ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2025 року м. Дніпро Справа № 904/5239/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрніхром" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2025 (повна ухвала складена 02.01.2025, суддя Васильєв О.Ю.) у справі №904/5239/24

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрніхром", м. Дніпро

до Державного підприємства Завод "Генератор", м. Київ

про стягнення 4 864 165,50 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ДП Завод "Генератор" (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ "ВКФ "Укрніхром" (відповідач) про стягнення 3 607 738,19 грн., з яких: 3 601 538,82 грн. - надмірно сплачені кошти за договором та 6 199,37 грн. - 3% річних.

Первісні позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Державним підприємством Заводом "Генератор" та ТОВ "ВКФ "Укрніхром" було укладено Договір №02 від 10.01.2024 про постачання. Позивачем було перераховано відповідачу за товар 16 651 968 грн., який фактично коштував 13 050429,18 грн., що на 3 601 538,82 грн. більше від вартості товару.

20.12.2024 (сформований в системі "Електронний суд" 19.12.2024) від ТОВ "ВКФ "Укрніхром" (відповідач) до господарського суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить продовжити строк для подання зустрічного позову.

30.12.2024 через підсистему "Електронний суд" від ТОВ "ВКФ "Укрніхром" надійшла зустрічна позовна заява до ДП Завод "Генератор", в якій просить:

1. вважати своєчасним строк подання даного зустрічного позову;

2. постановити ухвалу по справі №904/5239/24, відповідно до якої: відстрочити сплату судового збору за подачу зустрічного позову до дати ухвалення судового рішення по справі; прийняти до спільного розгляду зустрічну позовну заяву ТОВ "ВКФ "Укрніхром" про стягнення заборгованості за виконані роботи у загальному розмірі 4 864 165,50 грн. разом з первісною позовною заявою ДП Завод "Генератор" про стягнення 3 607 738,19 грн. по справі №904/5239/24;

3. за наслідками розгляду даного зустрічного позову ухвалити рішення, відповідно до якого: стягнути з ДП Завод "Генератор" на користь ТОВ "ВКФ "Укрніхром" загальну вартість виконаних робіт по Договору від 10.01.2024 №02 у розмірі 4 864 165,50 грн., а також судові витрати у розмірі 108 369,98 грн.; з урахуванням вимог ч. 11 ст. 238 ГПК України здійснити зустрічне зарахування вимог сторін за первісними та зустрічними позовними вимогами.

Зустрічна позовна заява обґрунтована наявністю заборгованості ДП Завод "Генератор" перед ТОВ "ВКФ "Укрніхром" за виконані належним чином та в повному обсязі монтажні та налагоджувальні роботи по Договору №02 від 10.01.2024.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2025 у справі №904/5239/24 повернуто зустрічну позовну заяву ТОВ "ВКФ "Укрніхром" і додані до неї документи без розгляду.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що ТОВ "ВКФ "Укрніхром", в порушення приписів ст. 180 ГПК України, звернулося до суду із зустрічним позовом лише 30.12.2024, тобто у строк, що є більшим 15 днів для подання відзиву на позов.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду, з використанням системи "Електронний суд", з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрніхром", в якій просить: ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2025 по справі № 904/5239/24 про повернення зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Укрніхром скасувати повністю; матеріали справи № 904/5239/24 передати для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області для вирішення питання прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Укрніхром від 30.12.2024 та об`єднання її в одне провадження з первісним позовом Державного підприємства ЗАВОД "ГЕНЕРАТОР".

Апеляційна скарга обґрунтована наступним.

19.12.2024 (в останній день на подачу відзиву, що підтверджується Карткою руху документа користувача ЕС) Відповідачем було подано до Суду відзив, в якому він вказав, що: «Відповідач направив Позивачу Вимогу на погодження відповідної кошторисної документації по Договору та оплату вартості виконаних монтажних, налагоджувальних робіт у розмірі 4 864 165,50 грн. Якщо Позивач не виконає відповідну вимогу та буде продовжувати пред`являти будь-які зауваження до відповідних документів, то Відповідач зі свого боку буде змушений заявити зустрічні позовні вимоги про стягнення боргу по Договору з Позивача на користь Відповідача та ініціювати питання проведення судової експертизи на предмет обсягу та вартості виконаного монтажу, налагодження товару та інших робіт по Договору. При цьому розгляд відповідних спорів в межах одного провадження є доцільним, оскільки вони стосуються одних і тих самих відносин по Договору і задоволення зустрічного позову може повністю виключити первісні позовні вимоги. Враховуючи, що достеменна позиція Позивача стосовно зустрічних вимог Відповідача станом на теперішній час не відома, то Відповідач вважає за потрібне дочекатись його позиції за відповідною вимогою про оплату боргу по Договору та погодження кошторисної документації. І якщо Позивач проігнорує це звернення Відповідача саме тоді останній буде змушений заявити зустрічний позов по цій Справі. З огляду на це Відповідач змушений просити Суд продовжити строки на подачу зустрічного позову на 10 календарних днів, а саме до 29.12.2024 (включно)». Тобто, у вказаному документі Відповідач додатково просив продовжити йому строк для подання зустрічного позову у Справі на 10 календарних днів. Через ігнорування Позивачем вимог Відповідача про оплату заборгованості в межах відповідних строків (оскільки 29.12.2024 припадало на вихідний день), як це було вказано у відзиві, 30.12.2024 Відповідач подав до Суду зустрічний позов. Однак, Суд повернув зустрічну позовну заяву у відповідності до ухвали від 02.01.2025 через порушення строків його подачі.

Скаржник наголошує на тому, що в порушення вимог ГПК України, Суд не прийняв жодного рішення ні стосовно першої заяви Відповідача про продовження строків від 18.12.2024, ні стосовно повторної заяви Відповідача від 19.12.2024, що вказувалась у відзиві на позов. Водночас, відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 6 ч. 7 ст. 119 ГПК України: «Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою».

На переконання Відповідача, Суд, в порушення вимог ГПК України, безпідставно повернув його зустрічний позов і при цьому не розглянув заяви про продовження строків на його подачу, що подавались до моменту їх закінчення.

Судом було повністю проігноровано взаємозв`язок первісного позову та зустрічного позову, які виникли з одних правовідносин, а саме Договору від 10.01.2024 № 02 і задоволення зустрічних позовних вимог повністю виключає первісні позовні вимоги. Відтак, первісний та зустрічний позови доцільно було розглянути в межах одного провадження.

Відповідач вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали: порушив вимоги ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 236 ГПК України, оскільки ухвала не містить жодних обґрунтувань підстав для повернення зустрічного позову та неврахування Судом факту подвійної подачі заяв про продовження строків на подачу зустрічного позову; порушив принцип змагальності та позбавив Відповідача права на пред`явлення зустрічних позовних вимог, які повністю виключають первісні позовні вимоги.

Державне підприємство Завод "ГЕНЕРАТОР" не скористалося своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, що в силу приписів ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає апеляційному перегляду судового рішення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою ЦАГС від 17.01.2025 здійснено запит матеріалів справи №904/5239/24 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

24.01.2025 матеріали оскарження ухвали від 02.01.2025 надійшли до ЦАГС.

Ухвалою ЦАГС від 29.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрніхром" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2025 у справі №904/5239/24. Визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а висновок суду першої інстанції про повернення зустрічного позову є передчасним, виходячи з наступного.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про повернення зустрічного позову на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України з мотивів порушення вимоги щодо строку пред`явлення зустрічного позову, передбаченої ч. 1 ст. 180 ГПК України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 183 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

У постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №908/1688/20 вказано, що зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом (пункт 27, 28).

ДП Завод "Генератор" (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ "ВКФ "Укрніхром" (відповідач) про стягнення 3 607 738,19 грн., з яких: 3 601 538,82 грн. - надмірно сплачені кошти за договором та 6 199,37 грн. - 3% річних.

Первісні позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Державним підприємством Заводом "Генератор" та ТОВ "ВКФ "Укрніхром" було укладено Договір №02 від 10.01.2024 про постачання. Позивачем було перераховано відповідачу за товар 16 651 968 грн., який фактично коштував 13 050429,18 грн., що на 3 601 538,82 грн. більше від вартості товару.

18.12.2024 від ТОВ "ВКФ "Укрніхром" до Господарського суду Дніпропетровської області, з використанням системи "Електронний суд", надійшла заява про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву у справі № 904/5239/24.

20.12.2024 (сформований в системі "Електронний суд" 19.12.2024) від ТОВ "ВКФ "Укрніхром" (відповідач) до Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд: продовжити ТОВ "ВКФ "Укрніхром" строк для подання зустрічного позову у справі №904/5239/24 на 10 календарних днів, а саме до 29.12.2024 (включно).

Колегія суддів констатує, що відзив на позовну заяву подано з використанням системи "Електронний суд" 19.12.2024 у строк, визначений судом для подання відзиву, оскільки визначальним для розрахунку дотримання процесуального строку є саме реєстрація та подача документу в системі Електронного суду, а не канцелярією суду.

Оскаржувана ухвала про повернення зустрічної позовної заяви мотивована недотриманням заявником строку для подачі зустрічного позову у строк для подання відзиву.

Однак, апеляційний господарський суд констатує, що судом першої інстанції на момент винесення оскаржуваної ухвали від 02.01.2025 не було розглянуто питання продовження строку на подання зустрічного позову.

Відповідно до положень частин 6, 7, 8 ст. 119 ГПК України про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

У даному випадку, повертаючи зустрічну позовну заяву без розгляду з підстав пропуску строку на її подання, місцевий господарський суд не продовжив ТОВ "ВКФ "Укрніхром" строк на подання відзиву на позов/подання зустрічного позову у справі №904/5239/24, відповідно до заявлених клопотань від 18.12.2024 та 19.12.2024, але й не відмовив у продовженні строку. Таким чином, вказане питання залишалося на розгляді господарського суду.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів висновує, що оскаржувана ухвала про повернення без розгляду зустрічної позовної заяви ТОВ "ВКФ "Укрніхром", у зв`язку з пропуском строку на її подання, без вирішення питання про продовження строку або відмову у продовженні строку на її подання, була постановлена передчасно з порушенням норм процесуального права, тому, підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції також зауважує на доцільності спільного розгляду заявленого відповідачем зустрічного позову з первісним позовом у даній справі, оскільки правовідносини між сторонами виникли на підставі договору постачання №02 від 10.01.2024, обидва позови безпосередньо пов`язані з цим договором та стосуються питань його виконання. Задоволення вимог зустрічного позову може повністю виключити повністю задоволення первісного позову.

З урахуванням наведеного, колегія суддів спростовує висновок суду першої інстанції щодо пропуску строку ТОВ "ВКФ "Укрніхром" на подання зустрічної позовної заяви та висновує про взаємопов`язаність та доцільність спільного розгляду первісного та зустрічного позовів, відтак, вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та дійшов передчасного висновку про повернення зустрічної позовної заяви з мотивів порушення ч. 1 ст. 180 ГПК України. Відтак, оскаржувана ухвала про повернення зустрічної позовної заяви підлягає скасуванню.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава - учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції", заява № 12964/87, § 59).

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише регламентованим, але й реальним.

Надмірний формалізм під час вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.08.2024 у справі № 185/111/24.

Згідно зі ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення позовної заяви, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Водночас, апеляційний господарський суд зауважує, що 13.02.2025 Господарським судом Дніпропетровської області по суті позовних вимог Державного підприємства Завод Генератор у даній справі ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Укрніхром на користь позивача Державного підприємства Завод Генератор 3 601 538,82грн. - основного боргу, 6 199.37 грн. 3 % річних та 54 116,07 грн.- витрат на сплату судового збору.

Судова колегія констатує, що судом першої інстанції не взято до уваги наступні приписи процесуального закону.

Відповідно до підпункту 17.10 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6- 8, 10, 12- 14, 17, 19, 21, 31- 33 частини 1 статті 255 цього Кодексу (крім ухвал про відмову у прийнятті або повернення зустрічного позову, про відмову у прийнятті або повернення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження), чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали. В інших випадках - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги. У разі необхідності суд апеляційної або касаційної інстанції може витребувати також копії інших матеріалів справи.

З матеріалів апеляційного оскарження ухвали вбачається, що заявник подав апеляційну скаргу на ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви 13.01.2025, тобто, без пропуску строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали.

Таким чином, розгляд первісних позовних вимог по суті та ухвалення рішення у справі унеможливлює направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки наразі спільний розгляд первісного та зустрічного позовів в одному провадженні є процесуально неможливим.

Підсумовуючи вищенаведене, у зв`язку з відсутністю у апеляційного господарського суду повноважень по направленню справ на новий розгляд, колегія суддів дійшла висновку, що зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрніхром" №б/н від 30.12.2024 про стягнення заборгованості за виконані роботи в розмірі 4 864 165,50 грн. (сформована та подана до Господарського суду Дніпропетровської області з використанням системи «Електронний суд» 30.12.2024), має розглядатися в іншому позовному провадженні.

Аналогічний висновок міститься у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 16.10.2020 у справі №904/2466/20.

Судова колегія також зауважує, що розгляд судом першої інстанції первісних позовних вимог по суті та ухвалення рішення у справі не є підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу про повернення зустрічного позову, доводи якої знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, 271, 275, 277, 280, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрніхром" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2025 у справі №904/5239/24 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2025 у справі №904/5239/24 скасувати.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області про повернення зустрічної позовної заяви від 02.01.2025 у справі № 904/5239/24 направити до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін