ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2025 р. Справа№ 910/7837/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Скрипки І.М.

Мальченко А.О.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2025

у справі №910/7837/24 (суддя Джарти В.В.)

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФМ ГРУП"

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 200 000,00 грн,

УСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - позивач) звернулась у Господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФМ ГРУП" (далі - відповідач) та просило стягнути 200 000,00 грн пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно умов Договору №536-23 (ЦЗ) про закупівлю вугілля кам`яного марки ДГ (13-100) від 07.07.2023 та заявок до нього відповідач зобов`язаний був поставити позивачу вугілля кам`яне у строк до 05.09.2023, однак свої зобов`язання не виконав, у зв`язку із чим 18.09.2023 позивач в односторонньому порядку розірвав договір та нарахував передбачену Договором пеню за період прострочення з 06.09.2023 по 17.09.2023 в загальній сумі 243 174,72 грн, яка була сплачена відповідачем частково і станом на 19.06.2024 заборгованість зі сплати пені становить 200 000,00 грн.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач послався на те, що після отримання першої заявки від 11.07.2023 між сторонами проводились переговори щодо узгодження показників вугілля, тому позивач листом від 03.08.2023 просив призупинити постачання згідно вказаної заявки, тому, фактично, відстрочка виконання поставки була здійснена на прохання позивача, у подальшому сторонами укладена додаткова угода від 28.08.2023 про зменшення обсягів закупівлі та направлена нова заявка. Відповідач повідомляв позивачу у відповіді на претензію про те, що не заперечує проти обставин, викладених у ній, та зі свого боку здійснює оплату суми штрафних санкцій частинами відповідно до наявних фінансових ресурсів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21 січня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення повністю та прийняти нове рішення, яким позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що суд не з`ясував природу правовідносин, які виникли між сторонами, що призвело до неправильної правової оцінки обставин справи та зібраних у справі доказів, оскільки за умовами Договору відповідач мав поставити товар протягом 30 календарних днів з моменту направлення позивачем заявки на електронну пошту відповідача. Позивач 11.07.2023 була направлена заявка на постачання вугілля, 03.08.2023 позивач листом просив відповідача призупинити постачання вугілля відповідно до вказаної заявки та 28.08.2023 позивач направив уточнену заявку. Враховуючи невиконання відповідачем заявки від 11.07.2023 в період з 12.07.2023 по 02.08.2023 (22 дні) та заявки від 28.08.2023 в період з 29.08.2023 по 05.09.2023 (8 днів) позивач 18.09.2023 повідомив про одностороннє розірвання договору та нарахував пеню за період з 06.09.2023 по 17.09.2023. Судом не враховано, що у відповіді на претензію позивач не заперечував проти обставин, викладених у претензії, та проводив часткову сплату штрафних санкцій, проте станом на дату подання позову несплаченою залишилась пеня в розмірі 200 000,00 грн. Суд прийшов до безпідставного висновку про те, що установлений договором 30-денний строк на поставку з дня направлення заявки станом на 06.09.2023 не сплив і прострочення поставки відповідачем товару не наступило.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18 лютого 2025 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 04 березня 2025 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу (поданий 02.03.2025) заперечив проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що після отримання першої заявки від 11.07.2023 між сторонами проводились переговори щодо узгодження показників вугілля, тому позивач листом від 03.08.2023 просив призупинити постачання згідно вказаної заявки, тому, фактично, відстрочка виконання поставки була здійснена на прохання позивача, в подальшому сторонами укладена додаткова угода від 28.08.2023 про зменшення обсягів закупівлі та направлена нова заявка від 28.08.2023 і установлений договором 30-денний строк на поставку товару з дня направлення вказаної заявки станом на 06.09.2023 не сплив, тобто прострочення товару не наступило. Позивач ігнорує той факт, що відповідач не має фізичної змоги то готувати поставку, то призупиняти її, то знову здійснювати за найпершої вимоги, оскільки поставка вугілля є багатоаспектовим процесом, який будується на принципах плановості та прогнозованості, що ігнорувалось позивачем як при призупиненні постачання, так і при направлення нових заявок. Відповідачем, з розумінням до становища позивача, було частково сплачено кошти позивачеві з метою мінімізації негативних наслідків для позивача внаслідок зміни строків поставки, однак така добра воля відповідача не свідчить про обґрунтованість претензій позивача.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 07.07.2023 між Військовою частиною НОМЕР_1 , як Замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВФМ ГРУП", як Постачальником, було укладено Договір №536-23 (ЦЗ) про закупівлю вугілля кам`яного марки ДГ (13-100) (далі - Договір), згідно з п. 1.1 Розділу І якого Постачальник зобов`язався у 2023 році поставити Замовнику (Товароодержувачу) товари, зазначені в Специфікації (Додаток № 1 до Договору), а Замовник (Товароодержувач) - прийняти і оплатити такі товари.

