ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

12 березня 2025 року Справа № 903/792/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи:

позивача - Ткачук О.В.;

відповідача - Ткачук А.А., Заікін В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Ковельводоканал» Ковельської міської ради на рішення господарського суду Волинської області від 09.01.2025, повний текст якого складено 20.01.2025, у справі №903/792/24 (суддя Слободян О.Г.)

за позовом Комунального підприємства «Ковельводоканал» Ковельської міської ради

до Підприємства теплових мереж «Ковельтепло»

про стягнення 1 481 940 грн 80 коп. збитків

В вересні 2024 року Комунальне підприємство «Ковельводоканал» Ковельської міської ради (надалі в тексті КП «Ковельводоканал») звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом про стягнення з Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» (надалі в тексті ПТМ «Ковельтепло») 1 481 940,80 грн збитків. Також просить стягнути з Відповідача 22 229,11 грн витрат по сплаті судового збору та 25 000,00 грн витрат на правову допомогу.(арк.справи 1-10).

Рішенням Господарського суду Волинської області від 09.01.2025 у справі №903/792/24 в задоволенні позову відмовлено.(арк.справи 211-218).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем не надано суду доказів щодо справності (робочого стану) зливної системи чи інших сантехнічних приладів у при-міщеннях по вул.Незалежності, 69-А та по вул.Незалежності, 132; не доведений факт несанкціонованого приєднання до водопровідних мереж КП «Ковельводоканал» Ковельської міської ради: не встановлено місця такого приєднання та не зафіксовано мережі (водопровідної труби), за допомогою якої, на думку Позивача, навіть не здійснюється самовільний відбір води, а лише дозволяється використання води. Працівниками позивача без дослідження відповідних мереж водопостачання, без перевірки проектної та іншої документації зроблений безпідставний висновок про незаконне самовільне підключення до мереж водопостачання відповідачем.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутність вини в діях Відповідача та відсутність в діях останнього такого обов`язкового елементу складу правопорушення, як проти-правна поведінка, унеможливлює притягнення його до відповідальності за спричинення можливих збитків.

Також місцевий господарський суд зауважив про неможливість встановлення дати початку самовільного приєднання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Позивач КП «Ковельводоканал» звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Волинської області від 09.01.2025 у справі №903/792/24, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким повністю задоволити позов. Стягнути з відповідача всі судові витрати у даній справі.(арк.справи 220-224).

На думку Скаржника, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції є суб`єктивними, необґрунтованими та такими, що суперечать нормам матеріального права.

Апелянт звертає увагу на існуючу процедуру приєднання, відповідно до якої, власники житлових та нежитлових приміщень в новозбудованому будинку/будівлі/споруді, з моменту набуття права власності (іншого речового права) на такі об`єкти нерухомого майна, повинні самостійно виконати процедуру так званої реєстрації Споживача. У випадку відсутності при-єднання житлового чи нежитлового приміщення до централізованих мереж водопостачання та/ чи водовідведення Виконавця послуги, або у випадку зміни цільового призначення приміщення або запланованих змін господарської діяльності Споживач повинен здійснити процедуру при-єднання, яка передбачена розділом ІІІ «Приєднання об`єктів до системи централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення» Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008.

Позивач зауважує, що приміщення за адресою вул.Незалежності, 69-А та вул.Незалежності, 132 було передано на баланс ПТМ «Ковельтепло» 15.04.1998. Водночас починаючи з 15.04.1998 по 27.06.2024 Відповідач жодного разу не звертався до Позивача із заявою про приєднання до системи централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (видачі технічних умов, укладення договору і т.д.), як і не звертався з клопотанням (заявою) про проведення опломбування точок приєднання внутрішньобудинкових мереж системи централізованого водо-постачання та водовідведення, у зв`язку з їх невикористанням, за для уникнення встановлення факту самовільного приєднання до таких мереж.

