РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2025Справа № 910/343/25

Суддя Ягічева Н.І., розглянувши в письмовому провадженні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІА" (04078, вул. Полкова, буд. 55, кв.133, м. Київ, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРМ УКРАЇНА» (01042, м.Київ, вул.Чигоріна, буд.12, )

про стягнення коштів 780 040,34 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРІА" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРМ УКРАЇНА» (далі - відповідач) про стягнення коштів 780 040,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором позики №17/03-23 від 17.03.2023 відповідач в обумовлений строк не повернув позику, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 660 000,00 грн, а також обов`язок сплатити на користь позивача 26 092,60 грн 3% річних та 93 947,74 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 відкрито провадження у справі № 910/343/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

При цьому, про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/343/25 відповідач повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01042, м. Київ, вул.Чигоріна, буд.12), що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку про повернення поштового відправлення та поштовим конвертом, в якому ухвала суду надсилалась на адресу відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд-

ВСТАНОВИВ:

17.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРІА» (далі- Кредитор/Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРМ УКРАЇНА» (далі - Позичальник/Боржник/Відповідач) було укладено Договір позики №17/03-23 (далі - Договір).

Згідно п. 3 Договору розмір позики становить 182 500,00 грн.

Відповідно до п. 4.1 Договору Кредитор зобов`язаний надати позику протягом місяця з моменту підписання Договору.

Згідно п. 5.1 Договору строк надання позики Позичальнику становить 30 (тридцять днів) з моменту отримання коштів.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що строк, вказаний у п.5.1 Договору, може бути продовжений за письмовою угодою Сторін.

05.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРІА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРМ УКРАЇНА» укладено Додаткову угоду до Договору позики №17/03-23 від 17.03.2023, у п. 3 якої відповідач збільшив розмір позики та визнав свої зобов`язання перед позивачем на суму 660 000,00 грн.

У пункті 5.1 Додаткової угоди Сторони визначили, що строк надання позики Позичальнику становить до 15.09.2023 включно. По закінченню зазначеного строку Позичальник зобов`язується повернули позику протягом одного робочого дня.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов Договору позики №17/03-23 від 17.03.2023 не повернув отриману позику, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 660 000,00 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 26 092,60 грн 3% річних та 93 947,74 грн інфляційних втрат.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРІА" належним чином виконало умови Договору позики №17/03-23 від 17.03.2023, надавши Товариству з обмеженою відповідальністю «ФОРМ УКРАЇНА» позику у розмірі 660 000,00 грн, що підтверджується :

1) Платіжною інструкцією №958 від 06.04.2023 на суму 80 000,00 грн;

2) Платіжною інструкцією №990 від 18.04.2023 на суму 102 500,00 грн;

3) Платіжною інструкцією №1002 від 02.05.2023 на суму 30 000,00 грн;

4) Платіжною інструкцією №1005 від 05.05.2023 на суму 40 000,00 грн;

5) Платіжною інструкцією №1006 від 09.05.2023 на суму 30 000,00 грн;

6) Платіжною інструкцією №1017 від 17.05.2023 на суму 30 000,00 грн;

7) Платіжною інструкцією №1018 від 22.05.2023 на суму 40 000,00 грн;

8) Платіжною інструкцією №1019 від 26.05.2023 на суму 15 000,00 грн;

9) Платіжною інструкцією №1029 від 06.06.2023 на суму 110 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 5.1 Додаткової угоди Сторони визначили, що строк надання позики Позичальнику становить до 15.09.2023 включно. По закінченню зазначеного строку Позичальник зобов`язується повернули позику протягом одного робочого дня.

Доказів повернення відповідачем позики у розмірі 660 000,00 грн, отриманої за Договором позики №17/03-23 від 17.03.2023, матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРМ УКРАЇНА» за Договором позики №17/03-23 від 17.03.2023 у сумі 660 000,00 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІА" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРМ УКРАЇНА» суми основного боргу у розмірі 660 000,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 26 092,60 грн 3% річних та 93 947,74 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд зазначає, що відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Президент України видав Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває станом на дату прийняття судом рішення у даній справі.

Таким чином, нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат за період з 18.09.2023 по 11.01.2025 (у період воєнного стану) за прострочення повернення відповідачем позики за Договором позики №17/03-23 від 17.03.2023 є безпідставним, у зв`язку з чим суд відмовляє у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІА" до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРМ УКРАЇНА» в частині стягнення 26 092,60 грн 3% річних та 93 947,74 грн інфляційних втрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРМ УКРАЇНА» (01042, м.Київ, вул.Чигоріна, буд.12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІА" (04078, вул. Полкова, буд. 55, кв.133, м. Київ, ) грошові кошти у розмірі 660 000 (шістсот шістдесят тисяч) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 7 920 (сім тисяч дев`ятсот двадцять) грн 00 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4.Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13.03.2025

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА