку.

В силу пунктів 2.1, 2.2 договору №АЧ-01/3-04 від 22.01.2024 аудит фінансової звітності проводиться відповідно до MCA, вимоги яких є обов`язковими для Виконавця та Замовника. MCA вимагають, щоб аудиторська перевірка була спланована та проведена з метою одержання достатньої впевненості в тому, що фінансова звітність Замовника не містить суттєвих викривлень внаслідок помилки або шахрайства. Аудит передбачає виконання аудиторських процедур для отримання аудиторських доказів щодо сум і розкриттів у фінансовій інформації. Вибір процедур залежить від судження аудитора включно з оцінкою ризиків суттєвого викривлення фінансової інформації внаслідок шахрайства або помилки. Оцінюючи ризики, аудитор розглядає ті аспекти внутрішнього контролю, що стосуються складання Замовником фінансової інформації для розробки аудиторських процедур, які відповідають обставинам, а не з метою висловлення думки щодо ефективності внутрішнього контролю підприємства. Аудит буде включати також оцінку відповідності використаної Замовником облікової політики, прийнятність облікових оцінок, зроблених управлінським персоналом, та загального подання фінансової інформації.

Підпунктами 3.2.1-3.2.4 пункту 3.2 договору №АЧ-01/3-04 від 22.01.2024 Виконавець має право:

-самостійно визначати форми і методи проведення аудиту відповідно до MCA, чинного законодавства України, умов договору;

-мати вільний та необмежений доступ до всіх первинних бухгалтерських документів, облікових даних та записів, комп`ютерних баз даних, будь-якої іншої інформації та отримувати необхідну інформацію та документи (копії документів), які мають відношення до предмета перевірки і знаходяться як у Замовника, так і у третіх осіб, а також вільний доступ до працівників Замовника. Треті особи, які мають у своєму розпорядженні документи стосовно предмета перевірки, зобов`язані надати їх на вимогу Виконавця. Зазначена вимога повинна бути офіційно засвідчена Замовником у спосіб, який визначається Виконавцем;

-перевіряти та бути присутнім при перевірках наявності майна, грошей, цінностей, вимагати від Замовника проведення контрольних оглядів, замірів виконаних робіт, визначення якості продукції, щодо яких здійснюється аудиторська перевірка, отримувати необхідні пояснення в письмовій чи усній формі від управлінського персоналу, будь-яких категорій працівників Замовника, та, за потреби, тих, кого наділено найвищими повноваженнями;

-залучати на договірних засадах до участі в аудиторській перевірці інших аудиторів, експертів різного профілю, а також залучати до співпраці внутрішніх аудиторів (в разі їх наявності), працівників бухгалтерії та інших працівників Замовника у формах, обсягах та у спосіб, що визначаються на розсуд Виконавця.

У пунктах 5.1, 5.2, 8.3 договору №АЧ-01/3-04 від 22.01.2024 узгоджено, що термін аудиторської перевірки за договором 01.05.2024. Термін аудиторської перевірки за договором є датою, на яку Виконавець має завершити всі аудиторські процедури та, відповідно, отримати достатні та прийнятні докази, на яких буде ґрунтуватися думка аудитора щодо фінансової звітності. Етапи аудиторських послуг, кількісний склад групи з виконання завдання з аудиту погоджується сторонами та зазначаються у Графіку аудиторської перевірки (додаток №1), який є невід`ємною частиною договору. Строк дії договору розпочинається з дати його укладення та закінчується 01.05.2024.

Додатком №1 до договору №АЧ-01/3-04 від 22.01.2024 є графік аудиторської перевірки.

Додатковою угодою б/н від 25.04.2024 до договору №АЧ-01/3-04 від 22.01.2024 продовжено дію вказаного договору про проведення аудиту до 20.03.2025.