Крім того, з посиланням на п.21 розділу ІІІ Правил №190 та п.12.14. «Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України», затверджених наказом Держжитлокомунгоспу №65 від 01.07.1994, Скаржник вважає, що почина-ючи з 8-го дня після отримання на баланс приміщень за адресою вул.Незалежності №69-А та №132, ПТМ «Ковельтепло» вважається таким, що самовільно здійснило приєднання до мереж централізованого водопостачання та водовідведення і такий стан речей тривав аж до моменту виявлення фактів самовільного приєднання, що зафіксовано в актах від 31.07.2024 та 01.08.2024.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 відкрито провадження у справі №903/792/24 та призначено її до розгляду на 12.03.2025.(арк.справи 233).

27.02.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив, в якому ПТМ «Ковельтепло» просить суд залишити апеляційну скаргу КП «Ковельводоканал» на рішення господарського суду Волинської області від 09.01.2025 у справі №903/792/24 без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. (арк.справи 235-239).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 12.03.2025 представник КП «Ковельводоканал» підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Представники ПТМ «Ковельтепло» надали свої пояснення, просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги КП «Ковельводоканал» та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, КП «Ковельводо-канал» є надавачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовід-ведення ПТМ «Ковельтепло», окремі об`єкти якого розташовані в межах міста Ковель.

Згідно рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради №67 від 19.03.1998 з балансу ЖЕК №1 знято нежитлові приміщення по вул.Незалежності, 69-А та по вул.Незалеж-ності, 132 у м.Ковелі та зараховано на баланс ПТМ «Ковельтеплокомуненерго».(арк.справи 50).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Статуту ПТМ «Ковельтепло» все майно підприємства належить територіальній громаді міста Ковеля.(арк.справи 97-102).

Позивач вважає, що через недосягнення взаємної згоди щодо умов договору на 2024 рік КП «Ковельводоканал» та ПТМ «Ковельтепло» перебувають у фактичних договірних відносинах щодо надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, виконавцем яких є КП «Ковельводоканал».

Сторони не заперечують, що КП «Ковельводоканал» звертався до Господарського суду Волинської області з позовом про визнання укладеним з ПТМ «Ковельтепло» договору в редакції КП «Ковельводоканал», проте у задоволенні позову відмовлено рішенням суду від 11.06.2024 у справі №903/267/24, яке набрало законної сили.(арк.справи 120-123).

З матеріалів справи вбачається, що у відповідь на отримані 27 та 28 червня 2024р. листи №1193 та №1215 з проханням видати ПТМ «Ковельтепло» технічні умови на встановлення вузлів обліку холодної води та підключити до мереж централізованого холодного водопоста-чання приміщення аварійно-диспетчерської служби по вул.Незалежності, 69-А та приміщенні кімнати майстрів по вул.Незалежності, 132 КП «Ковельводоканал» листом №1008 від 11.07.2024 повідомило ПТМ «Ковельтепло», що технічні умови на встановлення вузлів обліку не видаються, а також зазначило, що технічні умови на підключення об`єктів по вул.Незалежності, 69-А та вул.Незалежності, 132 підготовлені та готові до видачі.(арк.справи 16-18).

Після отримання листа №1305 від 19.07.2024, яким ПТМ «Ковельтепло», яким повідомило про прийняття в експлуатацію вузлів обліку холодного водопостачання в приміщенні АДС по вул.Незалежності, 69-А та приміщенні по вул.Незалежності, 132 із укладенням відповідного договору КП «Ковельводоканал» здійснив обстеження за вищевказаними адресами.

Матеріали справи містять акти складені працівниками КП «Ковельводоканал» за наслід-ками обстежень приміщень ПТМ «Ковельтепло», проведених 31.07.2024 та 01.08.2024.

