ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/535/24

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

вул. Шота Руставеллі, буд. 9-А, м. Київ, 01601

в особі філії "Коломийське лісове господарство"

вул. Дружби, 18, с. Нижній Вербіж, Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., 78218

до відповідача: Заболотівської селищної ради

пл. Бандери С., 3, с. Заболотів, Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., 78315

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Івано-Франківська обласна державна адміністрація

вул. Грушевського, буд. 21, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область

про визнання незаконною та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права комунальної власності відповідача на земельні ділянки, припинивши право власності на них; визнання незаконною та скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок

за участю представників:

від позивача: Левицький Андрій Олександрович;

від відповідача: не з`явилися;

від третьої особи: Ігнатенко Олексій Юрійович

ВСТАНОВИВ: Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Коломийське лісове господарство" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Заболотівської селищної ради про:

- визнання незаконною та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права комунальної власності Заболотівської селищної ради на земельні ділянки за кадастровими номерами: :04:001:0001 площею 1,5 га; :04:001:0003 площею 0,9354 га; :04:001:0002 площею 0,7739 га; :04:004:0005 площею 2,3155 га, припинивши право власності на них;

- визнання незаконною та скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок за кадастровими номерами: :04:001:0001 площею 1,5 га; :04:001:0003 площею 0,9354 га; :04:001:0002 площею 0,7739 га; :04:004:0005 площею 2,3155 га.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 10.06.2024, суд у складі судді Валаєвої Т.Е., залишив без руху позовну заяву ДСГП "Ліси України" в особі філії "Коломийське лісове господарство" та встановив позивачу строк для усунення недоліків.

21.06.2024 через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшла заява від 20.06.2024 (вх.№10264/24) про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач також просив суд залучити до участі у справі Івано-Франківську обласну державну адміністрацію в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 26.06.2024, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 06.08.2024; заяву про залучення до участі у справі третьої особи призначив до розгляду в підготовчому засіданні; встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Сторонам ухвалу про відкриття провадження у справі від 26.06.2024 направлено в їхні електронні кабінети, що відповідає приписам ч.11 ст.242 ГПК України та доставлено до електронних кабінетів 26.06.2024, що підтверджується довідками від 27.06.2024.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 30.07.2024 суддю Валєєву Талію Емірівну, у провадженні якої знаходилася справа №909/535/24, звільнено з посади судді Господарського суду Івано-Франківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2024 №51, відповідно до ст. 32 ГПК України, п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 909/535/24.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2024 справу № 909/535/24 розподілено судді Рочняк О.В.

Відповідно до ч.14 ст. 32 ГПК України, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні 06.08.2024 суд відклав підготовче засідання на 18.09.2024, про що сторони повідомлені ухвалою повідомленням від 06.08.2024.

Судове засідання, призначене на 18.09.2024 не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Рочняк О.В. у відпустці.

Відповідно до ухвали від 30.09.2024, суд повідомив учасників справи про те, що підготовче засідання відбудеться 10.10.2024.

За наслідками підготовчого засідання 10.10.2024, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 30.10.2024, про що сторони повідомлені ухвалою повідомленням від 10.10.2024.

В судовому засіданні 30.10.2024 представник позивача заявив клопотання про повернення в підготовче провадження, з огляду на невирішене судом клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Івано-Франківську обласну державну адміністрацію, яке має вирішуватися на стадії підготовчого провадження.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.2024 суд повернувся на стадію підготовчого провадження у справі №909/535/24; залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Івано-Франківську обласну державну адміністрацію; призначив підготовче засідання на 20.11.2024 та зобов`язав третю особу надати суду письмові пояснення по справі, копії яких направити всім учасникам у справі.

Учасникам справи ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.2024 направлено в їхні електронні кабінети, що відповідає приписам ч.11 ст.242 ГПК України.

06.11.2024 через систему "Електронний суд" до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення щодо позову від 06.11.2024 (вх.№17379/24).

20.11.2024 суд задовольнив усне клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання та відклав підготовче засідання на 02.12.2024. Про час і дату підготовчого засідання представник позивача повідомлений в судовому засіданні, а відповідач та третя особа - ухвалою - повідомленням від 20.11.2024, яку, відповідно до ч.11 ст.242 ГПК України, направлено в їхні електронні кабінети.

