СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Харків Справа № 917/1464/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.,

без виклику представників сторін,

розглянувши апеляційну скаргу Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області, м.Полтава, (вх.№3161 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/1464/24 (суддя Кльопов І.Г., ухвалене в м.Полтава, дата складення повного тексту 18.12.2024)

за позовом: Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області, м.Полтава,

до відповідача: Приватного підприємства "Тайга і К", Полтавська область, Кременчуцький район, с. Нова Знам`янка,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Регіональний офіс водних ресурсів у Полтавській області звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного підприємства "Тайга і К" про стягнення 129568,78грн. збитків (суми завищення вартості виконаних робіт) щодо виконання договору підряду від 10.10.2019 №41, розмір яких розраховано на підставі Акту ревізії від 16.08.2021 № 201607-22/17 окремих питань фінансово-господарської діяльності Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 складеного Управлінням Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/1464/24 відмовлено в задоволенні позову, з тих підстав, що наданий позивачем акт ревізії від 16.08.2021 № 201607-22/17 не є доказом наявності противної поведінки відповідача, як обов`язкової складової відшкодування збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами договору підряду на виконання робіт від 10.10.2019 за № 41 та відповідно не можуть їх змінювати.

Позивачем не надано доказів на підтвердження саме неправомірної поведінки відповідача при виконанні договору, не доведено також і фактичних обставин заподіяння збитків на заявлену до відшкодування суму, відповідно, і відсутній причинно-наслідковий зв`язок між збитками та поведінкою відповідача, у зв`язку із чим, відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності з відшкодування збитків в заявленому розмірі.

Регіональний офіс водних ресурсів у Полтавській області з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/1464/24 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, а також наданим позивачем доводам та доказам, що призвело до передчасного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.12.2024 витребувано у господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1464/24; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

09.01.2025 матеріали справи №917/1464/24 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області на рішення господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/1464/24; встановлено відповідачу у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України) з дня вручення даної ухвали; встановлено сторонам у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; розгляд апеляційної скарги Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області на рішення господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/1464/24 ухвалено розпочати з 17.01.2025 без повідомлення учасників справи.

22.01.2025 відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№1086), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області, рішення господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/1464/24 залишити без змін.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з частиною 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду про відкриття апеляційного провадження була направлена учасникам справи через підсистему Електронний суд до кабінету користувача і доставлена їм 16.01.2025 року.

Клопотань від учасників справи про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням не надійшло.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

В ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до приписів пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Звертаючись до суд з відповідним позовом, позивач - Регіональний офіс водних ресурсів у Полтавській області зазначав, що з метою упорядкування ділянки русла річки, довжиною 23,7км та захисту від підтоплення території Чорнухинської селищної та Кізлівської, Вороньківської, Мелехівської сільських рад Чорнухинського району в 2005 році ВКП Полтавського облводресурсів розроблено техніко-економічне обґрунтування (ТЕО) "Розчищення та регулювання русла р.Многа Чорнухинського району Полтавської області". ТЕО пройшло експертизу проекту, в т.ч. екологічну (№04-08/4070 від 30.12.2005).

26.09.2006 між Полтавським обласним виробничим управлінням водного господарства (надалі замовник, на даний час Регіональний офіс водних ресурсів у Полтавській області), Приватним підприємством "Тайга І К" (надалі - підрядник) та Відкритим акціонерним товариством "Лубниводбуд" (надалі - субпідрядник) було укладено контракт на розчищення та регулювання русла р.Многа в Чорнухинському районі Полтавської області №7 (надалі контракт т.1 а.с.21-24), відповідно до умов якого підрядник в межах договірної ціни виконує власними і залученими силами і засобами всі, передбачені проектною документацією роботи по капітальному будівництву об`єкту "Розчищення та регулювання русла р.Многа в Чорнухинському районі Полтавської області", здає об`єкт замовнику в експлуатацію, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити їх. Підрядник ліквідує недоробки, що виникли в межах гарантійного терміну та з їх вини (розділ 2 контракту).

Згідно з пунктом 3.1. контракту, вартість розчищення та регулювання русла р.Многа (23,7 км) складає 8656,433тис.грн., в т.ч. ПДВ 1442,739 тис.грн.

Розмір договірної ціни будівельних робіт, що доручаються виконати в межа: контракту на 2006 рік - 195,0 тис.грн. (пункт 3.2. контракту).