Так, 31.07.2024 під час здійснення працівниками КП «Ковельводоканал» обстеження об`єкту ПТМ «Ковельтепло» приміщення кімнати майстрів по вул.Незалежності, 132 в м.Ковель Волинської області було виявлено приєднання до системами централізованого водопостачання, де було встановлено, що діаметр водопровідного вводу становить 15 мм, вода в трубопроводі водопровідного вводу наявна. Наявне підключення до централізованих мереж водовідведення в колодязі на подвір`ї. Сантехнічні прилади приєднані до мережі водовідведення та знаходяться у робочому стані. Між водопровідним вводом та сантехнічними приладами є механічний розрив. На думку перевіряючих осіб наявний водопровідний ввід дозволяє використовувати воду з централізованих мереж водопостачання. Відсутні засоби пломбування на запірній арматурі водопровідного вводу. Будь які договірні відносини на послуги з централізованого водопоста-чання та водовідведення відсутні за даним об`єктом.

Акт складено та підписано представниками КП «Ковельводоканал»: заступником дирек-тора Балаком О.С., начальником служби обліку та збуту Рижко М.В., майстром служби обліку та збуту Бандурою Н.А., інженером технічного відділу Мельничук Є.В. В полі «в присутності Споживача» зазначено: ПТМ «Ковельтепло» головного інженера Заікіна В.М.

Акт підписано працівниками Позивача із зауваженнями Відповідача.(арк.справи 20, 20-зворот).

В подальшому, 01.08.2024 за наслідками повторного обстеження кімнати майстрів по вул.Незалежності, 132 в м.Ковель Волинської області, працівники КП «Ковельводоканал» зафік-сували приєднання до систем централізованого водопостачання та централізованого водовідве-дення та факт наявності водопровідного вводу до адміністративного приміщення від централізо-ваних мереж водопостачання, вода в трубопроводі водопровідного вводу наявна. Наявні під-ключення сантехнічних приладів до мереж централізованого водовідведення (два випуски) в колодязі на подвір`ї. Сантехнічні прилади знаходяться в робочому стані. Між сантехнічними приладами та водопровідним вводом виявлено розрив. На думку перевіряючих осіб наявний водопровідний ввід дозволяє використовувати воду з систем централізованого водопостачання. Пломби КП «Ковельводоканал» на запірній арматурі водопровідного вводу відсутні. Будь які договірні відносини на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водо-відведення відсутні за даним об`єктом. Проведено фотофіксацію.

Проведено пломбування запірної арматури на водопровідному вводі в закритому положенні кристалічною пломбою КП «Ковельводоканал» №С84112184. Одночасно опломбовано заглушку на водопровідному вводі.

Акт складено та підписано працівниками КП «Ковельводоканал»: першим заступником директора Огеєм В.В., начальником служби обліку та збуту Рижко М.В., головним інженером Матвійчуком Т.В., заступником директора Балаком О.С., юристом Хомич А.С., майстром служ-би обліку та збуту Бандурою Н.А. В полі «в присутності Споживача» зазначено: ПТМ «Ковель-тепло» головного інженера Заікіна В.М.

Акт підписано працівниками Позивача, представником виконкому Ковельської міськради із зауваженнями Відповідача.(арк.справи 33, 33-зворот).

Також вбачається, що 31.07.2024 за наслідками обстеження працівниками КП «Ковель-водоканал» об`єкту ПТМ «Ковельтепло» приміщення кімнати майстрів по вул.Незалежності, 69-А в м.Ковель Волинської області було зафіксовано приєднання до системами централізо-ваного водопостачання, де було встановлено наявне приєднання водопровідного вводу діамет-ром 20 мм до стояка внутрішньобудинкових мереж централізованого водопостачання будинку по вул.Незалежності, 69-А. Наявне приєднання випуску систем водовідведення приміщення до стояка внутрішньобудинкових мереж водовідведення будинку за вказаною адресою. На водопровідному вводі встановлено лічильник КВ-1,5 №025727 (2019 р.в.). Пломби на вузлі обліку та водопровідному вводі відсутні. На думку перевіряючих осіб наявний водопровідний ввід дозволяє використовувати воду із мереж централізованого водопостачання. Договірні відносини на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення даного об`єкту відсутні.

Акт складено та підписано працівниками КП «Ковельводоканал»: начальником служби обліку та збуту Рижко М.В., майстром служби обліку та збуту Бандурою Н.А., інженером техніч-ного відділу Мельничук Є.В. В полі «в присутності Споживача» зазначено: ПТМ «Ковельтепло» головного інженера Заікіна Василя Миколайовича.

