ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2025 р. Справа№ 910/13802/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Скрипки І.М.

Мальченко А.О.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енергопостач"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025

у справі №910/13802/24 (суддя Курдельчук Д.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енергопостач"

про стягнення 28 032,25 грн,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енергопостач" (далі - відповідач) та просило стягнути 28 032,25 грн, у тому числі 26 218,11 грн основної заборгованості, 530,55 грн - 3% річних та 1283,59 грн інфляційних втрат коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив умови договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 29.07.2020 №1793-02024 в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг за листопад 2023 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15 січня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енергопостач" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 24 288,08 грн основного боргу, 466,92 грн 3% річних, 1 120,91 грн інфляційних втрат коштів та 2 236,06 грн судового збору.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт Енергопостач" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що станом на 25.12.2024 відповідачем було сплачено на рахунок позивача грошові кошти у загальному розмірі 27501,70 грн, що підтверджується доданими платіжними інструкціями, тому на момент ухвалення судом першої інстанції рішення предмет спору, однак позивачем не було подано до суду інформацію щодо відсутності заборгованості у повному обсязі, що призвело до ухвалення незаконного рішення про задоволення вимог позивача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06 лютого 2025 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 24 лютого 2025 року, роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга розглядатиметься в порядку письмового провадження, без виклику учасників справи.

21.02.2025 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому він підтверджує сплату відповідачем 25.12.2024 двома платіжними інструкціями основної заборгованості (26218,11 грн) та інфляційних втрат коштів (1283,59грн), проте не погоджується із доводами відповідача, оскільки саме на нього покладався обов`язок щодо подання вказаних платіжних інструкцій до суду першої інстанції, натомість відповідач жодним чином не заперечував стосовно позовних вимог НЕК "Укренерго", тому позивач просить скасувати рішення частково, в частині стягнення основного боргу і інфляційних втрат та у цій частині закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 29.08.2020 між ПрАТ "НЕК "Укренерго", як оператором системи передачі (ОСП), та ТОВ "Смарт Енергопостач", як користувачем, укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії №1793-02024 від 29.07.2020 (далі - договір), до якого укладено додаткову угоду №1 від 21.09.2021, якою викладено умови договору в новій редакції.

Відповідно до п. п. 1.1 договору позивач зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії, а відповідач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.

Згідно п. 3.1 договору, планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуги (регулятором) та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному веб-сайті в мережі "Інтернет".

Відповідно до п. 3.2. договору ціна договору визначається як сума нарахованої вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком протягом календарного року.

У п. 4.1 договору зазначено, що для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяги послуги: 1) плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць. У період після приєднання ОСП до ІТС механізму плановий обсяг послуги формується користувачем без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії. У разі ненадання або несвоєчасного надання користувачем повідомлень плановим обсягом послуги визначається фактичний обсяг наданої послуги у попередньому розрахунковому періоді; 2) фактичний обсяг послуги в розрахунковому місяці визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі.

За умовами п. 4.2 договору планові обсяги послуги користувач зобов`язаний подавати ОСП до 24 доби місяця, що передує розрахунковому місяцю. Форма подання повідомлення розміщена на офіційному веб-сайті ОСП. Планові обсяги можуть подаватися на більший період з подальшим їх коригуванням у терміни, передбачені цим пунктом.

Згідно з п. 5.1 договору розрахунковим періодом за цим договором є один календарний місяць.

Відповідно до п. 5.2 договору користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином: перший платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього договору. Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуги, яка визначена згідно з розділом 3 цього договору, відповідно до такого алгоритму: другий платіж - до 10 числа розрахункового місяця; третій платіж - до 15 числа розрахункового місяця; четвертий платіж - до 20 числа розрахункового місяця; п`ятий платіж - до 25 числа розрахункового місяця.

Відповідно до п. 5.5 договору користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати та на підставі отриманого акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 11 календарних днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком", з використанням електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством. Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається на підставі даних, що надаються до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), адміністратором комерційного обліку. Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються адміністратором комерційного обліку протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в сервісі, що здійснюється згідно з Правилами ринку. Акт коригування наданої послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу. Користувач здійснює підписання акту коригування наданої послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 календарних днів та повертає один примірник підписаного акта ОСП. Оплату вартості послуги, що виникла в результаті коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює протягом 3 банківських днів з дня отримання акта.

Згідно з п. 5.6 договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей

Згідно з п. 9.1 договору планові обсяги послуги користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю.

