УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення

виконання судового рішення

19.03.2025Справа № 910/5724/23

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши

заяву Приватного акціонерного товариства «Кінто»

про вжиття заходів забезпечення виконання судового рішення

у справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Кінто»

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення 2 310 565, 25 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство «Кінто» (далі - ПрАТ «Кінто», заявник) із заявою про вжиття заходів щодо забезпечення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 в даній справі, що набрало законної сили, у порядку ч. 6 ст. 327 ГПК України.

Вказана заява обґрунтована тим, що поведінка ПАТ «Укрнафта» з несплати стягнутої судом заборгованості за наявності такої можливості свідчить про умисне ухилення боржника від виконання вказаного судового рішення, тому заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти у національній і іноземній валютах, інші цінності на рахунках у банках та інших фінансових установах, належних ПАТ «Укрнафта», в межах загальної суми стягнення 2 310 511, 25 грн.

Розглянувши заяву ПрАТ «Кінто» про забезпечення виконання рішення, суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі № 910/5724/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2024, з ПАТ «Укрнафта» стягнуто на користь ПрАТ «Кінто» грошові кошти в сумі 2 310 511,25 грн.

На виконання зазначеного рішення Господарським судом м. Києва були видані відповідні накази № 910/5724/23 від 08.01.2024, які є дійсними для пред`явлення до виконання до 19.12.2026.

Оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 в даній справі боржник самостійно не виконав, стягувач (заявник) звернувся до органів ДВС для примусового виконання судових наказів.

Матеріали справи свідчать, що 24.07.2024 постановами головного державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мороз Л.Є. за заявами стягувача були відкриті виконавчі провадження ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_3, ВП НОМЕР_4 .

12.09.2024 постановами державного виконавця вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях ВП № НОМЕР_1, ВП № НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_3, ВП № НОМЕР_4 на період воєнного стану зупинено на підставі п. 10-2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржника (ПАТ «Укрнафта») включено до Переліку підприємств оборонно-промислового комплексу, визначених у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, Наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 23.03.2023 № 52.

04.11.2024 ПрАТ «Кінто» звернулося до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, у якій просило визнати неправомірними дії державного виконавця щодо зупинення виконавчих дій, бездіяльність щодо ненакладення арешту на грошові кошти на рахунках боржника та невчинення інших дій щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва від 08.01.2024 відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а також просило зобов`язати державного виконавця усунути допущене порушення шляхом поновлення виконавчих дій за виконавчими провадженнями та накласти арешт на грошові кошти ПАТ «Укрнафта» у національній і іноземних валютах, інші цінності на рахунках ПАТ «Укрнафта» у банках та інших фінансових установах в межах загальної суми стягнення 2 231 511,25 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у задоволенні зазначеної скарги було відмовлено, виходячи з того, що боржник у визначеному законом порядку повідомив виконавця про внесення його до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану. Крім того суд розглянув вимогу скаржника про накладення арешту на грошові кошти ПАТ «Укрнафта» та прийшов до висновку про відмову у її задоволенні з огляду на те, що накладення арешту на кошти та майно боржника у межах виконавчого провадження є виключною компетенцією державного/приватного виконавця.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 частково скасовано; визнано неправомірними дії державного виконавця щодо зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_3, ВП НОМЕР_4 від 12.09.2024 та бездіяльність під час примусового виконання судових наказів; зобов`язано державного виконавця усунути допущене порушення (поновити порушене право ПрАТ «Кінто») шляхом поновлення виконавчих дій за виконавчими провадженнями та вчинення дій з примусового виконання наказів Господарського суду м. Києва від 08.01.2024, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Вказана постанова мотивована тим, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази належного повідомлення державного виконавця боржником про наявність обставин, які є підставою для зупинення виконавчих дій, також матеріали справи не містять доказів вчинення виконавчих дій з моменту відкриття до моменту зупинення виконавчих проваджень, тому колегія суддів дійшла висновку про задоволення вимог скаржника в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо зупинення виконавчих дій та бездіяльності під час примусового виконання судових наказів, зобов`язавши виконавця усунути допущене порушення шляхом поновлення виконавчих дій за виконавчими провадженнями. У частині вимоги скаржника про накладення арешту на грошові кошти боржника в межах виконавчого провадження апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Звертаючись до суду з даною заявою, стягувач вказує на вищевказані обставини та просить застосувати заходи забезпечення виконання рішення шляхом накладення арешту на кошти та майно боржника в порядку ч. 6 ст. 327 ГПК України.

За змістом ч. 6 ст. 327 ГПК України за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходи, передбачені ст. 137 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Разом з тим суд враховує, що накладення арешту на кошти та майно боржника в межах виконавчого провадження є процедурою, що регулюється Законом України "Про виконавче провадження" і здійснюється виконавцем у встановленому порядку.

При цьому суд наголошує, що положення Закону України "Про виконавче провадження" є спеціальними нормами права по відношенню до ч. 6 ст. 327 ГПК України та мають застосовуватися у спірних правовідносинах, враховуючи наявність відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання рішення суду в цій справі - ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_3, ВП НОМЕР_4, поновити які зобов`язав суд апеляційної інстанції.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного дня після виявлення майна.

Тобто, згідно з наведеними приписами спеціального закону, накладення арешту на кошти та майно боржника є виключною компетенцією державного/приватного виконавця за наявності відкритого виконавчого провадження.

До таких самих висновків прийшов і апеляційний суд, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в цій справі щодо неправомірних дій та бездіяльності державного виконавця, зобов`язавши останнього поновити зупинені виконавчі провадження.

Зокрема, як було зазначено вище, питання щодо накладення арешту на грошові кошти боржника в процесі виконання судового рішення розглядалося судом в межах скарги ПрАТ «Кінто» на дії та бездіяльність державного виконавця та ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 (яка в цій частині залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025) було відмовлено у вимозі ПрАТ «Кінто» накласти арешт на грошові кошти та майно ПАТ «Укрнафта» в межах суми стягнення 2 231 511,25 грн на підставі ч. 6 ст. 327 ГПК України.

Також згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.10.2021 у справі № 914/2022/17, суд не може підміняти повноваження державного виконавця, а лише здійснює контроль за виконанням судового рішення в порядку, визначеному розділом ГПК України.

За таких обставин вимога ПрАТ «Кінто» про вжиття заходів забезпечення виконання судового рішення шляхом накладення на грошові кошти ПАТ «Укрнафта» в межах суми стягнення за рішенням суду є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви покладається на заявника (позивача).

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 137, 140, 234, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Кінто» про вжиття заходів забезпечення виконання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та з цього часу може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст. 256-259 ГПК України.

Суддя К.І. Головіна