02.12.2024 через систему "Електронний суд" до суду від представника позивача надійшло клопотання від 02.12.2024 (вх.№18810/24) про відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

В судовому засіданні 02.12.2024 суд задовольнив клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання, продовжив строк підготовчого провадження та відклав підготовче засідання на 17.12.2024, про що учасники справи повідомлені ухвалою - повідомленням від 02.12.2024.

04.12.2024 до суду електронною поштою від відповідача надійшли пояснення щодо позову №3001/02-28 від 04.12.2024 (вх.№19110/24).

17.12.2024 суд задовольнив усне клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання для добровільного врегулювання спору та відклав підготовче засідання на 09.01.2025.

За наслідками підготовчого засідання 09.01.2025 суд протокольно закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 10.02.2025, про що представник позивача та представник третьої особи повідомлені в судовому засіданні, а відповідач - ухвалою повідомленням від 09.01.2025, яку відповідно до ч.11 ст.242 ГПК України, направлено в його електронний кабінет.

В судовому засіданні 10.02.2025 суд задовольнив усне клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи з метою добровільного врегулювання спору та відклав розгляд справи по суті на 03.03.2025.

В судовому засіданні 03.03.2025 суд розглянув справу по суті, перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення рішення до 06.03.2024.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача. Позов мотивовано тим, що земельна ділянка площею 580 га, яка перебуває у постійному користуванні позивача, має перетин з ділянками з кадастровими номерами :04:001:0001 площею 1,5 га; :04:001:0003 площею 0,9354 га; :04:001:0002 площею 0,7739 га та :04:004:0005 площею 2,3155 га, що зареєстровані за відповідачем. При цьому позивач зазначив, що державна реєстрація права комунальної власності та реєстрація права постійного користування за Заболотівською селищною радою на спірні земельні ділянки є незаконною, а наявність накладок земельних ділянок унеможливлює формування в Державному земельному кадастрі земельної ділянки лісогосподарського призначення, що створює ризики її протиправного вибуття із державної власності.

Позиція відповідача. Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався, у своїх поясненнях зазначив, що селищною радою не розроблялося жодної документації по спірних земельних ділянках, тільки на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну №9-136/15-18-СГ від 20.03.2018 та акту приймання-передачі від 20.03.2018, здійснено їх реєстрацію в Реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позиція третьої особи. Представник Івано-Франківської обласної державної адміністрації зазначив, що земельні ділянки, які відповідно до змісту позовної заяви та доданих до неї документів перебувають у постійному користуванні позивача передано в комунальну власність з порушенням передбаченої земельним законодавством процедури, що є порушення інтересів держави у сфері регулювання земельних відносин.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши учасників справи, надавши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до державного акту № I-IФ 002804 на право постійного користування землею від вересня 2001 року, на підставі рішення Снятинської районної ради народних депутатів від 30.05.2001, надано Коломийському держлісгоспу 580 га землі (в межах згідно планом землекористування) у постійне користування для ведення лісового господарства на території Рудниківської сільської ради Заболотівського лісгоспу.

ДП "Коломийське лісове господарство", яке згідно з наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 № 912, реорганізовано шляхом приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" звернулося до ДП "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" із заявою №02-17/246 від 30.06.2022 про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок на території Отинійського, Чернелицького, Заболотівського лісгоспів.

30.12.2022 ДП "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ДП "Коломийське лісове господарство" (Заболотівське лісництво) для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг за межами с. Рудники Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області (інвентарний номер Б-8-48 від 30.12.2022).

Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №РВ-023 від 25.01.2023 відмовлено ДП "Коломийське лісове господарство" у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо вищезгаданої земельної ділянки.

