ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

12 березня 2025 року Справа № 915/114/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва від 25.02.2025 про виправлення помилки у виконавчому документі у справі

за позовом: Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 (вул.Південна, 52, м. Миколаїв, 54034)

в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001)

до приватного підприємства МІСЬКА АПТЕКА (пр. Миру, 4-а (вул. Будівельників, 10/1), м. Миколаїв, 54034),

про: скасування запису про державну реєстрацію права власності та об`єкт нерухомого майна та знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомості,

представники учасників справи не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

04.02.2020 заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до приватного підприємства МІСЬКА АПТЕКА про:

- визнання незаконним та скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису №32695354 від 02.08.2019 про реєстрацію за ПП МІСЬКА АПТЕКА права власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення загальною площею 164,4 кв.м за адресою: вул. Будівельників, 10/1 у м. Миколаєві;

- зобов`язання ПП МІСЬКА АПТЕКА знести самочинно збудований об`єкт нерухомості прибудову до нежитлових приміщень літ. А-9 частина І поверху геометричними розмірами 2,7 х 16 м, розташовану по вул. Будівельників, 10/1 у м. Миколаєві.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2020 у справі №915/114/20 позовні вимоги задоволено. Судом вирішено: скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію за Приватним підприємством МІСЬКА АПТЕКА () права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення: А-9 частина І поверху загальною площею 164,4 кв.м за адресою: вул. Будівельників, 10/1 у м. Миколаєві (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); зобов`язати Приватне підприємство МІСЬКА АПТЕКА () знести самочинно збудований об`єкт нерухомості прибудову до нежитлових приміщень літ. А-9 частина І поверху геометричними розмірами 2,7 х 16 м, розташовану по вул. Будівельників, 10/1 у м. Миколаєві; стягнути з приватного підприємства МІСЬКА АПТЕКА (пр. Миру, 4-а (вул. Будівельників, 10/1), м. Миколаїв, 54034, ) на користь Миколаївської обласної прокуратури (, Банк ДКСУ м. Києва, р/р UA0000340) судовий збір у сумі 3842,00 грн.

На виконання рішення судом видано накази 19.01.2021.

25.02.2025 заступником керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва, яка є правонаступником Миколаївської місцевої прокуратури №2, подано до суду заяву про виправлення помилки у виконавчому документі.

Так, прокурор просить суд: виправити помилку у наказі виданому Господарським судом Миколаївської області 19.01.2021 у справі № 915/114/20 про зобов`язання ПП Міська аптека знести самочинно збудований об`єкт нерухомості прибудову до нежитлових приміщень літ.А-9 частина 1 поверху геометричними розмірами 2,7 х 16 м, розташовану по вул. Будівельників, 10/1 у м. Миколаєві, вказавши у наказі правильне найменування стягувача Миколаївська міська рада.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 ГПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

Ухвалою від 03.03.2025 суд постановив: судове засідання для розгляду заяви заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва від 25.02.2025 про виправлення помилки у виконавчому документі у справі призначити на 12 березня 2025 року об 11:45 год., заявникові до дати судового засідання надати суду обгрунтовання обставин правонаступництва, про які йдеться у заяві від 25.02.2025.

07.03.2025 прокурором подано до суду заяву на виконання п. 2 ухвали Господарського суду Миколаївської області від 03.03.2025 у справі №915/114/20.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, правом участі у судовому засіданні не скористались.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 ГПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути заяву прокурора за наявними матеріалами.

На підставі ст. 233 ГПК України судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи та заяву прокурора, суд дійшов наступних висновків.

Як зазначено вище, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2020 у справі №915/114/20 позовні вимоги задоволено. Судом вирішено: скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію за Приватним підприємством МІСЬКА АПТЕКА () права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення: А-9 частина І поверху загальною площею 164,4 кв.м за адресою: вул. Будівельників, 10/1 у м. Миколаєві (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); зобов`язати Приватне підприємство МІСЬКА АПТЕКА () знести самочинно збудований об`єкт нерухомості прибудову до нежитлових приміщень літ. А-9 частина І поверху геометричними розмірами 2,7 х 16 м, розташовану по вул. Будівельників, 10/1 у м. Миколаєві; стягнути з приватного підприємства МІСЬКА АПТЕКА (пр. Миру, 4-а (вул. Будівельників, 10/1), м. Миколаїв, 54034, ) на користь Миколаївської обласної прокуратури (, Банк ДКСУ м. Києва, р/р UA0000340) судовий збір у сумі 3842,00 грн.

На виконання вказаного рішення судом видано накази 19.01.2021. В тому числі наказ про зобов`язання Приватного підприємства МІСЬКА АПТЕКА () знести самочинно збудований об`єкт нерухомості прибудову до нежитлових приміщень літ. А-9 частина І поверху геометричними розмірами 2,7 х 16 м, розташовану по вул. Будівельників, 10/1 у м. Миколаєві, стягувачем в якому зазначено Миколаївську місцеву прокуратуру №2 (, вул. Південна, 52, м. Миколаїв, 54034).

За правилами ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Миколаївської області 14.12.2020 по справі 915/114/20 набрало законної сили 14.01.2021, у зв`язку з чим 19.01.2021 Господарським судом Миколаївської області було видано відповідний наказ.

Апеляційна скарга на рішення Господарського суду Миколаївської області 14.12.2020 по справі 915/114/20 була подана до Південно-західного апеляційного господарського суду 22.01.2021, тобто вже після набранням рішенням законної сили та видачі наказів у справі.