Відповідно до п. 1.2 Розділу І Договору найменування (номенклатура, асортимент) товару: вугілля кам`яне марки ДГ (13-100), код ДК 021:2015-09110000-3 "Тверде паливо". Кількість товарів в асортименті та за цінами згідно Специфікації (Додаток №1 до Договору).

У пункті 1.4 Розділу І Договору визначено, що Товароодержувач - уповноважена особа військової частини за місцем поставки товару згідно з Специфікацією (Додаток № 1 до Договору).

Відповідно до п. 3.1 Розділу ІІІ Договору загальна сума Договору склала - 21 574 270 (двадцять один мільйон п`ятсот сімдесят чотири тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок без ПДВ.

Відповідно до п. 3.2 Розділу ІІІ Договору ціна на товар зазначається у Специфікації (Додаток № 1 до Договору) із врахуванням тари, упаковки, транспортних та інших витрат. Підставою для оплати вважається рахунок (рахунок-фактура) та накладна Постачальника, підписана Сторонами.

Відповідно до п. 4.2 Розділу ІV Договору розрахунок за товар здійснюється лише після його отримання Замовником (Товароодержувачем) на підставі належним чином оформлених видаткових накладних Постачальника впродовж 20 банківських днів з моменту отримання товару та після підписання сторонами накладної, що є підставою для оплати.

Відповідно до п. 5.5 Розділу V Договору для перевезення товару до Товароодержувачів між Замовником, Постачальником та Товароодержувачем оформляється Акт приймання-передавання товару для перевезення.

Згідно з п.п. 5.1, 5.2 Розділу V Договору Постачальник зобов`язався поставити товари у розпорядження Замовника разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти поставку на умовах цього Договору протягом 30 календарних днів з моменту направлення заявки Замовником на електронну пошту Постачальника.

Відповідно до п. 5.3 Розділу V Договору сторони домовились, що місцем поставки (передачі) товарів є адреси Товароодержувачів, зазначені в Специфікації (Додаток № 1 до Договору).

Відповідно до п. 5.5 Розділу V Договору датою прийняття та передачі у власність товару сторони домовились вважати дату, вказану уповноваженою особою Товароодержувача та представника Постачальника при отриманні товару в Акті приймання-передавання товару для перевезення.

Відповідно до п. 11.1 Розділу XІ Договору сторони домовились, що Договір набирає чинності з дня підписання уповноваженими на те представниками сторін та діє до 31.12.2023.

Згідно зі Специфікацією, яка є Додатком №1 до Договору, Постачальник зобов`язаний був поставити Товароодержувачам вугілля кам`яне марки ДГ (13-100) у кількості 2505 тон на суму 21 574 27 гривень 00 копійок без ПДВ.

На виконання умов п. 5.1 Розділу V Договору позивачем була направлена на електронну адресу відповідача Заявка на постачання вугілля (твердого палива) від 11.07.2023 №702/9722-23- Вих у кількості 2505 тон.

Листом № 702/10621-23-Вих від 03.08.2023, у зв`язку зі зміною обсягів постачання, позивач попросив відповідача призупинити постачання вугілля відповідно до Заявки на постачання від 11.07.2023 №702/9722- 23-Вих.

28.08.2023 між сторонами була укладена Додаткова угода №1-23 якою сторони, зокрема, домовились зменшити обсяг закупівлі товару та змінити загальну суму Договору на 20 264 560,00 грн, у т.ч ПДВ 20% - 3 377 426,67 грн, а також викласти в новій редакції Специфікацію, яка є Додатком №1 до Договору та Технічний опис, який є Додатком № 2 до Договору.

Згідно з новою Специфікації від 28.08.2023, Постачальник зобов`язаний був поставити Товароодержувачам вугілля кам`яне марки ДГ (13-100) у кількості 2 356 тон на суму 20 264 560,00 грн, у т.ч ПДВ 20% - 3 377 426,67 грн.

Надалі, позивачем направлена на електронну адресу відповідача нова Заявка на постачання вугілля (твердого палива) від 28.08.2023 №702/11560-23-Вих у кількості 2356 тон.

Листом №702/12023-23-Вих від 07.09.2023 позивач повідомив відповідача про дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку у разі невиконання зобов`язань за Договором з подальшим стягненням штрафних санкцій.

Листом №135/12610-23-Вих від 19.09.2023 позивач повідомив відповідача про те, що Договір є розірваним в односторонньому порядку з 18.09.2023 та надіслав для підписання примірник Додаткової угоди № 2-23 від 18.09.2023 до Договору про розірвання Договору.

Претензією №702/17039-23-Вих від 14.12.2023 позивач звернувся до відповідача про сплату штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором в сумі 235 000,00 грн., з урахуванням сплачених сум штрафних санкцій на день направлення претензії.

У відповідь на претензію позивача відповідач направив лист про те, що не заперечує проти обставин, викладених у претензії позивача від 14.12.2023, та зі свого боку здійснює оплату суми штрафних санкцій частинами відповідно до наявних фінансових ресурсів наприкінці фінансового року (зокрема, за платіжною інструкцією №166 від 06.12.2023 року та №184 від 21.12.2023 року), повідомивши про готовність здійснювати подальші платежі в межах суми штрафних санкцій за Договором № 536-23 (ЦЗ) від 07.07.2023 року.