Згідно з висновком державного кадастрового реєстратора Кончаковської Ю.М. щодо перевірки електронного документа встановлено, що зазначена земельна ділянка має перетин з ділянкою :04:001:0001, площа співпадає на 0,5725%; перетин з ділянкою :04:001:0003, площа співпадає на 0,3219%; перетин з ділянкою :04:001:0002, площа співпадає на 0,2954%; перетин з ділянкою :04:004:0005, площа співпадає на 0,0975%.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру, місце розташування земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0001, :04:001:0003, :04:001:0002, :04:004:0005 є Івано-Франківська область, Снятинський район, Заболотівська селищна рада ОТГ, за межами населеного пункту Рудники. Ці земельні ділянки відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення, код цільового призначення - 16.00. Державна реєстрація земельних ділянок проведена на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель 09.03.2018.

Як вбачається з Інформації із реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.11.2024, земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0001, :04:001:0003, :04:001:0002, :04:004:0005 перебувають в комунальній власності та зареєстровані за Заболотівською селищною радою ОТГ Снятинського району Івано-Франківської області. Державна реєстрація цих земельних ділянок проведена 11.09.2018.

Підставою для здійснення державної реєстрації речового права на спірні земельні ділянки за Заболотівською селищною радою були:

- наказ Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність № 9-136/15-18-СГ від 20.03.2018;

- акт приймання-передачі земельної ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 20.03.2018, складений між ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області та Заболотівською селищною радою ОТГСнятинського району Івано-Франківської області Франківської області;

- рішення Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Снятинського району Івано-Франківської області № 63-4/2018 від 15.03.2018.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Щодо визнання незаконною та скасування державної реєстрації права комунальної власності на спірні земельні ділянки.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України (ЗК України), землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі землі лісогосподарського призначення.

До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства (ст. 5 Лісового кодексу України).

За змістом ст. 55 ЗК України, до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства (ст. 57 ЗК України, ч. 1 ст. 17 ЛК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЗК України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 5 ст. 122 ЗК України, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

В ч. 2 ст. 1 Лісового кодексу України визначено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

За змістом ст. 7 Лісового кодексу України, ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Відповідно до ст. 8 Лісового кодексу України, у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

Згідно з п. 4 ст. 31 ЛК України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території.

Згідно з ст. 25 Лісового кодексу України, основним завданням державного регулювання та управління у сфері лісових відносин є забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Згідно ч. 1 ст. 57 Лісового кодексу України, зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 30 Лісового кодексу України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські, районні ради у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на відповідній території: передають у власність, надають у постійне користування земельні лісові ділянки на землях спільної власності відповідних територіальних громад, власності територіальних громад міст Києва і Севастополя та припиняють права користування ними.

За встановлених судом обставин, Державному підприємству "Коломийське лісове господарство", правонаступником якого є ДСГП "Ліси України", надано 580 га землі (в межах згідно з планом землекористування) у постійне користування для ведення лісового господарства на підставі рішення Снятинської районної ради народних депутатів від 30.05.2001.

При цьому, згідно з матеріалами справи, вищевказана земельна ділянка має перетин з земельними ділянками з кадастровими номерами :04:001:0001 (площа співпадіння 0,5725%); :04:001:0003 (площа співпадіння 0,3219%); :04:001:0002 (площа співпадіння 0,2954%); :04:004:0005 (площа співпадіння 0,0975%).

Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру, земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0001, :04:001:0003, :04:001:0002, :04:004:0005 відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про вилучення спірних земельних ділянок та зміну їх цільового призначення в порядку передбаченому нормами Земельного та Лісового кодексів України.

Отже, з огляду на те, що земельні ділянки за кадастровими номерами :04:001:0001, :04:001:0003, :04:001:0002, :04:004:0005 накладаються на земельну ділянку лісового фонду, яка перебуває у постійному користуванні ДСГП "Ліси України" в особі філії "Коломийське лісове господарство", суд дійшов до висновку про те, що спірні земельні ділянки є незаконно сформованими.

Позивач вважає, що наявність зареєстрованого права власності перешкоджає належному володінню, розпорядженню та користуванню майном державної власності.

Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. (ч.1 ст.11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч. 2 статті 18 цього Закону).

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Відповідно до абзаців 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній на час звернення з позовом), у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України.

Таким чином, зазначеною нормою закону допускаються такі окремі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи, які не є негаторним позовом, а саме: 1) скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) скасування державної реєстрації прав, тоді як правовими наслідками застосування таких способів захисту є припинення речового права, зареєстрованого за останнім набувачем на підставі скасованого судом незаконного рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, та подальше повернення відповідних речових прав у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, скасованої в судовому порядку, тобто на користь попереднього набувача речового права, якщо останній звісно раніше реєстрував за собою відповідне речове право.

Суд зауважує, що положення абзаців 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" послідовно узгоджуються з нормами пунктів 4, 5 частини 1 статті 14 цього Закону, відповідно до яких розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі: скасування державної реєстрації земельної ділянки; набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовується рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого відкрито відповідний розділ.

Таким чином, виходячи з системного аналізу змісту зазначених норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", правовим наслідком набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовуються рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, є закриття державним реєстратором відповідного розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке (закриття розділу) відбувається в разі неможливості повернення відповідних речових прав у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, скасованої в судовому порядку, а саме на користь попереднього набувача речового права, якщо існує запис про право такого набувача.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.01.2025 у cправі №904/6886/23.

Враховуючи правовий висновок, викладений в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.03.2024 у справі №731/264/23 та в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.05.2024 у справі №916/1750/22, колегія суддів у cправі №904/6886/23 в постанові від 21.01.2025 наголосила на тому, що з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини часткового накладення спірної земельної ділянки на земельну ділянку лісогосподарського призначення, яка перебуває в постійному користуванні ДСГП "Ліси України", сама по собі позовна вимога про скасування судом державної реєстрації права комунальної власності Селищної Ради на спірну земельну ділянку в цілому, до складу якої входить земельна ділянка державної власності лісогосподарського призначення, є окремим належним та ефективним способом захисту прав держави, спрямований на відновлення первісного стану, що існував до відповідної (незаконної) державної реєстрації. Адже, скасування судом державної реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку, в подальшому, дозволяє ініціювати розроблення зацікавленими сторонами та затвердження технічної документації щодо поділу спірної земельної ділянки на дві окремі частини з урахуванням різного цільового призначення її частин та подальшої їх законної реєстрації як окремих об`єктів цивільних прав (сформованих земельних ділянок) в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, позовна вимога про визнання незаконною та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права комунальної власності Заболотівської селищної ради на земельні ділянки за кадастровими номерами: :04:001:0001 площею 1,5 га; :04:001:0003 площею 0,9354 га; :04:001:0002 площею 0,7739 га; :04:004:0005 площею 2,3155 га є обґрунтованою та належить до задоволення.

Щодо вимоги про визнання припиненим права власності Заболотівської селищної ради на спірні земельні ділянки

Заявивши вимогу про визнання незаконною та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права комунальної власності Заболотівської селищної ради на земельні ділянки за кадастровими номерами: :04:001:0001 площею 1,5 га; :04:001:0003 площею 0,9354 га; :04:001:0002 площею 0,7739 га; :04:004:0005 площею 2,3155 га, припинивши право власності на них, позивач фактично просив припинити право власності відповідача на вказані вище земельні ділянки та скасувати державну реєстрацію права комунальної власності на ці земельні ділянки.

Згідно з ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За встановлених судом обставин, земельні ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровими номерами: :04:001:0001; :04:001:0003; :04:001:0002; :04:004:0005, які зареєстровані за Заболотівською селищною радою частково (0,5725%; 0,3219%; 0,2954%; 0,0975%) співпадають з земельною ділянкою лісогосподарського призначення.

З огляду на те, що спірні земельні ділянки лише частково накладаються на землі державного лісового фонду, то лише їх частина є власністю держави, а інша їх частина належить до земель комунальної власності.

За таких обставин припинення права власності на усю площу спірних земельних ділянок порушуватиме право комунальної власності Заболотівської селищної ради на частини цих земельних ділянок, а часткове припинення права власності на них є неможливе у зв`язку з їх сформованістю як єдиних об`єктів цивільних прав. Відповідно, припинення права власності на ці земельні ділянки у такому випадку буде неправомірним, а здійснити їх поділ неможливо.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2024 у справі № 916/1750/22.