Акт підписано працівниками Позивача із зауваженнями Відповідача.(арк.справи 29, 29-зворот).

Також, 01.08.2024 за наслідками повторного обстеження об`єкту ПТМ «Ковельтепло» кімнати майстрів по вул.Незалежності, 69-А в м.Ковель Волинської області, працівниками КП «Ковельводоканал» було зафіксовано приєднання до систем централізованого водопостачання та централізованого водовідведення водопровідного вводу діаметром 20 мм до стояка внутрішньо-будинкових мереж централізованого водопостачання будинку по вул.Незалежності, 69-А. Наявне приєднання сантехнічних приладів до стояка внутрішньобудинкових мереж централізованого водовідведення будинку за вказаною адресою. На водопровідному вводі встановлено лічильник КВ 1,5 №025727 (2019 р.в.). Пломби КП «Ковельводоканал» на водопровідному вводі та вузлі обліку відсутні. Зафіксовано наявність води у водопровідному вводі, що свідчить про можливість відбору води з систем централізованого водопостачання. Договірні відносини на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення даного об`єкту відсутні. Проведено фото- та відеофіксацію наявних сантехнічних приладів та водопровідного вводу. В підвальному приміщенні зафіксовано наявність сантехнічних приладів, які приєднані до мереж централізованого водовідведення. У водопровідному вводі підвального приміщення при відкри-тому вентилі наявність води не була помітна. При спробі злити воду, у сантехнічні прилади вона не збігала з невідомих причин. Проведено пломбування вентиля на водопровідному вводі в туалеті диспетчерського пункту в закритому положенні кристалічною пломбою №С84112183.

Акт складено та підписано працівниками КП «Ковельводоканал»: в.о.директора Огеєм В.В., заступником директора Балаком О.С., головним інженером Матвійчуком Т.В., начальником служби обліку та збуту Рижко М.В., майстром служби обліку та збуту Бандурою Н.А., юристом Хомич А.С. В полі «в присутності Споживача» зазначено: ПТМ «Ковельтепло» головного інже-нера Заікіна В.М.

Акт підписано працівниками Позивача, представником виконкому Ковельської міськради із зауваженнями Відповідача.(арк.справи 37, 37-зворот).

Позивач покликається на те, що починаючи з 8-го дня після отримання на баланс приміщень за адресою вул.Незалежності, №69-А та №132 ПТМ «Ковельтепло» вважається таким, що самовільно здійснило приєднання до мереж централізованого водопостачання та водовідведення і такий стан речей тривав аж до моменту виявлення фактів самовільного приєднання, що зафіксовано в актах від 31.07.2024 та 01.08.2024.

На переконання Позивача, Відповідач свідомо використовує зазначені вище приміщення на власний розсуд, здійснюючи безоблікове споживання питної води протягом останніх 26 років.

Вважаючи, що самовільним приєднанням до мереж централізованого водопостачання та централізованого водовідведення Відповідач самовільно використав у приміщеннях 20 509,92 куб.м. та 11 536,92 куб.м води, завдавши Позивачеві збитків на суму 1 857 434,84 грн, останній надіслав на адресу ПТМ «Ковельтепло» лист-вимогу №155/02-02/2-24 від 14.08.2024 з розрахун-ками витрат води та вимогою сплатити 1 857 434,84 грн в 10-денний термін, на що отримав заперечення Відповідача №1430 від 27.08.2024 про невизнанням факту самовільного при-єднання.(арк.справи 52-54, 70).

Позаяк відмовою у добровільному порядку виконанні листа-вимоги №155/02-02/2-24 від 14.08.2024, Відповідач порушив права Позивача, останній звернувся з позовом до суду про стягнення 1 481 940,80 грн завданих збитків. З посиланням на Розділу IV Правил 190 Позивачем нараховано витрати води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово в наслідок самовільного приєднання/ користування, згідно якого витрати питної води внаслідок самовільного приєднання за 3 роки становлять: за об`єктом по вул.Незалежності, 132 в грошовому еквіваленті складає 533498,91 грн; за об`єктом по вул.Незалежності, 69-А в грошовому еквіваленті складає 948441,89 грн, а разом 1 481 940,80 грн.(арк.справи 12-13).

