ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025м. ХарківСправа № 922/4810/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОІНВЕСТ» (49044, Україна, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Шевченка, будинок, 17, ідентифікаційний код особи 25532809)
до Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» (61037, Україна, Харківська обл., місто Харків, проспект Героїв Харкова, будинок, 199, ідентифікаційний код особи 05762269)
про стягнення індексу інфляції та 3 процентів річних
за участю представників:

позивача Колодочка Г. В.,

відповідача Бакулін А. С.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОІНВЕСТ» з позовом до Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» та просило суд:

1. Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ СИСТЕМИ» (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЄВРОІНВЕСТ» (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпро, вул. Шевченко, д. 17, ідентифікаційний код в п/р НОМЕР_1 в «Райффайзен Банк» м. Київ, МФО 300335) індекс інфляції у розмірі 76957,48 грн. та три проценти річних у розмірі 24563,20 грн, що нараховані на заборгованість стягнену рішенням господарського суду Харківської області від 08.10.2020 ро у справі № 922/2517/20.

2. Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ СИСТЕМИ» (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЄВРОІНВЕСТ» (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпро, вул. Шевченко, д. 17, ідентифікаційний код в п/р р НОМЕР_1 в «Райффайзен Банк» м. Київ, МФО 300335) індекс інфляції у розмірі 3390,95 грн та три проценти річних у розмірі 1082,32 грн, що нараховані на заборгованість стягнену додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 19.10.2020 ро у справі № 922/2517/20.

3. В порядку ч.2 ст.625 ЦКУ та ч.10 ст.238 ГПКУ зобов`язати орган, що здійснюватиме примусове виконання:

- нарахувати Відповідачу інфляційні втрати, як це передбачено ч.2 ст. 625 ЦКУ, за весь період прострочення оплати боргу, що не був врахований в рішенні суду, починаючи з 15.11.2024 року, по дату повного погашення боргу, за формулою:

Сінф.втрат = Сп х Пс,

Де:

Сінф.втрат сума інфляційних втрат за період прострочки.

Сп - загальна сума грошової заборгованості разом з інфляційними втратами на початок періоду.

Пс індекс інфляційного розрахунку за весь період прострочки,

розрахунок, якого здійснюється за формулою:

Пс = (ІІ1 : 100) x (ІІ2 : 100) x (ІІ3 : 100) x ... (ІІZ : 100)

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

.....

ІІz - індекс інфляції за останній місяць прострочення, та стягувати ці інфляційні втрати з відповідача, якщо буде мати місце примусового виконання рішення;

Розрахунок інфляційних втрат в Позові виконано станом на 15.11.2024 року;

- нараховувати Відповідачу 3% річних, як це передбачено ч.2 ст. 625 ЦКУ, за весь період прострочення оплати боргу, що не був врахований в рішенні суду, починаючи з 30.12.2024 року, по дату повного погашення боргу, за формулою:

Сума санкції = Ск x 3 % (ст.625 ЦКУ) x Д : 365 : 100, де

Ск загальна сума грошової заборгованості разом з інфляційними втратами на кінець періоду,

Д - кількість днів прострочення,

та стягувати даний відсоток з Відповідача на користь Позивача, якщо буде мати місце примусове виконання рішення.

Розрахунок суми 3 % річних в позові виконано станом на 30.12.2024 р.

4. Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ СИСТЕМИ» (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЄВРОІНВЕСТ» (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпро, вул. Шевченко, д. 17, ідентифікаційний код в п/р НОМЕР_2 р НОМЕР_1 в «Райффайзен Банк» м. Київ, МФО 300335) суму судового збору у розмірі 3028 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Ухвалою суду від 02.01.2025 подану позовну заяву було залишено без руху, відповідно до ст. 174 ГПК України надано позивачу час на усунення недоліків.

03.01.2025 до Господарського суду Харківської області надійшла заява (вх. № 60) представника позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 06.01.2025 було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 10.02.2025 о 09:45.

1002.2025 за вх. 3541 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти правомірності заявлених позивачем вимог.

Засідання у справі відкладалося з 10.02.2025 по 10.03.2025.

11.02.2025 за вх. 3724 від позивача надійшла відповідь на відзив.

28.02.2024 за вх. 5331 відповідачем подано заяву про надання копій постанов про зупинення вчинення виконавчих дій.

