ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025м. ХарківСправа № 922/4772/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс", м. Київ
до Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦПРОЕКТ, ЛТД", м. Харків
про стягнення 1157592,59 грн.
за участю представників учасників справи:

позивача - не з`явися;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦПРОЕКТ, ЛТД", відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за додатковим договором про надання банківської послуги Овердрафт "Гостинний" (1318741/2018 (OV-W)) від 14.03.2018 заборгованість у розмірі 1157592,59 грн, яка складається із: 799251,68 грн - заборгованості по основній сумі кредиту, 156515,38 грн - заборгованості по відсоткам, 149009,53 грн - інфляційні втрати, 52816,00 грн - 3% річних. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 06.01.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс залишено без руху. Позивачу встановлений строк протягом семи днів з дня вручення цієї ухвали суду усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду: доказів оплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; копії претензії-вимоги про відступлення прав вимоги до нового кредитора ТОВ "ФК "Прайм Альянс". Роз`яснено позивачу що в разі усунення недоліків у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

10.01.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 14.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Процесуальний рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

11.03.2025 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому останній просить суд долучити до матеріалів справи, отримані від АТ "ОТП Банк", виписку з особового рахунку відповідача від 19.02.2019 та меморіальний ордер від 19.02.2019, а також просить суд поновити строк для подання названих вище доказів. Своє клопотання про поновлення строку обґрунтовує тим, що позивач неодноразово звертався з запитом до Акціонерного товариства "ОТП Банк" з метою отримати документи що мають значення для справи, а саме: виписка по особовому рахунку та меморіальний ордер (запит долучаємо), та у зв`язку з чим, ТОВ "ФК "Прайм Альянс" отримало вищезазначені документи від АТ "ОТП Банк" та просить долучити такі докази до матеріалів справи.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення строку та долучення доказів до матеріалів справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи (ч.ч. 9, 10 ст. 80 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Ураховуючи вищенаведене, задля дотримання принципів господарського судочинства та з метою повного, та всебічного розгляду справи, з огляду на право учасників справи подавати до суду докази, з урахуванням, що такі докази є у відповідача, суд приходить до висновку про можливість поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" строку для подання доказів по справі, а саме: виписки по особовому рахунку; меморіальний ордер, та долучити зазначені докази до матеріалі справи.

11.03.2025 в судове засідання позивач не з`явився, до суду надіслав клопотання (вх. № 6326) про розгляд справи без участі представника позивача.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 11.03.2025 року було задоволено вищевказане клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про місце, дату та час проведення судових засідань відповідач повідомлявся належним чином, відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду (ухвала суду про залишення позовної заяви без руху від 06.01.2025, ухвала суду про відкриття провадження у справі 14.01.2025, ухвала суду від 13.02.2025) направлялись судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 61045, м. Харків, пров. Отакара Яроша, буд. 14.

Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З огляду на те, що днем вручення судового рішення згідно п.5 ч.6. ст.242 ГПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, тому днем вручення відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі є 21.01.2025, тобто день проставлення відмітки АТ "Укрпошта" у поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення - ухвали суду від 14.01.2025 Отже, саме з 21.01.2025 року почав перебіг строк на подання відповідачем відзиву на позов.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/4772/24 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За змістом п.п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання. У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, враховуючи сплив процесуального строку, встановленого для розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

"25" грудня 2015 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "УКРСПЕЦПРОЕКТ, ЛТД" () (надалі - відповідач) було укладено договір №202/001743/15 про відкриття рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування та надання інших банківських послуг (надалі "Договір РКО").

"14" березня 2018 року між Клієнтом та Банком був укладений додатковий договір про надання банківської послуги Овердрафт "Гостинний" (1318741/2018 (OV-W)) до "Договору про відкриття рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування та надання інших банківських послуг №202/001743/15 від 25.12.2015р." (надалі "кредитний договір", "Договір").

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору Банк надає Клієнту банківський кредит Овердрафт у валюті UAH, що є Банківською послугою, а Клієнт отримує його та зобов`язується повертати використану суму Овердрафту, сплачувати проценти, комісії та інші платежі за наданим Овердрафтом в порядку, розмірі та строки, визначені цим Договором та Правилами надання та користування банківською послугою Овердрафт "Гостинний" (надалі "Правила"). Банківська послуга надається у розмірі Ліміту Банківської послуги, та який визначений у Правилах. На момент укладення цього Договору Доступний Ліміт Банківської послуги становить 137500,00 UAH (сто тридцять сім тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) (засвідчені копії зазначених договорів додаються до позовної заяви).

Відповідно до п.1.3. Договору підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що ознайомлений з Правилами, що розміщені на Інтернет сайті Банку (www.otpbank.com.ua), погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно виконувати свої обов`язки, визначені ними. Правила є невід`ємною частиною Договору та не підлягають додатковому підписанню Сторонами.

Пунктом 1 Правил встановлено, що Овердрафт Кредитна лінія, що надається шляхом здійснення Банком оплати платіжного(их) документа(ів) / доручення(ь) Клієнта з Банківського рахунку, понад наявний на такому рахунку Клієнта залишок грошових коштів.