26.01.2024 Приватне підприємство "Аудиторсько-консалтингова компанія "Аудит плюс" кур`єрською службою доставки надіслало директору Товариству з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" запит на надання копій документів, копій облікової системи (1С, ВАS) для проведення аудиту фінансової звітності товариства №АЧ-01/03, до якого було додано копію договору про проведення аудиту.

Відповідно до відмітки, проставленої кур`єром на поштовій накладній, адресат відмовився отримати відправлення.

12.03.2024 позивачка звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" з вимогою про надання документів для проведення аудиту, в якій, посилаючись на положення статті 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", просила у 10-денний термін надати аудитору можливість проведення аудиту (первинного ознайомлення) та надати належним чином засвідчені копії документів, необхідних для виконання аудитором договору про проведення аудиту №АЧ-01/3-04 від 22.01.2024, відповідно до наведеного у цій вимозі переліку. Крім того, роз`яснено відповідачу про можливість направлення витребуваних документів "Новою поштою" на відділення №80 за адресою: м. Одеса, просп. Небесної Сотні, 101 (маг."Метро") за рахунок отримувача.

Додатками до вищенаведеної вимоги значаться копії договору про проведення аудиту та раніше направленого відповідачеві запиту Приватного підприємства "Аудиторсько-консалтингова компанія "Аудит плюс" на надання копій документів, копій облікової системи (1С, ВАS) для проведення аудиту фінансової звітності товариства від 26.01.2024.

Копії даної вимоги з додатками позивачка надіслала на адреси Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" та ОСОБА_3 (директор та учасник товариства відповідача), що підтверджується фіскальними чеками №663 від 12.03.2024 і №671 від 12.03.2024, поштовими накладними №663 від 12.03.2024 і №671 від 12.03.2024 та описами вкладення у цінні листи №663 від 12.03.2024 і №671 від 12.03.2024.

Не задоволення зазначеної вимоги позивачки стало підставою для звернення останньої з позовом у даній справі про зобов`язання відповідача забезпечити проведення за період з 01.01.2022 по 19.01.2024 включно аудиту Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" шляхом надання Приватному підприємству "Аудиторсько-консалтингова компанія "Аудит плюс" засвідчених підписом директора товариства копій всіх документів, необхідних для проведення аудиту, відповідно до переліку, наведеного у прохальній частині позовної заяви.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд послався на те, що відповідач протиправно проігнорував вимоги ОСОБА_1 щодо надання документів, необхідних для проведення аудиту фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія", внаслідок чого необґрунтовано перешкоджає у проведенні відповідного аудиту.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду не погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про задоволення позову з огляду на наступне.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захист цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; 2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); 3) вийти у встановленому порядку з товариства; 4) здійснити відчуження частки (її частини) у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; 5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом. Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

За умовами частин першої-третьої статті 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" на вимогу учасника чи учасників, яким сукупно належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства, проводиться аудит фінансової звітності товариства із залученням аудитора (аудиторської фірми), не пов`язаного (не пов`язаної) майновими інтересами з товариством, посадовими особами товариства чи з його учасниками. У такому разі учасник (учасники) товариства самостійно укладає з визначеним ним аудитором (аудиторською фірмою) договір про проведення аудиту фінансової звітності товариства, в якому зазначається обсяг аудиторських послуг. Витрати, пов`язані з проведенням аудиту фінансової звітності, покладаються на учасника (учасників), на вимогу якого проводиться такий аудит, якщо інше не встановлено статутом товариства. Загальні збори учасників товариства можуть ухвалити рішення про відшкодування витрат учасника на аудит фінансової звітності товариства.

Колегія суддів наголошує на тому, що, з огляду на предмет позову у даній справі, підстави набуття особою статусу учасника товариства (за яких обставин особа набула статусу учасника товариства, на підставі яких правочинів, правомірність набуття права на частку тощо) не входять до предмету доказування, натомість дослідженню підлягає факт наявності у позивача статусу учасника такого товариства.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як станом на дату звернення з запитом про проведення аудиту і з даним позовом до суду, так і станом на час вирішення спору у даній справі позивачка значиться учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія", що не заперечується відповідачем.