Представник позивача у судовому засіданні 10.03.2025 позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

08 жовтня 2020 року за результатами розгляду справи № 922/2517/20 за позовом АТ «ЮНІКОН» до Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» господарський суд Харківської області ухвалив рішення, яким вирішив cтягнути з Державного підприємства «Завод Електроважмаш» (61089, м. Харків, просп. Московський, будинок 299, ідентифікаційний код юридичної особи 00213121) на користь Приватного акціонерного товариства «Юнікон» (49005, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28 А, ідентифікаційний код юридичної особи 23647176) 9 461,48 грн. 1 % річних та 106 450,45 грн. інфляційних втрат, а також судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 2 101,95 грн.

19.10.2020 року за результатами розгляду заяви АТ «ЮНІКОН» про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/2517/20 господарський суд Харківської області ухвалив додаткове рішення, яким вирішив cтягнути з Державного підприємства «Завод Електроважмаш» (61089, м. Харків, просп. Московський, будинок 299, ідентифікаційний код юридичної особи 00213121) на користь Приватного акціонерного товариства «Юнікон» (49005, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28 А, ідентифікаційний код юридичної особи 23647176) витрати на професійну допомогу в сумі 5 200,00 грн.

На виконання вищевказаних рішень суду Господарський суд Харківської області видав накази, а саме: наказ від 29.10.2020 на примусове виконання рішення господарського суду Харківської області від 08.10.2020 у справі № 922/2517/20 на підставі якого Відділом примусового виконання рішень Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження № 63703706 про стягнення 118 013,88 грн; наказ від 10.11.2020 на примусове виконання рішення господарського суду Харківської області від 19.10.2020 у справі № 922/2517/20 на підставі якого Відділом примусового виконання рішень Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження № 66265785 про стягнення 5200,00 грн.

13.09.2021 за результатами розгляду заяви АТ «ЮНІКОН» про заміну сторони у виконавчому провадженні Господарський суд Харківської області ухвалою постановив замінити боржника у виконавчому провадженні ВП № 63703706 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29 жовтня 2020 року у справі № 922/2517/20 з Державного підприємства "Завод Електроважмаш" на його правонаступника Акціонерне товариство "Завод Електроважмаш" (61089, місто Харків, проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний код юридичної особи 00213121); замінити боржника у виконавчому провадженні ВП № 66265785 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 10 листопада 2020 року у справі № 922/2517/20 з Державного підприємства "Завод Електроважмаш" на його правонаступника Акціонерного товариства "Завод Електроважмаш" (61089, місто Харків, проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний код юридичної особи 00213121).

10 січня 2023 між АТ «ЮНІКОН», ідентифікаційний код в (далі за текстом Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОІНВЕСТ», ідентифікаційний код в (далі за текстом Новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (далі Договір). Відповідно до пунктів 1.1. та 1.2.5. Договору Первісний кредитор відступає Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора до Покупця - ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» (код ЄДРПОУ 0213121), правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ», за Договором № 238/10-61-ВК від 02.11.2017 р. у сумі 123 213,88 грн. (сто двадцять три тисячі двісті тринадцять гривень 88 копійок), що стягнена рішенням господарського суду Харківської області від 08.10.2020 р. та додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 19.10.2020 р. у справі № 922/2517/20.

21.08.2024 розглянувши заяву ТОВ «ЄВРОІНВЕСТ» про заміну сторін у виконавчих провадженнях господарський суд Харківської області постановив ухвалу про заміну стягувача по справі.

Позивач вказував, що станом на день подачі даної позовної заяви рішення господарського суду Харківської області від 08.10.2020 та додаткове рішення господарського суду Харківської області від 19.10.2020 не виконані.

У зв`язку з порушенням Відповідачем зобов`язання з оплати грошового зобов`язання, що стягнено рішенням господарського суду Харківської області від 08.10.2020 та додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 19.10.2020 у справі № 922/2517/20 Позивач просив суд стягнути з Відповідача інфляційні втрати та три проценти річних у загальному розмірі 105993,95 грн відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач вказував, що від самого моменту набрання законної сили судового рішення від 08.10.2020, а також додаткового рішення від 19.10.2020 у справі № 922/2517/20 та моменту відкриття за ними виконавчого провадження у Відповідача (правопопередника) існували законні підстави не виконувати дані рішення, які є й на цей час, оскільки у відповідності до п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Також, відповідач вказував на необґрунтованості розрахунків Позивача інфляційних витрат та річних, а також щодо необхідності враховувати наявність воєнного стану.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст.173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника заплатити кредиторові певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 5 ст.11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Це положення спрямоване на захист майнового права та інтересу стягувача (кредитора у зобов`язанні), реальне забезпечення виконання зобов`язань та рішень суду. Оскільки у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду та зобов`язання, стягувач (кредитор) зазнає матеріальних втрат від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та від неправомірного користування належними йому до сплати коштами.