На виконання вимоги ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 27 січня 2021 року, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Приватного підприємства «Міська Аптека» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14 грудня 2020 року, матеріали справи №915/114/20 про скасування запису про державну реєстрацію права власності та об`єкт нерухомого майна та знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомості направлено до апеляційної інстанції.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2022 залишено без задоволення апеляційну скаргу Приватного підприємства Міська Аптека на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2020 по справі 915/114/20, рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2020 по справі 915/114/20 залишено без змін.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», якщо на судове рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили і на виконання якого видано наказ (частина третя статті 85 і стаття 116 ГПК), подано апеляційну скаргу після закінчення встановленого частиною першою статті 93 ГПК строку, і суд апеляційної інстанції відновить цей строк та прийме скаргу до провадження, то копія відповідної ухвали повинна бути надіслана органу Державної виконавчої служби, якою зазначений наказ прийнято до виконання. Такий наказ відповідно до статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» повертається до суду, який його видав.

У разі коли за результатами апеляційного розгляду оскаржене судове рішення буде залишене без змін, новий наказ на його виконання не видається, а виконується раніше виданий наказ. Якщо на час прийняття судового акта апеляційної інстанції строк для пред`явлення цього наказу до виконання закінчився, зазначений строк може бути відновлений.

Заявою від 25.02.2025 заступник керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва, яка є правонаступником Миколаївської місцевої прокуратури №2, просить суд: виправити помилку у наказі виданому Господарським судом Миколаївської області 19.01.2021 у справі № 915/114/20 про зобов`язання ПП Міська аптека знести самочинно збудований об`єкт нерухомості прибудову до нежитлових приміщень літ.А-9 частина 1 поверху геометричними розмірами 2,7 х 16 м, розташовану по вул. Будівельників, 10/1 у м. Миколаєві, вказавши у наказі правильне найменування стягувача Миколаївська міська рада.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Законом, що визначає сукупність дій органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, іншими законами та нормативно-правовими актами, які підлягають примусовому виконанню, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Помилка, допущена при видачі виконавчого документа, може стосуватися дефектів його форми чи змісту, зокрема: суд неправильно зазначив інформацію про стягувача чи боржника; резолютивну частину судового рішення перенесено у виконавчий лист з помилками, внаслідок цього обсяг обов`язків, що покладено на боржника, зменшено чи збільшено або й зовсім змінено; немає всіх необхідних реквізитів виконавчого документа.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2023 у справі №9901/988/18.

Частинами 3-5 ст. 53 ГПК України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Ця норма кореспондується з ч. 3 ст.45 ГПК, згідно з якою позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Крім того, Кодекс не містить обмежень щодо процесуальних прав, зокрема, органу місцевого самоврядування, який виступає позивачем у справі, провадження в якій відкрито за заявою прокурора. Відповідно, факт подання прокурором позову в інтересах держави не обмежує процесуальних прав позивача.

У цій справі саме орган місцевого самоврядування Миколаївська міська рада як орган, уповноважений здійснювати функції держави в спірних відносинах, набув статусу позивача у справі. А в подальшому статусу стягувача.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону №1404-VIII, учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з частинами першою та другою статті 15 Закону №1404-VIII, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з частинами першою, шостою статті 19 Закону №1404-VIII, сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Особи, які на підставі закону звернулися з позовом в інтересах інших осіб (крім прокурора), беруть участь у виконавчому провадженні і користуються правами сторони виконавчого провадження, відкритого за їхньою заявою або за заявою іншої сторони в справі.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення або за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Системний аналіз вказаних правових норм дозволяє зробити висновок, що законом встановлене чітке розмежування між стягувачем у виконавчому провадженні та прокурором як учасником виконавчого провадження. Відтак суд приходить до висновку, що прокурор у виконавчому провадженні є окремим учасником і не наділений правом підміняти стягувача, яким є позивач або іншу сторону такого провадження.

Також суд враховує, що як витікає з обставин даного спору, саме на орган місцевого самоврядування як власника земельної ділянки покладено відповідні обов`язки, які витікають із застосованого судом способу захисту його права

Враховуючи зазначене, суд вбачає наявними підстави для задоволення заяви прокурора від 25.02.2025 про виправлення помилки у наказі Господарського суду Миколаївської області від 19.01.2021 у справі №915/114/20.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином, враховуючи необхідність виправлення судом помилки у наказі Господарського суду Миколаївської області від 19.01.2021 у справі №915/114/20 стосовно стягувача, підлягають внесенню до наказу також виправлення в частині строку пред`явлення його до примусового виконання.

Керуючись ст. 232-235, 328 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву прокурора від 25.02.2025 про виправлення помилки у наказі Господарського суду Миколаївської області від 19.01.2021 у справі №915/114/20 задовольнити.

2. Не змінюючи суті виправити помилку в наказі Господарського суду Миколаївської області від 19.01.2021 у справі № 915/114/20 про зобов`язання ПП «Міська аптека» знести самочинно збудований об`єкт нерухомості прибудову до нежитлових приміщень літ.А-9 частина 1 поверху геометричними розмірами 2,7 х 16 м, розташовану по вул. Будівельників, 10/1 у м. Миколаєві, а саме:

- замість Стягувач: Миколаївська місцева прокуратура №2 (, вул. Південна, 52, м. Миколаїв, 54034) читати Стягувач: Миколаївська міська рада (, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001);

- строк пред`явлення наказу до виконання замість протягом трьох місяців читати протягом трьох років.

3. Дану ухвалу надіслати учасникам справи та заявникові.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

5. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено і підписано 17.03.2025.

Суддя В.О.Ржепецький