Враховуючи наведене, з метою недопущення порушення права комунальної власності селищної ради на частину спірних земельних ділянок, в задоволенні вимоги про визнання припиненим права власності Заболотівської селищної ради на земельні ділянки за кадастровими номерами: :04:001:0001; :04:001:0003; :04:001:0002; :04:004:0005 належить відмовити.

Щодо вимоги про скасування державної реєстрації спірних земельних ділянок в Державному земельному кадастрі

Відповідно до частин 9, 10 статті 791 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно з частиною 13 статті 791 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема, скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Відповідно до частини 10 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Таким чином, єдиною підставою для скасування в Державному земельному кадастрі незаконної державної реєстрації земельної ділянки є судове рішення про скасування такої державної реєстрації (аналогічний висновок викладено в пункті 50 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.05.2024 у справі № 916/1750/22 зі спору, що виник із подібних правовідносин).

Під час обрання ефективного способу захисту щодо спірних земельних ділянок лісогосподарського призначення необхідно враховувати, що їх вибуття з державної власності супроводжувалося незаконною зміною цільового призначення, що зумовлює необхідність заявлення позовної вимоги, спрямованої на скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо дійсного власника та цільового призначення землі та водночас поновить права законного розпорядника спірної земельної ділянки (аналогічний висновок викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.05.2024 у справі № 916/1750/22 та від 21.01.2025 у справі № 904/6886/23 зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, пов`язаних із частковим накладенням земель лісогосподарського призначення на землі сільськогосподарського призначення).

З огляду на те, що державна реєстрація права комунальної власності Заболотівської селищної ради на спірні земельні ділянки вже скасована судом у межах цієї справи, тобто відбулося припинення відповідного речового права на землю, наявні підстави для задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації спірних земельних ділянок в Державному земельному кадастрі.

Як визначено в ч.1 та ч.3 ст.13, ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, позов належить до задоволення частково.

З огляду на те, що позов у даній справі підлягає частковому задоволенню, судовий збір, у відповідності до ст. 129 ГПК України, суд покладає на сторони пропорційно задоволених вимог.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач заявив 12 вимог немайнового характеру (визнати незаконною та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права комунальної власності на 4 земельні ділянки; припинити право власності на 4 земельні ділянки; визнати незаконною та скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію 4 земельних ділянок).

Таким чином, відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з урахуванням ч.3 цієї статті, за подання позову до суду позивач мав сплати судовий збір у розмірі 29 068 грн 80 коп. (3028 грн х 12 х 0,8), натомість, згідно з відомостями платіжної інструкції №898 від 19.06.2024 сплатив 24 224 грн 00 коп.

Відтак, з ДСГП "Ліси України" в особі філії "Коломийське лісове господарство" в дохід Державного бюджету України слід стягнути 4 844 грн 80 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 20, 73, 74, 76-78, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права комунальної власності Заболотівської селищної ради на земельні ділянки за кадастровими номерами:

- :04:001:0001 площею 1,5 га;

- :04:001:0003 площею 0,9354 га;

- :04:001:0002 площею 0,7739 га;

- :04:004:0005 площею 2,3155 га.

Визнати незаконною та скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок за кадастровими номерами:

- :04:001:0001 площею 1,5 га;

- :04:001:0003 площею 0,9354 га;

- :04:001:0002 площею 0,7739 га;

- :04:004:0005 площею 2,3155 га.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Заболотівської селищної ради (78315, пл. Бандери С., 3, селище Заболотів, Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, вул. Шота Руставеллі, буд. 9-А, м. Київ, ) в особі філії "Коломийське лісове господарство" (78218, вул. Дружби, 18, с. Нижній Вербіж, Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., код ЄДРПОУ ВП 45108305) 19 379 (дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят дев`ять) грн 20 коп. судового збору.

Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, вул. Шота Руставеллі, буд. 9-А, м. Київ, ) в особі філії "Коломийське лісове господарство" (78218, вул. Дружби, 18, с. Нижній Вербіж, Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., код ЄДРПОУ ВП 45108305) в дохід Державного бюджету України 4 844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 80 коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 18.03.2025

Суддя О.В. Рочняк