Відповідно до пункту 3.3. контракту договірна ціна є динамічною та може змінюватись сторонами шляхом укладання додаткових угод у випадках зміни обсягів і складу робіт, прийняття нових законодавчих нормативних актів, врахування інфляційних факторів, зупинення робіт за рішенням замовника та через обставини непереборної сили;

Витрати на зведення та розбирання тимчасових будівель і споруд приймаються в розмірі - 4,2% від вартості БМР (доповнення до ДБНЦУ №5 за травень 2002 року) понижуючим коефіцієнтом 0,85, розмір прибутку та адміністративні витрати визначаються за усередненими показниками рекомендованими Держбудом (пункт 3.4. контракту).

Відповідно до пункту 4.1. контракту відрядник зобов`язаний почати виконання робіт в вересні 2006 року і закінчити і виконання в грудні 2010 року згідно Регіональної програми "Захисту від шкідливої дії вод сільських населених пунктів і сільськогосподарських угідь в Полтавській області у 2006-2010 років та прогноз до 2015 року".

Підрядник зобов`язаний виконувати роботи в розмірі підсумкової вартості та відповідні строки, що встановлені графіком робіт, та у відповідності з проектною документацією, будівельними нормами і правилами, графіком виконання робіт (пункти 4.2. та 4.3. контракту).

Згідно з пунктом 6.1. контракту замовник забезпечує передачу підрядникові проектної документації для виконання робіт за договором в 2-х примірниках протягом 3 робочих днів з моменту підписання договору.

Передача проектної документації оформляється актом у двох примірниках, що підписується двома сторонами. Дата підписання акта є датою передачі документації (пункт 6.2. контракту).

Після виконання всіх передбачених проектом робіт підрядник здає об`єкт замовнику в експлуатацію згідно з ДБН А.3.1.-3-94 (пункт 13.1. контракту).

У 2009 році Відділом комплексного проектування Полтавського обласного виробничого управління водного господарства Полтававодгосп (на даний час - Регіональний офіс водних ресурсів у Полтавській області) виготовлено робочу документацію по об`єкту "Розчищення та регулювання русла р.Многа в Чорнухинському районі Полтавської області. II черга".

Відповідно до вищезгаданого контракту, відповідачу, як підряднику було передано проектну документацію, в т.ч. на II чергу виконання робіт, що підтверджується розпискою директора ПП "Тайга і К" Ващенко Н. Д. (т.1 а.с.25)

Роботи по відновленню русла річки на II ділянці розпочаті та проводились в 2010-2011 роках підрядником ПП "Тайга і К".

Відповідно до проекту, в 2010 році розпочато будівництво водопропускної гідроспоруди, де виконані роботи по влаштуванню основи із збірних залізобетонних плит та змонтовано дві нитки залізобетонних блоків типу ЗТП.

Через відсутність фінансування будівництво було призупинено і рахувалось як незавершене.

Після 8-річної перерви у фінансуванні, будівництво було відновлено.

У 2019 році, рішенням двадцять шостої сесії сьомого скликання від 25.07.2019 №1123, Регіональному офісу водних ресурсів у Полтавській області, як замовнику, було виділено кошти (субвенція з місцевого бюджету державному) для коригування проекту та закінчення будівництва об`єкту "Розчищення та регулювання русла р.Многа в Чорнухинському районі Полтавської області. II черга".

Для коригування кошторисної частини проекту (перерахунку залишків в поточні ціни) РОВР у Полтавській області звернувся листом від 22.08.2019 № 1027/01-09 до Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "Дніпроводогосп". Робочий проект було відкориговано з врахуванням найменших цін на будівельні матеріали в регіоні.

10.10.2019 між Регіональним офісом водних ресурсів у Полтавській області (надалі - замовник) та Приватним підприємством "Тайга і К" (надалі - підрядник) було укладеного договір підряду на виконання робіт №41 (т.1 а.с.26-30), предметом якого є виконання робіт по об`єкту за найменуванням "Розчищення та регулювання русла р.Многа в Чорнухинському районі Полтавської області", код класифікатора ДК 021:2015-45240000-1 Будівництва гідротехнічних об`єктів (пункт 1.1 договору).

Підрядник в межах кошторисної вартості будівництва та враховуючи тверду договірну ціну, завершує виконання робіт власними та залученими силами і засобами, здає об`єкт замовнику в експлуатацію, ліквідує недоробки, що виникли з його вини (пункт 1.2. договору).