Згідно з п. 9.4 договору рахунки, акти приймання-передачі, акти звірки розрахунків, будь-які повідомлення за цим договором повинні направлятись однією стороною іншій електронною поштою або факсимільним повідомленням, а також повинні бути обов`язково підтверджені рекомендованим листом, іншим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною у цьому договорі. Рахунки, акти приймання-передачі, акти звірки розрахунків, вважаються отриманими стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, що підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом); у день направлення за допомогою сервісу та/або електронною поштою.

З огляду на вказані умови договору вбачається, що оплата за договором здійснюється на умовах поетапної попередньої оплати вартості послуги за поточний розрахунковий період (5-ма платежами протягом розрахункового місяця у строки передбачені п. 5.2. договору) на основі наданого користувачем повідомлення щодо планового обсягу послуги на розрахунковий період, а за наслідком завершення розрахункового періоду, яким є календарний місяць, остаточний розрахунок користувачем проводиться за фактом наданих послуг на підставі акту приймання-передачі послуги.

При цьому, користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати та на підставі отриманого акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 11 календарних днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата здійснюється на підставі рахунків наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком".

Оплату вартості послуги, що виникла в результаті коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює протягом 3 банківських днів з дня отримання акта.

Що стосується фактично наданих послуг з передачі електричної енергії, позивач зазначає, що ним, у листопаді 2023 року, на підставі акту приймання-передачі послуги від 30.11.2023 на суму 38 487,44 грн, з урахуванням акту коригування від 21.03.2024 на суму 9 653,88 грн, передано електричну енергію на загальну суму 48 141,32 грн (38 487,44 грн + 9 653,88 грн), з яких відповідачем частково оплачено 23 853,24 грн. Отже, за твердженнями позивача, відповідач не розрахувався за послугу з передачі електричної енергії за листопад 2023 року на суму 26 218,11 грн, яку заявлено до стягнення в даному спорі в якості основного боргу та на яку позивач нараховує 3% річних та інфляційні втрати відповідно до наданого розрахунку.

За твердженнями позивача, відповідач здійснив порушення строків внесення попередньої оплати за п`ятьма платежами на виконання вимог пункту 5.2 договору, у зв`язку з чим на суми попередньої оплати за кожним рахунком позивачем нараховані 3% річних та інфляційні втрати коштів, а саме, (1) для здійснення першого платежу - рахунок-фактуру від 30.10.2023 №1793-02024 30/10/2023 на плановий обсяг 13,1400 МВт*год на суму 7 800,41 грн з ПДВ, що відповідно до п. 6.2 договору мав бути оплачений не пізніше 01.11.2023; (2) для здійснення другого платежу - рахунок-фактуру від 06.11.2023 №1793-02024 06/11/2022 на плановий обсяг 13,400 МВт*год на суму 7 800,41 грн з ПДВ, що відповідно до п. 6.2 договору мав бути оплачений не пізніше 10.11.2023; (3) для здійснення третього платежу - рахунок-фактуру від 10.11.2023 №1793-02024 10/11/2023 на плановий обсяг 13,400 МВт*год на суму 7 800,41 грн з ПДВ, що відповідно до п. 6.2 договору мав бути оплачений не пізніше 15.11.2023; (4) для здійснення четвертого платежу - рахунок-фактуру від 15.11.2023 №1793-02024 15/11/2023 на плановий обсяг 13,400 МВт*год на суму 7 800,41 грн з ПДВ, що відповідно до п. 6.2 договору мав бути оплачений не пізніше 20.11.2023; (5) для здійснення п`ятого платежу - рахунок-фактуру від 20.11.2023 №1793-02024 20/11/2023 на плановий обсяг 13,400 МВт*год на суму 7 800,41 грн з ПДВ, що відповідно до п. 6.2 договору мав бути оплачений не пізніше 25.11.2023.

Отже, за твердженнями позивача, прострочення зобов`язання відповідача щодо оплати планових платежів за листопад 2023 року становить: щодо сплати планових платежів: за першим плановим платежем на суму 7 800,41 грн з 02.11.2023 по 07.12.2023; за другим плановим платежем на суму 7 800,41 грн з 11.11.2023 по 07.12.2023; за третім плановим платежем на суму 7 800,41 грн з 16.11.2023 по 07.12.2023; за четвертим плановим платежем на суму 7 800,41 грн з 21.11.2023 по 07.12.2023; за п`ятим плановим платежем на суму 7 800, 41 грн з 26.11.2023 по 07.12.2023.

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути 28 032,25 грн, у тому числі 26 218,11 грн основної заборгованості, 530,55 грн 3% річних та 1 283,59 грн інфляційних втрат коштів.

Підставами позову є бездіяльність відповідача в частині невиконання своїх зобов`язань за договором щодо проведення розрахунків за послугу з передачі електричної енергії за листопад 2023 року, а також порушення строків внесення планових платежів на підставі пункту 5.2 договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 було відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, та визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету відповідача 13.11.2024 в 18:21, отже, згідно положень ст.242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), вважається врученою 14.11.2024.

Відповідач не скористався правом подати відзив на позовну заяву, натомість, платіжною інструкцією №27 від 25.12.2024 сплатив 26218,11 грн основної заборгованості та платіжною інструкцією №28 від 25.12.2024 сплатив 1283,59 грн 3% річних та інфляційних втрат коштів.

Однак, ні відповідач, ні позивач про вказані обставини суд першої інстанції не повідомили, а зазначені платіжні інструкції відповідачем надані лише до апеляційної скарги.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу підтвердив факт сплати відповідачем зазначених коштів.

За наслідком розгляду заявлених позивачем позовних вимог та наявних у матеріалах справи доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що протягом листопада 2023 року позивач передавав на об`єкти відповідача електричну енергію, що підтверджується актом приймання-передачі послуг та актом коригування за листопад 2023 року, відповідно до якого фактичний обсяг наданої у листопаді 2023 року послуги склав 82,700 МВт*год загальною вартістю 48 141,32 грн з ПДВ.

Поясненнями, викладеними у позовній заяві та у наданому розрахунку ціни позову, позивач підтверджує про часткову сплату відповідачем послуги з передачі електричної енергії за листопад 2023 року на суму 23 853,24 грн. Отже, не оплаченою залишилась послуга з передачі на суму 24 288,08 грн з розрахунку 48 141,32 грн - 23 853,24 грн. За наведених обставин, позовні вимоги про стягнення основного боргу підлягають частковому задоволенню на суму 24 288,08 грн. В частині стягнення 1 930,03 грн основного боргу з розрахунку 26 218, 11 грн - 24 288,08 грн суд відмовив у зв`язку з неправильністю розрахунку.

У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання з оплати послуг передачі електричної енергії та порушення строків оплати планової вартості послуги позивач нарахував та просить стягнути з відповідача всього 530,55 грн- 3% річних, нарахованих на суму 7 800,41 грн за період з 02.11.2023 по 07.12.2023, 11.11.2023 по 07.12.2023, 16.11.2023 по 07.12.2023, 21.11.2023 по 07.12.2023, 26.11.2023 по 07.11.2023 по 07.12.2023; на суму 38 487,44 грн за період з 14.12.2023 по 04.02.2024 (даті яка передує дню часткової оплати); на суму 14 634,20 грн за період з 14.12.2023 по 20.03.2024 та на суму 9 653,88 грн за період з 27.03.2024 по 30.10.2024.

Однак, як встановив суд першої інстанції перевіривши вказаний розрахунок, належна до стягнення сума 3% річних становить 466,92 грн. У задоволенні решти вимог про стягнення 63,63 грн 3 % річних суд відмовив, оскільки позивачем неправильно визначено початок періоду прострочення відповідача щодо суми 14 634,20 грн з 14.12.2023, а не з 05.02.2023 після дня фактичної сплати. Оскільки, нарахування на суму 14 634,20 грн 3% річних окремо з 14.12.2023 та нарахування річних на суму 38 487,44 грн з 14.12.2023 (яка складається в т.ч. з 14 634,20 грн) призводить до подвійного нарахування 3% річних.

Також позивач нарахував та просив стягнути з відповідача всього 1283,59грн інфляційних втрат коштів, нарахованих на суму 7 800,41 грн за період з 02.11.2023 по 07.12.2023, 11.11.2023 по 07.12.2023, 16.11.2023 по 07.12.2023, 21.11.2023 по 07.12.2023, 26.11.2023 по 07.11.2023 по 07.12.2023; на суму 38 487,44 грн за період з 14.12.2023 по 04.02.2024 (даті яка передує дню часткової оплати); на суму 14 634,20 грн за період з 14.12.2023 по 20.03.2024 та на суму 9 653, 88 грн за період з 27.03.2024 по 30.10.2024.