Позивач вказує, що ним було нарахована пеня в сумі 243 174,72 грн, яка була сплачена відповідачем частково в загальній сумі 43 174,72 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою.

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача залишок несплаченої пені в розмірі 200 000,00 грн із нарахованої пені в загальній сумі 243 174,72 грн за період з 06.09.2023 по 17.09.2023 на суму непоставленого товару 20 264 560,00 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що після отримання першої заявки від 11.07.2023 між сторонами проводились переговори щодо узгодження показників вугілля, тому позивач листом від 03.08.2023 просив призупинити постачання згідно вказаної заявки, тому, фактично, відстрочка виконання поставки була здійснена на прохання позивача, у подальшому сторонами укладена додаткова угода від 28.08.2023 про зменшення обсягів закупівлі та направлена нова заявка. Відповідач повідомляв позивачу у відповіді на претензію про те, що не заперечує проти обставин, викладених у ній, та зі свого боку здійснює оплату суми штрафних санкцій частинами відповідно до наявних фінансових ресурсів.

За результатами розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є не доведеними і необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі Договору №536-23 (ЦЗ) про закупівлю вугілля кам`яного марки ДГ (13-100) від 07.07.2023, який за правовою природою є господарським договором поставки.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже, був обов`язковим для сторін.

Статтею 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується з положеннями статті 712 ЦК України, встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві.

Згідно з п. 5.1. Розділу V Договору Постачальник зобов`язався поставити товари у розпорядження Замовника разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти поставку на умовах цього Договору протягом 30 календарних днів з моменту направлення заявки Замовником на електронну пошту Постачальника.

На виконання умов п. 5.1. Розділу V Договору позивачем була направлена на електронну адресу відповідача Заявка на постачання вугілля (твердого палива) від 11.07.2023 №702/9722-23- Вих у кількості 2505 тон.

Отже, відповідач, згідно вказаної Заявки від 11.07.2023, зобов`язаний був поставити позивачу обумовлений Договором товар у строк до 10.08.2023.

Однак, листом № 702/10621-23-Вих від 03.08.2023, у зв`язку зі зміною обсягів постачання, позивач попросив відповідача призупинити постачання вугілля відповідно до Заявки на постачання від 11.07.2023 №702/9722- 23-Вих.

28.08.2023 між сторонами була укладена Додаткова угода №1-23 якою сторони, зокрема, домовились зменшити обсяг закупівлі товару та змінити загальну суму Договору.

На підставі зазначеної Додаткової угоди позивачем 28.08.2023 була направлена на електронну адресу відповідача нова Заявка на постачання вугілля (твердого палива) від 28.08.2023 №702/11560-23-Вих у кількості 2356 тон.

Отже, відповідач, згідно вказаної нової Заявки від 28.08.2023, зобов`язаний був поставити позивачу обумовлений Договором товар у строк до 27.09.2023.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу приписів статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У позовній заяві позивач вказує, що у зв`язку із порушенням строків поставки він з 18.09.2023 в односторонньому порядку розірвав Договір, а у відповіді на відзив та апеляційній скарзі позивач вказує, що "фактична поставка Відповідачем вугілля кам`яного марки ДГ (13-100) Товароодержувачам була здійснена Відповідачем в період з 06.09.2023 по 17.09.2023, а не до 05.09.2024, це призвело до виникнення 12 календарних днів прострочки".

Проте, матеріали справи не містять доказів поставки відповідачем позивачу вказаного товару.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У сфері господарювання, згідно з частини 2 статті 217 та частини 1 статті 230 ГК України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з п. 7.2. Розділу VІІ Договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти з Постачальника відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, нарахування 0,1 % пені здійснено за період з 06.09.2023 по 17.09.2023 (12 календарних днів), виходячи із суми 20 264 560,00 грн.

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, згідно Заявки від 28.08.2023 та п.5.1 Договору, відповідач зобов`язаний був поставити позивачу обумовлений Договором товар протягом 30 календарних днів з моменту направлення заявки Замовником на електронну пошту Постачальника, тобто у строк до 27.09.2023.

Твердження позивача про те, що строк поставки по обом заявкам має об`єднуватись і спливає 05.09.2023 суперечить змісту п.5.1. Договору.

Отже, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що установлений договором 30-денний строк на поставку товару з дня направлення заявки від 28.08.2023 у період з 06.09.2023 по 17.09.2023 (період нарахування позивачем пені) не сплив, тобто прострочення з поставки відповідачем товару не наступило, а тому позовні вимоги про стягнення 0,1 % пені, нарахованої за період з 06.09.2023 по 17.09.2023 у розмірі 200 000,00 грн є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування чи зміни рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив наявні у справі докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 21 січня 2025 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді І.М. Скрипка

А.О. Мальченко