Посилання апелянта на те, що позивачка, набувши статусу учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" лише з 23.02.2022, безпідставно просить забезпечити проведення аудиту за період, який починається з 01.01.2022, тобто за проміжок часу, протягом якого ОСОБА_1 не мала корпоративних прав, апеляційним господарським судом до уваги не приймаються, оскільки, по-перше, приписи статті 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" не містять жодних обмежень щодо періоду діяльності товариства, за який учасник має право вимагати проведення аудиту фінансової звітності; по-друге, проведення аудиту з 01.01.2022, тобто з початку нового фінансового року діяльності підприємства, який одночасно є початком звітного періоду у розумінні податкового законодавства, є логічним.

У вирішенні спорів за позовами учасників товариств з обмеженою відповідальністю про спонукання товариства провести аудиторську перевірку діяльності та звітності товариства належить враховувати, що передбачене право учасників спрямоване на контроль діяльності виконавчого органу, а тому є складовою права на управління товариством у передбаченому законом і установчими документами порядку.

Право учасника товариства звернутись з вимогою про проведення аудиторської перевірки фінансової звітності товариства не залежить ні від бажання самого товариства (його посадових осіб) проводити чи не проводити перевірку, ні від доцільності чи відсутності доцільності проведення такої перевірки, наявності вже проведених перевірок, натомість, обов`язок товариства забезпечити аудитору можливість проведення перевірки виникає в силу прямої вказівки закону.

Аналогічна правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постанові від 16.05.2018 у справі №904/2194/17.

Вказаний обов`язок передбачає вчинення виконавчим органом активних дій, а не пасивної бездіяльності (постанова Верховного Суду від 07.10.2021 у справі №910/9339/20).

Правові засади аудиту фінансової звітності та провадження аудиторської діяльності в Україні регламентовані Законом України "Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність".

Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України "Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність" визначено, що аудит фінансової звітності аудиторська послуга з перевірки даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності та/або консолідованої фінансової звітності юридичної особи або представництва іноземного суб`єкта господарювання, або іншого суб`єкта, який подає фінансову звітність та консолідовану фінансову звітність групи, з метою висловлення незалежної думки аудитора про її відповідність в усіх суттєвих аспектах вимогам національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, міжнародних стандартів фінансової звітності або іншим вимогам.

Загальні умови надання аудиторських послуг регламентовані статтею 7 Закону України "Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність", зміст якої свідчить про те, що документи надаються не замовнику аудита, а аудитору.

Колегія суддів наголошує на тому, що не слід ототожнювати право учасника товариства на одержання інформації про діяльність товариства з правом на призначення на його вимогу аудиторської перевірки діяльності товариства, оскільки останні є окремими корпоративними правами, які регламентовані різними нормами матеріального права.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 29.05.2018 у справі №921/505/17-г/18 та від 30.07.2020 у справі №924/1237/19.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що звернення до товариства з вимогою про зобов`язання останнього надати інформацію та документи, необхідні для аудиторської перевірки, не є належним способом реалізації права учасника товариства вимагати проведення аудиту фінансової звітності відповідного товариства, оскільки чинним законодавством не встановлено обов`язку юридичної особи надавати необхідні для проведення аудиту документи саме замовнику аудиту учаснику товариства.

Подібна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 29.04.2020 у справі №922/1859/19.

Виконавчий орган товариства протягом 10 днів з дати отримання запиту учасника (учасників) про такий аудит та примірника оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства зобов`язаний забезпечити аудитору можливість проведення аудиту та надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх документів відповідно до визначеного у договорі обсягу аудиторських послуг (частина четверта статті 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Отже, аналіз положень статті 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" дає підстави для висновку про те, що для ініціації аудиту фінансової звітності товариства необхідна наявність сукупності таких умов: наявність в учасника-ініціатора 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства (1); укладення таким учасником з незалежним аудитором (аудиторською фірмою) договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства (2); зазначення в такому договорі обсягу аудиторських послуг (3).