Таким чином, застосування ст. 625 ЦК України після винесення рішення суду, спонукає боржника виконати таке рішення, адже сума коштів, що підлягає до стягнення продовжує зростати до моменту фактичного виконання рішення суду і може бути стягнена за бажанням стягувача (кредитора).

Як було встановлено судом, рішенням Господарського суду Харківської області від 08.10.2020 по справі № 922/2517/20 було вирішено стягнути з Державного підприємства «Завод Електроважмаш» на користь Приватного акціонерного товариства «Юнікон» 9 461,48 грн. 1 % річних та 106 450,45 грн. інфляційних втрат, а також судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 2 101,95 грн.

Таким чином, предметом стягнення за вказаним рішенням є лише 1% річних, інфляційні втрати і судовий збір. Сума основної заборгованості не стягувалася.

За додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 19.10.2020 з Державного підприємства «Завод Електроважмаш» на користь Приватного акціонерного товариства «Юнікон» стягнено витрати на професійну допомогу в сумі 5 200,00 грн.

Однак, на суми пені, річних та інфляційних втрат, які за своєю суттю є мірою відповідальності відповідача перед кредитором не можуть бути повторно застосовані санкції у вигляді стягнення 3% річних та втрат від інфляції. Крім того 3% річних та інфляційні втрати не можуть бути нараховані на суму витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вказані суми не є заборгованістю, яка утворилась внаслідок невиконання боржником зобов`язань за договорами. Отже, правомірним є нарахування річних та інфляційних втрат виключно на суму основного боргу.

Нарахування 3% річних та інфляційних втрат на встановлену рішенням суду заборгованість до складу якої, окрім основного боргу, входять суми 3% річних, не відповідає принципу заборони подвійної цивільно-правової відповідальності (п. 48-50 постанови КГС ВС від 15.11.2019 у справі № 905/1753/18).

Суд звертає увагу, що за змістом частини другою статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, враховуючи, що грошові зобов`язання виникли до ухвалення судового рішення по суті спору та не припинилося внаслідок набрання ним законної сили, нарахування річних та інфляційних, згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України, належить здійснювати на суму основного боргу, стягнуту цим судовим рішенням до її повної сплати боржником, без урахування стягнутих цим рішенням сум річних, пені та інфляційних втрат (близька за змістом правова позиція викладена у п. 59-62 постанови КГС ВС від 15.11.2019 у справі № 905/1753/18).

Положення статей 3, 509, 625 ЦК України, передбачають нарахування інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу, а не на інфляційні втрати і 3% річних, нараховані за попередній період, таким чином помилковим є твердження, що під час нарахування інфляційних втрат урахуванню (обчисленню) підлягає не тільки основний борг, а й сума, на яку збільшився цей борг за попередні періоди внаслідок інфляційних процесів.

Наведену правову позицію також викладено у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 916/2889/13.

Оскільки за рішеннями по справі № 922/2517/20 предметом стягнення були лише відсотки річних, інфляційні втрати, судовий збір та витрати на правничу допомогу, а основна заборгованість не стягувалася, то не підлягають нарахуванню інфляційні втрати і відсотки річних на зазначені суми стягнення.

Окрім того, судом встановлено, що за наданими позивачем розрахунками, ним здійснено нарахування трьох відсотків річних за період з 08.10.2020 по 30.12.2024 на суму стягнених за рішенням коштів із врахуванням нових нарахованих інфляційних втрат за цей же період (з 08.10.2020 по 15.11.2024 у сумі 76 957,48 грн), що також є неправомірним, оскільки нарахування відсотків річних здійснювалися на майбутні інфляційні втрати.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОІНВЕСТ» не підлягають задоволенню з огляду на їх необґрунтованість.

З урахуванням відмови в задоволенні позову та приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі не підлягають покладенню на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОІНВЕСТ».

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "12" березня 2025 р.

Суддя Л.С. Лаврова