Перевіривши розрахунок позивача щодо інфляційних нарахувань, суд першої інстанції встановив, що належна до стягнення сума інфляційних втрат становить 1 120,91 грн. У задоволенні решти вимог про стягнення 162, 68 грн інфляційних втрат суд відмовив з підстав в частині стягнення 3% річних

Таким чином, за наслідком розгляду спору по суті суд оскаржуваним рішенням стягнув з відповідача на користь позивача 24 288,08 грн основного боргу, 466,92 грн 3% річних, 1 120,91 грн інфляційних втрат коштів, а всього 25875,91 грн. Також судом було стягнуто 2 236,06 грн судового збору (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Відповідач у апеляційній скарзі правильність здійснених судом розрахунків не спростовує, однак вказує про сплату ним коштів в загальній сумі 27501,70 грн в рахунок погашення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат коштів (згідно графи "призначення платежу" в платіжних інструкціях №27, 28 від 25.12.2024), а копії вказаних платіжних інструкцій відповідач надав лише під час апеляційного перегляду справи.

Згідно приписів частин 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на час прийняття судом рішення ні відповідач, ні позивач, не надали суду першої інстанції доказів зміни стану розрахунків між ними, а тому є вірним висновок місцевого господарського суду, зроблений на підставі наявних у справі доказів, про часткову обґрунтованість і доведеність позовних вимог.

У той же час, згідно приписів пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 30.08.2024 у справі №916/3006/23 висновував наступне:

- суд закриває провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору існував на момент виникнення останнього, але припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції рішення по суті спору. У випадку виникнення обставин припинення існування предмета спору на стадії апеляційного (касаційного) перегляду справи, відсутні підстави для застосування пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України та скасування судового рішення по суті спору лише з мотивів виникнення зазначених обставин, якщо законність та обґрунтованість судового рішення не спростована за наслідками апеляційного (касаційного) розгляду справи;

- водночас у разі, якщо при апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції встановлено наявність підстав, за яких судове рішення підлягає скасуванню, оскільки є незаконним і необґрунтованим, то, у разі встановлення також і обставин припинення існування предмета спору, які (обставини) виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, таке рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України. Подібний підхід застосовний відповідно до частини третьої статті 278 ГПК України, згідно із якою у разі, якщо настала смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництво (пункт 6 частини першої статті 231 ГПК України) після ухвалення судового рішення, застосуванню підлягають положення статті 231 ГПК України у разі, якщо судом першої інстанції ухвалено, відповідно, незаконне і необґрунтоване рішення;

- отже, при застосуванні пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України слід враховувати, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми процесуального законодавства можливе у разі, коли:

--- предмет спору існував на момент порушення провадження у справі та припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції судового рішення і ці обставини не були взяті до уваги судом першої інстанції при ухваленні судового рішення;

--- при апеляційному перегляді судового рішення першої інстанції встановлено, що судове рішення підлягає скасуванню, оскільки є незаконним і необґрунтованим то, у разі встановлення також і обставин припинення існування предмета спору, які (обставини) виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, таке рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України;

- у тому разі, коли суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, то встановлені апеляційним судом обставини припинення існування предмету спору, які (обставини) виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, не можуть бути підставою для скасування судового рішення згідно зі статтею 278 ГПК України та закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.

Отже, оскільки предмет спору існував на момент порушення провадження у справі та припинив існування в процесі розгляду справи на час до ухвалення судом першої інстанції судового рішення, провадження у справі в частині стягнення 25875,91 грн (24 288,08 грн основного боргу, 466,92 грн 3% річних, 1 120,91 грн інфляційних втрат коштів) підлягає закриттю за відсутністю предмету спору, а рішення суду першої інстанції у зазначеній частині підлягає зміні.

В іншій частині, щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 1 930,03 грн основного боргу, 63,63 грн - 3% річних, 162,68 грн інфляційних втрат коштів, а також щодо стягнення з відповідача судових витрат, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ч.14 ст.129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно частини 9 зазначеної статті, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, який порушив умови договору, а також не повідомив суду першої інстанції про сплату заборгованості в процесі розгляду справи, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 231, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енергопостач" задовольнити частково.

2. Змінити рішення Господарського суду міста Києва від 15 січня 2025 року, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції:

"1. Закрити провадження у справі за відсутністю предмету спору в частині стягнення 24 288,08 грн основного боргу, 466,92 грн - 3% річних, 1 120,91 грн інфляційних втрат коштів.

2. Відмовити у позові в частині стягнення 1 930,03 грн основного боргу, 63,63грн- 3% річних, 162,68 грн інфляційних втрат коштів.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енергопостач" (04080, місто Київ, вулиця Костянтинівська, будинок 73, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюра, будинок 25, ) - 2 236,06 грн судового збору."

3. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді І.М. Скрипка

А.О. Мальченко