Пунктами 2.2., 2.3. договору визначено, що підрядник гарантує якість виконаних робіт, визначених у договірній ціні та можливість експлуатації протягом гарантійного строку. Строк гарантії на якість закінчених робіт встановлюється 5 років для гідротехнічної споруд та 2 роки для р.Многа з дати приймання робіт у повному обсязі замовником. Крім того, підрядник гарантує відповідність будівельних матеріалів, конструкцій і обладнання специфікаціям, державним стандартам, умовам та наявність

необхідних сертифікатів, технічних паспортів та інших документів, які посвідчують їх якість.

Відповідно до пункту 1.3. договору кількісна характеристика робіт, що виконуються за даним договором відповідно до проектно-кошторисної документації.

Згідно з пунктом 3.1. договору, ціна цього договору становить 2053700,00грн., в т.ч. ПДВ 20% на суму 342283,33грн.

Договірна ціна робіт, як невід`ємна частина договору,- визначається на основі кошторисної документації та є твердою (пункт 3.2. договору).

Відповідно до пункту 4.1. договору, розрахунки між сторонами здійснюються в безготівковому порядку шляхом перерахування через рахунки, відкриті у фінансових установах на підставі, підписаних та скріплених печатками сторін, актів приймання виконаних підрядних робіт (ф. № КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат. (ф. № КБ-3).

Оплата виконаних робіт проводиться поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт та після прийняття замовником закінчених робіт (пункт 4.2. договору).

Згідно пункту 6.4.6 Підрядник зобов`язується при складанні договірної ціни на виконання робіт приймати вартість матеріальних ресурсів по найменшій ціні, яка визначена на основі відповідного проведеного аналізу ринку потрібних матеріалів в регіоні з урахуванням їх якісних характеристик, строків та об`ємів поставки.

Акт № 6 вартості виконаних послуг по здійсненню технагляду за грудень 2019 року та Акт № 7 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року підтверджують виконання та прийняття робіт без жодних зауважень та заперечень з боку замовника (т.1 а.с.37-63).

Разом з тим, Управлінням Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області за період з 01.01.2019 по 31.12.2020, на підставі чого складено акт від 16.08.2021 № 201607-22/17 (т.1 а.с.32-56).

За результатами проведені ревізії встановлено порушення та недоліки, а саме:

- матеріальна шкода (збитки) на загальну суму 132340,61грн. внаслідок завищення вартості виконаних робіт по об`єкту "Розчищення та регулювання р.Многа в Чорнухинському районі Полтавської області II черга" на загальну суму 129568,78грн.;

- внаслідок завищення видатків на утримання служби замовника (в т.ч. здійснення технічного нагляду) на загальну суму 2771,83грн."

В зазначеному акті у розділі "Контрагенти, причетні до порушення" зазначено ПП "Тайга і К", .

Таким чином, на думку позивача, Приватним підприємством "Тайга і К", як підрядником було завдано Регіональному офісу водних ресурсів у Полтавській області, як замовнику за договором підряду на виконання робіт №41 від 10.10.2019 збитки на суму 129568,78грн.

З метою досудового врегулювання спору, 15.01.2024 Регіональним офісом водних ресурсів у Полтавській області було направлено на адресу Приватного підприємства "Тайга і К" лист вимогу №87/06-09 з проханням відшкодувати зазначену суму (т.1 а.с.65-66).

Проте, відповідачем не було в добровільному порядку відшкодовано суму завданих збитків, що і стало підставою для звернення 03.09.2024 Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області до господарського суду Полтавської області з відповідним позовом (т.1 а.с.1-87).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у даній справі відмовлено в задоволенні позову, з підстав викладених вище (т.1 а.с.147-152).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що відповідно до частин 1, 2, 6 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В частині 3 статті 203 Цивільного кодексу України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 208 Цивільного кодексу України, у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до вимог статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За змістом частин 1-3 статті 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем - Регіональним офісом водних ресурсів у Полтавській області та відповідачем Приватним підприємством "Тайга і К" було укладено договору підряду № 41 на виконання робіт від 10.10.2019, відповідно до умов якого предметом є виконання робіт по об`єкту за найменуванням "Розчищення та регулювання русла р.Многа в Чорнухинському районі Полтавської області", код класифікатора ДК 021:2015-45240000-1 Будівництва гідротехнічних об`єктів.

Передумовою укладення між позивачем та відповідачем вказаного договору підряду № 41 на виконання робіт від 10.10.2019 було проведення позивачем, як замовником переговорної процедури закупівель за № UA-2019-09-25-0017430-b відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі".

Тобто, саме внаслідок проведення процедури закупівель замовником було визначено, яка пропозиція для нього найбільш вигідна, та, в подальшому, укладено з відповідачем вказаний договір, яким погоджено всі істотні умови виконання необхідних робіт та визначено ціну договору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За статтею 843 Цивільного кодексу України, у договорі підряду визначається або конкретна ціна роботи, або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 844 Цивільного кодексу України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Статтею 849 Цивільного кодексу України передбачені права замовника під час виконання роботи, а саме: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника; якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно з частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Положеннями частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Підписавши договір підряду на виконання робіт № 41 від 10.10.2019 сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тому зазначений договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань та є обов`язковим для виконання у відповідності до статті 629 Цивільного кодексу України.

Матеріалами справи також підтверджується, що виконані підрядником Приватним підприємством "Тайга і К" за договором підряду на виконання робіт № 41 від 10.10.2019, прийняті замовником - Регіональним офісом водних ресурсів у Полтавській області без жодних заперечень та зауважень по Акту № 7 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року підписаному 24.12.2019 на суму 749939,92 грн. та оплачені згідно платіжного доручення № 22 від 24.12.2019 (т.1 а.с.38-63, 64).

За приписами статей 525-526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або невизначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В силу приписів статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 224 Цивільного кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України, згідно з частиною 1 якої майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1, 2 статті 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (частина 2 статті 216 Господарського кодексу України).

Звертаючись до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача збитків - суми завищення вартості виконаних робіт у розмірі 129568,78грн., позивач - Регіональний офіс водних ресурсів у Полтавській області, фактично вказує на встановлене контролюючим органом в Акті ревізії від 16.08.2021 № 201607-22/17 (т.1 а.с.32-56) завищення вартості робіт за договором підряду на виконання робіт № 41 від 10.10.2019, у зв`язку із чим, як вважає позивач, він фактично сплатив більше грошових коштів за виконання робіт (на 129568,78грн.), ніж було потрібно.

Будь-яких інших доказів на підтвердження завищення вартості виконаних підрядних робіт чи неналежного їх виконання відповідачем до матеріалів справи не надано.

За змістом статей 224, 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Пунктом 2 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому, саме на позивача покладено обов`язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язання та шкодою.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Як було зазначено вище, розмір збитків позивачем, як було зазначено вище, розраховано на підставі Акту ревізії від 16.08.2021 № 201607-22/17 окремих питань фінансово-господарської діяльності Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 складеного Управлінням Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області.

Судова колегія зазначає, що акт ревізії - це документ про результати проведеної перевірки (аудиту), який є носієм дій з фінансового контролю та інформації про виявлені недоліки, який не має обов`язкового характеру та не може оспорюватись в суді.

Крім того, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.05.2018 у справі №922/2310/17 та від 22.10.2019 у справі №922/59/19.

До того ж, акт ревізії не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 Господарського кодексу України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

Отже, акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Тобто, укладання сторонами у справі договору, дії сторін по виконанню їх умов, у тому числі проведення відповідних робіт та їх оплата є підтвердженням того, що сторони перебували у договірних відносинах.

Таким чином, обсяг прав, обов`язків та відповідальності сторін по справі мають врегульовуватися тими положеннями чинного законодавства, які визначають умови проведення підрядних будівельних робіт та договором.

Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору, який було виконано сторонами і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати, отже не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.07.2018 у справі №904/7287/17, від 20.06.2019 у справі №916/1906/18, від 26.12.2019 у справі №908/2711/18.

Отже, за наведених обставин, колегія суддів вважає, що акт ревізії від 16.08.2021 №201607-22/17 не є доказом наявності противної поведінки відповідача, як обов`язкової складової відшкодування збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами договору підряду на виконання робіт від 10.10.2019 за № 41 та відповідно не можуть їх змінювати.

Позивачем не надано доказів на підтвердження саме неправомірної поведінки відповідача при виконанні договору, не доведено також і фактичних обставин заподіяння збитків на заявлену до відшкодування суму, відповідно, і відсутній причинно-наслідковий зв`язок між збитками та поведінкою відповідача, у зв`язку із чим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог та як наслідок покладення на відповідача відповідальності з відшкодування збитків в заявленому розмірі.

Судова колегія зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/1464/24 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/1464/24 залишити без змін.

Повна постанова складена 17.03.2025.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий