СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

19 березня 2025 року м. Харків Справа № 922/2957/24

Східний апеляційний господарський суд у складі судді: Стойка О.В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мішем» (вх.№3299 від 17.03.2025) в частині відводу судді Хачатрян В.С. від розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мішем» (вх.№186Х від 24.01.2024) на рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2025 у справі №922/2957/24 (м.Харків, суддя Усата В.В., повний текст рішення складено 23.01.2025)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мішем», місто Луцьк, Волинська область,

до Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, м.Харків,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Східного апеляційного господарського суду знаходиться апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Мішем» (вх.№186Х від 24.01.2024) на рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2025 у справі №922/2957/24.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 задоволено заяву судді Склярук О.І. про самовідвід у справі №922/2957/24. Справу №922/2957/24 передано для повторного автоматизованого розподілу.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мішем» надійшла заява (вх.№3299 від 17.03.2025) про відвід судді Склярук О.І. та судді Хачатрян В.С.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мішем» надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№3300 від 17.03.2025).

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу між суддями від 17.03.2025 для розгляду справи №922/2957/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С., суддя Сгара Е.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.03.2025р. (колегія суддів: головуючий, суддя-доповідач Гетьман Р.А., судді Сгара Е.В. та Хачатрян В.С.),заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мішем» (вх.№3299 від 17.03.2025) в частині відводу судді Склярук О.І. від розгляду справи №922/2957/24 залишено без розгляду, заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю «Мішем» (вх.№3299 від 17.03.2025) в частині відводу судді Хачатрян В.С. від розгляду справи №922/2957/24 визнано необґрунтованою.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мішем» (вх.№3299 від 17.03.2025) про відвід судді Хачатрян В.С. від розгляду справи №922/2957/24 передано для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Протоколом автоматизованого розподілу справи від 17.03.2025р. в порядку ст.32 Господарського процесуального кодексу України головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду заяви про відвід визначено суддю Стойка О.В.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішем" про відвід судді Східного апеляційного господарського суду : Хачатрян В.С. від розгляду апеляційної скарги Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, місто Харків в межах справи №922/2957/24, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

При цьому, згідно з ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, тоді як зловживання процесуальними правами не допускається.

Практикою Європейського суду з прав людини під терміном «суд, встановлений законом» у ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. мається на увазі, що «судова влада у демократичному суспільстві регулюється законами, джерелом яких є Парламент». Зазначений термін охоплює не лише правові підстави існування суду, але і його склад у кожній конкретній справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Занд проти Австрії» та у справі «Сокуренко і Стригун проти України»).

Європейським судом з прав людини в рішенні у справі «Білуха проти України» зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» для забезпечення існування неупередженості суду для цілей п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» суд наголошує, що «безсторонність», в сенсі п.1 ст.6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Кожен суддя колегії об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Означений висновок також вбачається з рішення Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України».

Відтак, згідно зі ст.35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст.36 цього Кодексу, до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, правова позиція яких, у даному випадку представника позивача не влаштовує.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 13.01.2021р. у справі №761/16124/15-ц.

У ст.36 Господарського процесуального кодексу України передбачені обставини, які не допускають повторну участь судді у розгляді справи.

Згідно з приписами ч.ч.3,4 ст.38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у п.п.1-4 ч.1 ст.35 цього Кодексу, ст.36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

За змістом доводів заяви про відвід вбачається незгода заявника з мотивувальною частиною судових рішень відносно останнього, зокрема, постанови від 21.11.2024 у справі 922/2953/24, а також постанови апеляційного суду від 06.02.2025 у справі 922/1836/24.

Заявник стверджує, що відносно нього іншою стороною реалізована протиправна схема, якою апеляційний суд під час розгляду вищевказаної справи знехтував своїм обов`язком щодо належного мотивування судового рішення, що може свідчити про особисту зацікавленість окремих членів колегії суддів у результаті розгляду спору.

Заявник вважав, що при розгляді попередніх апеляційних скарг за участі судді Хачатрян В.С. порушено принцип верховенства права, право на справедливий суд, наявні ознаки дій, передбачених статтею 106 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у вигляді не зазначення в судовому рішенні мотивів прийняття або відхилення аргументів сторін щодо суті спору.

Виходячи з наведених вимог закону, процедура відводу суддів не покликана здійснювати ревізію законності і обґрунтованості ухвалених у межах інших судових справ судових рішень незалежно від ступеню подібності, схожості чи співпадіння досліджуваних обставин та спірних правовідносин - будь-який інший поза процесуальний перегляд судових рішень (тобто шляхом перегляду за ново виявленими чи виключними обставинами або у порядку оскарження до суду вищої інстанції) чинним законодавством не передбачений і заборонений, адже є несумісним із принципом "res judicata".

Факт різних підходів у тотожних справах не є ознакою упередженості суду, а свідчить про індивідуальний розгляд кожної справи з урахуванням її специфіки. Обставини однієї справи можуть суттєво відрізнятися від іншої, але наявність чи відсутність такої тотожності, не є підставою їх правової оцінки поза межами процесуально визначеної процедури перегляду відповідних судових рішень.

Твердження заявника про особисту зацікавленість судді у результаті розгляду спору є голослівними і такими, що не підтверджуються жодними фактичними обставинами чи доказами, а відсутність окремої думки не є порушенням законодавства, оскільки кожен суддя має право, але не зобов`язаний її висловлювати.

Фактично доводи заявника щодо відводу судді Хачатрян В.С. є незгодою з рішенням суддів в інших справах та не свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді, вони не можуть бути підставою для відводу судді в силу приписів ч.4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, а інших обґрунтованих підстав для відводу судді, за змістом поданої заяви не вбачається.

Керуючись ст.ст.35, 36, 38, 39, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішем" про відвід судді Східного апеляційного господарського суду Хачатрян В.С. з розгляду справи №922/2957/24 - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Стойка