ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025м. ХарківСправа № 922/4303/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Задорожний К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління № 460" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 126/1, офіс 505);
до Фірми "Мир" Товариство з обмеженою відповідальністю (61153, м. Харків, пр. Ювілейний, 56),
про стягнення коштів у розмірі 2 050 099, 00 грн
за участю представників:

позивача - Могільовкін Р.Ю.;

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління № 460", м. Харків, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фірми "Мир" Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків, про стягнення заборгованості за договором про надання послуг технікою № 01/05 від 01.05.2024 у загальному розмірі 2 050 099, 00 грн, підставою нарахування якої стало порушення відповідачем умов даного договору в частині вчасної оплати за надані послуги. Також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 17.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу № 922/4303/24 до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 08 січня 2025 року о 10:45 год.

Рух справи також висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Зокрема, ухвалою суду від 05.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/4303/24 до судового розгляду по суті на 19.02.2025 о 13:00 год.

Враховуючи тимчасову непрацездатність судді Аюпової Р.М., розгляд справи, призначений на 19.02.2025 було перенесено на 04.03.2025 о 13:00 год.

У судовому засіданні 04.03.2025 представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Відповідач правом на участь у розгляді даного спору не скористався, у судове засідання 04.03.2025 представника не направив, відзив на позов не надав, заборгованість не спростував. Про час та місце розгляду даного спору повідомлений належним чином.

Отже, в ході розгляду даної справи Господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутній в судовому засіданні представник позивача погодилися з тим, що судом досліджено всі наявні у справі докази, у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи положення ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

У судовому засіданні 04.03.2025, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління № 460» (позивач, виконавець) відповідно до умов укладеного з Фірмою «Мир» Товариство з обмеженою відповідальністю (відповідач, замовник) договору про надання послуг технікою № 01/05 від 01.05.2024 (договір) надавалися послуги спецтехнікою, що належить ТОВ «БМУ № 460».

Відповідно до умов п. 2.4. договору, основним документом для визначення кількості відпрацьованого технікою часу /кількості наданих послуг є акт наданих послуг, підписаний представниками виконавця і замовника.

Відповідно до положень п. 2.5. договору, розрахунок за послуги виконується на протязі 5-ти банківських днів після підписання актів наданих послуг, підписаних сторонами у відповідності до п. 2.4 цього договору, шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця, зазначений в договорі.

На підтвердження факту надання послуг сторонами договору були підписані наступні акти надання послуг: № 22 від 02.05.2024 на суму 42 600, 00 грн, № 23 від 03.05.2024 на суму 27 600, 00 грн, № 2 від 17.05.2024 на суму 16 000, 00 грн, № 29 від 27.05.2024 на суму 677 429, 24 грн, № 31 від 27.05.2024 на суму 15 400, 04 грн, № 44 від 28.06.2024 на суму 1 018 344, 00 грн, № 45 від 28.06.2024 на суму 490 032, 00 грн, № 46 від 28.06.2024 на суму 283 086, 00 грн, № 61 від 31.07.2024 на суму 337 614, 00 грн, № 60 від 31.07.2024 на суму 769 434, 60 грн, № 60 від 16.08.2024 на суму 841 112, 40 грн, № 69 від 16.08.2024 на суму 339 552, 00 грн.

Загальна вартість наданих позивачем послуг за договором та прийнятих відповідачем складає 4 858 244, 28 грн.

Таким чином, ТОВ «БМУ № 460» виконало прийняті на себе зобов`язання в повному обсязі, жодних претензій з боку замовника щодо кількості та якості послуг на адресу ТОВ «БМУ № 460» не надходило.

Натомість, відповідачем зобов`язання зі сплати за надані послуги були виконані лише частково на загальну суму 2 808 145, 28 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень, доданих до позовної заяви.

У зв`язку з частковим невиконанням відповідачем прийнятих на себе за договором зобов`язань, листом вих. № 0110-3 від 01.10.2024 позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити вартість послуг в повному обсязі, яка залишилась без відповідного реагування з боку відповідача.

Таким чином, прострочена сума заборгованості відповідача перед позивачем по оплаті наданих послуг за договором складає суму 2 050 099, 00 грн, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права.

На час розгляду даного спору, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем зазначеної суми заборгованості в добровільному порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 даного Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Так, відповідно до наданих до матеріалів справи актів наданих послуг, загальна вартість наданих позивачем послуг за договором та прийнятих відповідачем складає 4 858 244, 28 грн. Проте, всупереч вимогам договору від 01.05.2024, свої зобов`язання щодо своєчасної оплати за надані послуги виконав не в повному обсязі.

Відповідач зазначені у позові обставини не спростував та не надав суду доказів на підтвердження оплати суми боргу в розмірі 2 050 099, 00 грн.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, приймаючи до уваги викладені обставини та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати суму боргу за договором від 01.05.2024 в розмірі 2 050 099, 00 грн, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача даної суми заборгованості належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 46, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-238, 240, 241, 256 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фірми "Мир" Товариство з обмеженою відповідальністю (61153, м. Харків, пр. Ювілейний, 56, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління № 460" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 126/1, офіс 505, ) заборгованість по оплаті наданих послуг за договором № 01/05 від 01.05.2024 в розмірі 2 050 099, 00 грн та судовий збір у розмірі 30 751, 49 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління № 460" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 126/1, офіс 505, ).

Відповідач - Фірма "Мир" Товариство з обмеженою відповідальністю (61153, м. Харків, пр. Ювілейний, 56, ).

Повне рішення складено 14.03.2025.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/4303/24