Пунктом 13 Правил надання та користування банківською послугою овердрафт "Гостинний" у редакції затвердженій Службовим розпорядженням Банку №243 від 18 липня 2016 року: Банк має право проводити перерахунок Ліміту Банківської послуги та встановлювати Клієнту Доступний ліміт Банківської послуги відповідно до внутрішньобанківських нормативних документів та методик. Відповідно до положень Правил в подальшому сума Доступного Ліміту Банківської послуги може змінюватись (збільшуватися або зменшуватися) Банком без необхідності укладання сторонам Договору будь-яких додаткових угод.

Згідно п. 7 Правил Банк здійснює надання Банківської послуги Клієнту відповідно до Заяви про надання Банківської послуги. Керуючись зазначеним пунктом Правил Відповідач надав Позивачу Заяву № 1 від 13.03.2018 р. про надання йому кредиту у формі Овердрафту на 1 (один) рік (365 календарних днів) в розмірі 2500000,00 грн. Протокол загальних зборів учасників № 1 від 13.03.2018 р. про надання Директору право підпису від імені Клієнта Додаткового договору з Банком та гарантував своєчасне повернення кредиту.

В свою чергу згідно п.1.1 Кредитного договору Клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту Овердрафт, сплачувати проценти, комісії та інші платежі за наданим Овердрафтом в порядку, розмірі та строки, визначені цим Договором та Правилами надання та користування банківською послугою Овердрафт "Гостинний".

Відповідно до п.1.2. Кредитного договору за користування Банківською послугою Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі Стандартного розміру процентної ставки, розмір та порядок оплати якої визначаються Правилами.

На дату укладення цього Договору Стандартний розмір процентної ставки становить 19,9% річних.

Підписання договору сторонами підтверджують, що укладення договору відповідає вільному волевиявленню сторін (п.2.2 договору).

Відповідач порушив умови Кредитного договору та не сплатив належні до сплати суми Кредиту та відсотки.

19.02.2019 року Боржник припинив виконувати зобов`язання за умовами Кредитного договору.

Станом на 12.12.2019 року загальна сума заборгованості Боржника становить 955767,06 грн: заборгованість по основній сумі кредиту складає 799251,68 грн, заборгованість по відсоткам 156515,38 грн.

Відповідно до п.2.3 договору, банк має право відступити повністю або частково свої права вимоги за договором третій особі Підписантом цього договору. Клієнт надає свою згоду на таке відступлення права вимоги за договором третій особі.

12 грудня 2019 року між АТ "ОТП БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРФІНАНС ГРУП" (далі ТОВ "ФК "УКРФІНАНС ГРУП") було укладено договір відступлення права вимоги № 12/12/19/1 (далі договір відступлення) за кредитним договором №б/н (1318741/2018 (OV-W)) від 14.03.2018 року (далі кредитний договір), який був укладений між ТОВ "УКРСПЕЦПРОЕКТ, ЛТД" () та АТ "ОТП БАНК", відповідно до якого ТОВ "ФК "УКРФІНАНС ГРУП" набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором.

В подальшому, 12 грудня 2019 року між ТОВ "ФК "УКРФІНАНС ГРУП" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" (далі ТОВ "ФК "Прайм Альянс") було укладено договір про відступлення права вимоги №12/12/К від 12.12.2019 року, відповідно до якого ТОВ "ФК "Прайм Альянс" набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором №б/н (1318741/2018 (OV-W)) від 14.03.2018 року.

ТОВ ФК "УКРФІНАНС ГРУП" відступило, а ТОВ "ФК "Прайм Альянс" набуло права грошової вимоги до ТОВ "УКРСПЕЦПРОЕКТ, ЛТД" у розмірі 955767,06 грн заборгованості за кредитним договором №б/н (1318741/2018 (OV-W)) від 14.03.2018 року.

Відповідачу було надіслано повідомлення (претензія-вимога) про відступлення прав вимоги до Нового Кредитора ТОВ "ФК "Прайм Альянс", що підтверджується описом вкладення № 16907-02-210120-ZAP-9 від 25.01.2020.

Однак, станом на даний час позичальник не виконав умови договору та не сплатив заборгованість у загальному розмірі 1157592,59 гривень, що складається із: загальної заборгованості за кредитом, яка складає 799251,68 грн, заборгованості по відсоткам 156515,38 грн, а також урахування нарахованих позивачем інфляційних втрат за період з грудня 2019 по лютий 2022 у розмірі 149009,53 грн, 3% річних за період з 12.12.2019 у відповідності до ст. 625 ЦК України, що станом на 23.02.2022 становить 52816,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною 1 статті 634 ЦК України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За змістом частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями частини 1 статті 1048 ЦК України унормовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, позивачем доведено та належним чином обґрунтовано правомірність заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 955767,06 грн.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши правильність нарахування процентів річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, є обґрунтованим, а тому позовні вимоги в частині стягнення процентів річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 149009,53 грн інфляційних втрат та 52816,00 грн процентів річних.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог як обґрунтованих, підтверджених доданими до матеріалів справи доказами та не спростованих відповідачем.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦПРОЕКТ, ЛТД" (61045, м. Харків, пров. Отакара Яроша, буд. 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 77, Код ) заборгованість по основній сумі кредиту у розмірі 799251,68 грн, заборгованість по відсоткам у розмірі 156515,38 грн, інфляційних втрат у розмірі 149009,53 грн, 3% річних у розмірі 52816,00 грн, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі у розмірі 13891,11 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено "17" березня 2025 р.

Суддя Л.В. Шарко