Крім того, положення частини четвертої цієї статті містять додаткові вимоги для реалізації суб`єктивного права на проведення перевірки аудиту фінансової звітності товариства, невиконання яких за наявністю трьох вищезазначених умов протягом 10 днів з боку виконавчого органу товариства дозволяє встановити наявність факту порушення права учасника: отримання товариством запиту учасника про такий аудит (4); отримання товариством оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства з визначеним у ньому обсягом аудиторських послуг (5), що визначають момент відліку 10-тиденного строку.

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 в адресованій відповідачу вимозі про надання документів для проведення аудиту б/н від 12.03.2024, посилаючись на положення статті 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", просила у 10-денний термін надати аудитору можливість проведення аудиту та надати належним чином засвідчені копії документів, необхідних для виконання аудитором договору про проведення аудиту №АЧ-01/3-04 від 22.01.2024, відповідно до наведеного у цій вимозі переліку. При цьому додатком до вищенаведеної вимоги значаться копія договору про проведення аудиту.

Крім того, факт надіслання Товариству з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" та директору останнього саме копії, а не оригіналу договору про проведення аудиту №АЧ-01/3-04 від 22.01.2024 підтверджується змістом описів вкладення у цінні листи №663 від 12.03.2024 і №671 від 12.03.2024.

У частині третій статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони у процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту, за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Отже, даний принцип забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладення тягаря доказування на сторони.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору, натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.06.2020 у справі №920/528/19.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 Господарського процесуального кодексу України, втрачає сенс.

Колегія суддів зауважує на тому, що у матеріалах справи відсутні та позивачкою до місцевого господарського суду не подано жодного доказу на підтвердження надання відповідачеві оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності даного товариства.

За таких обставин, з огляду на недотримання позивачкою визначеного статтею 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" порядку звернення до відповідача з запитом про проведення аудиту, а саме: не подання відповідачеві оригіналу договору про проведення аудиту, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Даний висновок суду апеляційної інстанції про те, що не надання товариству оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності зумовлює відсутність у такого товариства обов`язку забезпечити аудитору можливість проведення аудиту та надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх необхідних для аудиту документів, що, в свою чергу, є належною і достатньою підставою для відмови у позові про спонукання провести аудит внаслідок відсутності порушеного права, повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29.11.2021 у справі №922/3873/20.

Зазначене безпідставно залишилось поза увагою місцевого господарського суду, який не перевірив факту наявності порушеного права позивачки, за захистом якого вона звернулася в межах даної справи, через призму дотримання нею самою процедури спонукання до проведення аудиту, чітко регламентованої положеннями статті 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (зокрема, в контексті законодавчої вимоги щодо необхідності надання товариству оригіналу договору про проведення аудиту).

Твердження ОСОБА_1 про те, що відповідач у відзиві на позовну заяву не посилався на обставину не надання позивачкою оригіналу договору про проведення аудиту, жодним чином не свідчать про визнання Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" факту отримання ним оригіналу такого договору та не спростовує обов`язку суду встановити факт порушення права позивачки шляхом дослідження обставини додержання/не додержання останньою встановлених статтею 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" вимог незалежно від того, чи заявлялися такі заперечення відповідачем, адже задоволення позову можливе виключно за умови доведення позивачкою наявності порушеного права.

Поряд з цим, колегія суддів наголошує на тому, що відмова у задоволенні позову у даній справі не позбавляє ОСОБА_1 можливості повторно ініціювати питання проведення аудиту за умови неухильного дотриманням позивачкою умов статті 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", у тому числі і щодо необхідності надання товариству саме оригіналу договору про проведення аудиту.

Стосовно решти аргументів Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія", покладених в основу його апеляційної скарги, Південно-західний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Доводи скаржника про те, що ОСОБА_1 звернулася до відповідача з копією вимоги про надання документів для проведення аудиту, а не у формі запиту про аудит фінансової звітності товариства, при цьому право звернення з відповідним запитом покладається виключно на учасника товариства, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" не мало обов`язку виконувати відповідний запит аудиторської фірми, є безпідставними, оскільки сама по собі назва звернення "вимога" замість "запит" не змінює змісту документа, який свідчить про спонукання виконавчого органу товариства до проведення аудиту на виконання вимог статті 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". Більше того, заявником та підписантом вимоги б/н від 12.03.2024 виступає саме позивачка, а не аудиторська фірма, що підтверджується безпосередньо самим змістом цього документа.

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" на те, що вимога позивачки про надання документів для проведення аудиту підписана невідомою особою, ґрунтуються на нічим не підтверджених припущеннях скаржника, оскільки жодного доказу на підтвердження на того, що проставлений на документі підпис виконаний не ОСОБА_1 , а будь-якою іншою особою, у матеріалах справи відсутні та відповідачем до суду першої інстанції не подано.

Судом апеляційної інстанції критично оцінюються доводи апелянта про невизначеність у договорі №АЧ-01/3-04 від 22.01.2024 об`єкта перевірки, оскільки у преамбулі цього договору визначено, що аудиторські послуги замовлені ОСОБА_1 , як учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія", а тому зміст вказаного договору дозволяє ідентифікувати об`єкт перевірки.

Аналогічний висновок про те, що зазначення у преамбулі договору про проведення аудиту найменування товариства, учасник якого замовляє аудиторські послуги, з достатньою ясністю свідчить про те, що об`єктом перевірки виступає таке товариство, відображена в постанові Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №908/522/20.

Щодо тверджень скаржника про те, що звернення позивачки з вимогою про надання документів для проведення аудиту відбулося вже після спливу строку отримання аудиторських доказів, встановленого у додатку до договору про проведення аудиту, укладеного з аудиторською фірмою, то апеляційний господарський суд зазначає, що станом на момент звернення з вимогою б/н від 12.03.2024 укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Аудиторсько-консалтингова компанія "Аудит плюс" був чинним, у той час як недотримання позивачкою окремих положень узгодженого з аудиторами графіку жодним чином не звільняло б товариство від виконання передбачених статтею 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" обов`язків, якби позивачкою було надіслано примірник оригіналу відповідного договору.

Доводи апелянта про те, що позивачка фактично вимагала від відповідача надати документи для проведення аудиту сторонній особі без складання акту приймання-передачі таких документів або отримання будь-якого іншого підтвердження належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" своїх обов`язків, є безпідставними, оскільки відповідач мав можливість порушити питання передачі документів зі складанням акту приймання-передачі або направити запитувані документи поштовим відправленням з описом вкладення, що вважалося б належним документальним підтвердженням виконанням відповідачем своїх обов`язків.

Посилання скаржника на неправильність формулювання позивачкою позовних вимог, яке обґрунтоване апелянтом твердженнями про те, що чинне законодавство передбачає обов`язок товариства забезпечити аудитору, з яким учасником товариства укладений договір, можливість проведення аудиту, у той час як ОСОБА_1 просить забезпечити саме проведення аудиту, є безпідставними, оскільки зміст позовних вимог спрямований на спонукання відповідача до проведення аудиту, тобто обраний спосіб захисту є належним.

У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах (правова позиція Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

За умовами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2024 у справі №916/1644/24 не відповідає вказаним вище вимогам у зв`язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, встановленим обставинам справи, а тому підлягає скасуванню з одночасним ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на позивачку. При цьому судом апеляційної інстанції враховується, що апеляційна скарга була подана відповідачем у електронній формі з використанням системи "Електронний суд", внаслідок чого вказаний збір підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8, визначеного частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2024 у справі №916/1644/24 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" відмовити.

Витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна діагностична лабораторія" 3633,60 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ з зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.03.2025.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук