ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18.03.25 Справа № 917/1049/24
за заявою Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич Ірини Вікторівни
про ухвалення додаткового рішення по справі
про визнання недійсними результати електронних торгів та стягнення коштів
Суддя Киричук О.А.
Представники : згідно протоколу
Товариство з обмеженою відповідальністю «Дока Девелопмент» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ» та Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич Ірини Вікторівни, в якому просило:
2. Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич Ірини Вікторівни грошові кошти, сплачені за придбання нерухомого майна, в розмірі 237 500,00 грн.
3. Стягнути з Державного підприємства «СЕТАМ» грошові кошти в розмірі 12 500,00 грн., сплачені в якості гарантійного внеску та додаткової винагороди організатору торгів.
Рішенням від 29.10.24 суд ухвалив у задоволенні позову відмовити повністю.

Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич Ірина Вікторівна звернулася до Господарського суду Полтавської області із заявою (вх. №14701), в якій просить суд ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дока Девелопмент» витрат на правничу допомогу.

Ухвалою від 08.11.24 суд постановив прийняти заяву Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич Ірини Вікторівни до розгляду, розгляд заяви призначити на 10.12.2024

09.12.24 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дока Девелопмент» надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення по справі.

Разом з тим, 03.12.2024 до Господарського суду Полтавської області надійшла ухвала Східного апеляційного господарського суду від 02.12.24, згідно якої суд постановив витребувати у господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1049/24 (абз.7 резолютивної частини ухвали).

Ухвалою від 10.12.24 суд постановив зупинити провадження у справі № 917/1049/24 щодо ухвалення додаткового рішення до повернення матеріалів справи до Господарського суду Полтавської області.

Матеріали справи № 917/1049/24 повернулися до господарського суду Полтавської області.

Ухвалою від 20.02.25 суд постановив поновити розгляд заяви Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич Ірини Вікторівни про ухвалення додаткового рішення по справі, розгляд заяви призначити на 18.03.2025 р.

10.03.25 від Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич Ірини Вікторівни надійшла заява, згідно з якою заявник просить розглянути заяву Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич Ірини Вікторівнипро про ухвалення додаткового рішення без участі заявника та його представника. Заяву підтримує у повному обсязі.

18.03.25 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дока Девелопмент» надійшла заява, згідно з якою заявник повністю підтримує клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та просить розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводити за відсутності позивача та його представника.

У судове засідання 18.03.2025 представники учасників справи не з`явилися.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи в частині розподілу судових витрат, судом встановлено, що:

Рішенням від 29.10.24 суд ухвалив у задоволенні позову відмовити повністю.

Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич Ірина Вікторівна звернулася до Господарського суду Полтавської області із заявою (вх. №14701), в якій просить суд ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дока Девелопмент» витрат на правничу допомогу.

Згідно ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи зокрема відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.

Згідно з частинами 1-3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України докази розміру судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правничої допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позов відповідач вказував, що докази розміру судових витрат понесених у цій справі будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Попередній розмір судових витрат за участь у цій справі становить 10 000,00 грн.

Із заявою про покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу та доказами їх понесення другий відповідач звернувся 04.11.2025, тобто в межах встановленого процесуального строку з дати ухвалення судового рішення.

До вказаної заяви були додані (у копіях):

- договір про надання правової допомоги №04/11-07/2024 від 11.07.2024, укладений між адвокатом Ковалем В.О. як виконавцем та приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич І.В. як Клієнтом;

- акт прийняття-передачі послуг №1 від 30.09.2024 відповідно до договору №04/11-07/2024 від 11.07.2024, який підписано повноважними представниками сторін цього акту та скріплено печаткою Клієнта;

- рахунок на оплату послуг №01 від 30.09.2024;

- примірник платіжного документу про оплату правничих послуг згідно договору: квитанція №01 від 30.09.2024.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України передбачає загальні засади регулювання та принципи будь-якого договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена, виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Верховний Суд у постанові від 19.11.2021 у справі №910/4317/21 зробив висновок про те, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Так як до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч.1 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Зазначені висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Із наданих позивачем доказів вбачається таке.

11.07.2024 між Адвокатом Ковалем Владленом Олександровичем (Адвокат) та приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич І.В. (Клієнт), укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги №04/11-07/2024 (далі Договір про надання правової допомоги), за умовами якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього та з цього питання представляти інтереси Клієнта в суді або надавати інші види правової допомоги в обсязі, порядку та на умовах, передбачених даним Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

При визначені вартості послуг за цим Договором Сторони виходили з тарифу 1.500,00 грн за одну годину роботи, витрачену Адвокатом на виконання відповідного доручення Клієнта. Участь Адвоката у засіданнях суду оплачується окремо з тарифу 1.500,00 одне засідання, незалежно від того відбулось воно чи ні. Загальна вартість наданих послуг та їх детальний перелік відображається Адвокатом а Акті приймання-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною Договору. За результатом надання правової допомоги в межах відповідного доручення Клієнта Сторони підписують двосторонній акт приймання-передачі наданих послуг. На підставі встановленого Адвокатом рахунку Клієнт зобов`язується не пізніше 5 робочих днів здійснити оплату наданих послуг, зазначених в акті (розділ 3 Договору).