Як вже зазначалось, рішенням господарського суду Волинської області від 09.01.2025 в задоволенні позову відмовлено.(арк.справи 211-218).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів виходить з того, що у відповідності до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом даного спору є стягнення збитків за самовільне приєднання до мереж централі-зованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ч.2 ст.16 ЦК України, який не є вичерпним. Так, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службо-вих осіб.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.174 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Згідно вимог ч.1-2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов-язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.(ч.1 ст.175 ГК України).

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.2 вище названого Закону, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопоста-чання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також від-носини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно п.5 ч.1 ст.1, ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитловнх приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, по рядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч.1, п.п. 5, 6 ч.2 ст.6 названого Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з централізованого водопостачання суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водо поста-чання; послуг з централізованого водовідведення суб`єкт господарювання, що провадить госпо-дарську діяльність з централізованого водовідведення.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

У відповідності до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Отже, особою зобов`язаною сплачувати за спожиті комунальні послуги є або особа, що уклала відповідний договір, або особа, що фактично користується відповідними комунальними послугами.

Наведений висновок відповідає сталій правовій позиції Верховного Суду, викладений у пос-тановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №904/7377/17; від 07.02.2024 по справі №372/ 2236/21.

Крім того, Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджені постановою Кабінету міністрів України №690 від 05.07.2019 (надалі в тексті Правила №690), регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (надалі виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (надалі споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (надалі послуги), а також визначеною власником (спів-власниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг. Та відповідно до п.6 Правил №690 надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання комунальних послуг з урахуванням вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Водночас, відповідно до п. 1, 2 розділу 3 Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України №190 від 27.06.2008, приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізо-ваного водовідведення здійснюється відповідно до технічних умов (додаток 2), виданих виконав-цем послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення, та розробле-ного і затвердженого в установленому порядку проєкту на приєднання. Для забезпечення водо постачанням та водовідведенням будівельних майданчиків (на час будівництва об`єкта) видаються технічні умови на тимчасове підключення та укладаються тимчасові угоди з водопостачання та водовідведення за тимчасовою схемою на період будівництва.

Як стверджено матеріалами справи та не заперечується жодною із сторін між Позивачем та Відповідачем з 26.12.2018 по 31.12.2022 існували договірні відносини на подачу холодної води з комунального водопроводу та на приймання стічних вод до комунальної каналізації, що підтверджується Договором №2 В ПТМ від 26.12.2018 та Договором №2КС ПТМ від 26.12.2018. (арк.справи 124-138).

Разом з тим, у зв`язку з тим, що КП «Ковельводоканал» та ПТМ «Ковельтепло» не досягли взаємної згоди щодо умов договору на 2024 рік сторони перебувають у фактичних договірних відносинах щодо надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водо-відведення, виконавцем яких є КП «Ковельводоканал».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що будівля по вул.Незалежності, 69-А це житло-вий будинок, 1968 року забудови, а будівля по вул.Незалежності, 132 побудована до 1940 року, що стверджується витягами з відповідних технічних паспортів.(арк.справи 114-118).

З технічного паспорту на житловий будинок 69-А по вул.Незалежності (колишня Леніна), складеного станом на 05.02.1991, власником якого була міська рада (фонд комунальний) вбача-ється, що водопровід та каналізація наявні, центральні.

У технічному паспорті на будівлю по вул.Незалежності, 132 (колишня Леніна), складеному станом на 14.02.1991, зазначено, що власником є ЖЕК-2 (фонд комунальний), водопровід та каналізація наявні, центральні.

Колегія суддів бере до уваги, що згідно рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради №67 від 19.03.1998 знято з балансу ЖЕК №1 нежитлові приміщення по вул.Незалежності, 69-А та по вул.Незалежності, 132 у м.Ковелі та зараховано на баланс ПТМ «Ковельтеплокомун-енерго».(арк.справи 50).