До заяви додано акт №1 від 30.09.2024 приймання-передачі послуг до договору №04/11-07/2024 від 11.07.2024 про надання правничої допомоги, згідно якого Адвокатом надано, а Клієнтом прийнято наступну правничу допомогу:

- аналіз позовної заяви та додатків до неї, формування позиції у справі, аналіз документів наданих замовником та пошук документів, що обгрунтовують позицію викладену у відзиві, складання та направлення відзиву на позовну заяву у справі №917/1049/24 5 год 7.500,00 грн;

- участь у 1-му судовому засіданні, що відбулось 29.09.2025 1.500,00 грн.

Визначено, що сторони підтверджують, що між ними немає будь-яких неврегульованих спорів та жодна із сторін не має будь-яких претензій до іншої сторони.

На підтвердження понесених судових витрат заявником було надано рахунок на оплату послуг№1 від 30.09.2024 та квитанцію №01 від 30.09.2024.

Вказані документи та обставини справи свідчать про документальне підтвердження надання Адвокатом Ковалем В.О. приватному виконавцю виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич І.В. правової допомоги в межах господарської справи №917/1049/24.

Згідно з частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд зазначає, що загальне правило щодо розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Така позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі №906/598/19, додатковій постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №915/324/20.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, встановленого ч.4 ст.129 ГПК України, визначено також частинами 6, 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст.41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Щодо поданого позивачем ТОВ Дока Девелопмент клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому він просить у задоволенні заяви представника відповідача приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич І.В. про ухвалення додаткового рішення відмовити, суд вказує про наступне.

За змістом вказаного документу позивач не погоджується із обсягом та часом наданих представником відповідача послуг. Так, на думку позивача, заява про ухвалення додаткового рішення не містить обґрунтованих доказів обсягу наданих представником відповідача приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич І.В. послуг, виконаних робіт та витраченого представником часу в інтересах відповідача, вчинені представником дії не вимагали заявленого значного обсягу юридичної роботи, обсяг і складність поданих процесуальних документів не є значними, а тому заявлений об`єм професійної роботи адвоката в кількості 5 годин є неспівмірним із об`ємом необхідного часу на підготовку для захисту інтересів відповідача приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич І.В.

Як вже зазначалось, розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договорі. В Акті №2 від 30.09.2025 приймання-передачі послуг, сторони зазначили, що правова (правнича) допомога у справі №917/1049/24 відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги, надана Адвокатом Клієнту у повному обсязі, загальна вартість наданої правової допомоги становить 9.000,00 грн. Підписуючи акт Клієнт засвідчив, що між сторонами немає будь-яких неврегульованих спорів та жодна із сторін не має будь-яких претензій до іншої сторони.

Крім того, як вже зазначалось, у відзиві на позов другий відповідач зробив відповідну заяву, що докази розміру судових витрат понесених у цій справі будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Попередній розмір судових витрат за участь у цій справі становить 10 000,00 грн. Така заява цілком відповідає приписам частини 1 статті 124 ГПК України.

Таким чином, підстави для відмови чи зменшення розміру витрат приватному виконавцю виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич І.В. на правничу допомогу відсутні, оскільки заперечення, подані позивачем, є необґрунтованим та не доводять неспівмірності витрат, які просить стягнути представник другого відповідача.

Приймаючи до уваги той факт, що другому відповідачу дійсно надавалась професійна правнича допомога згідно умов укладеного договору, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), з урахуванням конкретних обставин даної справи, суд вважає, що заявлені представником приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич І.В. до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9.000,00 грн є повністю співмірними, відповідають складності справи, витраченим адвокатом часом та не є завищеними щодо іншої сторони спору.

Отже, розподіляючи витрати, понесені другим відповідачем на професійну правничу допомогу адвокатом, судова колегія зазначає, що надані до матеріалів справи докази на суму 9.000,00 грн, в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Таким чином, враховуючи наведені положення процесуального законодавства та підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом Ковалем В.О. приватному виконавцю виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич І.В. професійної правничої допомоги при розгляді справи за позовом ТОВ Дока Девелопмент на суму 9.000,00 грн, відповідна заява про покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 123,129, 237-238, 240-241, 244 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич Ірини Вікторівни про ухвалення додаткового рішення по справі задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дока Девелопмент» (02140, м.Київ, вул.Лариси Руденко, буд.6А, офіс 534, ) на користь приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Роткевич Ірини Вікторівни (27501, м.Світловодськ, Кіровоградська область, вул.Героїв України, 50, офіс 7 РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9.000,00 грн.

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Повний текст додаткового рішення складено 18.03.2025 р.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Киричук О.А.