Таким чином, об`єкти як по вул.Незалежності, 69-А та по вул.Незалежності, 132 вже були приєднані до мереж централізованого водопостачання та водовідведення з моменту введення їх в експлуатацію, тобто задовго до передачі їх Відповідачу на баланс.

Крім того, в робочому проекті 70-ти квартирного житлового будинку за адресою м.Ковель, вул.Незалежності, 69-А, замовником якого було РЖКП-1, 2018 рік, чітко визначені схеми системи водопостачання та каналізації. План поверхів будівлі по вул.Незалежності, 69-А також підтверджує той факт, що ПТМ «Ковельтепло» не здійснювало самостійно під`єднань до міської мережі водопостачання та водовідведення, оскільки такі комунікації вже були наявні у примі-щеннях, яке лише у 1998 році було передане Відповідачеві в користування.

Водночас, як вбачається з позовної заяви, КП «Ковельводоканал» просить стягнути збитки з ПТМ «Ковельтепло» за самовільне приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення та безоблікове споживання питної води, встановлене Актами обстеження від 31.07.2024 та 01.08.2024.

Апеляційний суд зауважує, що за своєю правовою природою акт про виявлення само-вільного приєднання та/або самовільного користування є лише фіксацією факту порушення, яке було виявлено при проведенні обстеження споживача. Підставою для розрахунку витрат води за пропускною спроможністю є факт виявленого порушення відповідно до розділу ІV Правил №190, що є оперативно-господарською санкцією.

Надаючи оцінку Актам від 31.07.2024 та 01.08.2024 по обох спірних об`єктах, колегія суддів звертає увагу, що в наданих Актах не вказано про пряме використання води та водовідведення Відповідачем чи самовільне користування, а зазначено лише, що водопровідний ввід дозволяє використовувати воду, однак матеріали справи не містять, а Позивачем не надано доказів на підтвердження користування такою послугою. Також не надано суду доказів на підтвердження вчинення Відповідачем дій чи виконання робіт щодо самовільного приєднання до мереж централізованого водопостачання та водовідведення.

Актами Позивача стверджується наявність механічного розриву між сантехнічними при-ладами та водопровідним вводом, що свідчить про неможливість використання води сантехніч-ними приладами, оскільки мережі холодного водопостачання приміщення по вул.Незалежності, 132 фізично не під`єднані до мереж холодного водопостачання. Таким чином, під час комісій-ного обстеження факт споживання холодної води та водовідведення не встановлено, ні в при-міщенні по вул.Незалежності, 69-А, ні по вул.Незалежності, 132. Натомість, в актах міститься припущення, що з даних водопроводів можливе споживання води.

Варто також звернути увагу на зауваження Відповідача у наданих Актах, які не спростовані Позивачем.

В актах від 31.07.2024 та 01.08.2024 за адресою по вул.Незалежності, 69-А Відповідачем зазначено, що жоден сантехнічний прилад не підключено до мереж централізованого водо-постачання. Використання води неможливо, позаяк після вузла обліку встановлено заглушку. У водопровідному крані вода відсутня, у бачку унітазу вода відсутня. Підключення до мереж централізованого відведеннясантехнічного приладу в підвальному приміщенні комісією не досліджувалося та такого факту не встановлено.

Крім того, в Актах комісією зазначено, що «У водопровідному вводі підвального приміщення при відкритому вентилі наявність води не була помітна. При спробі злити воду, у сантехнічні прилади вона не збігала з невідомих причин. Для уникнення та унеможливлення крадіжки води проведено пломбування вентиля на водопровідному вводі в туалеті диспетчерсь-кого пункту в закритому положенні кристалічною пломбою».

В актах від 31.07.2024 та 01.08 2024 за адресою по вул.Незалежності, 132 Відповідачем теж зауважено, що справність сантехнічних приладів не перевірялась і використання води неможливе, оскільки на трубопроводі холодного водопостачання встановлено заглушку. Жоден сантехнічний прилад не підключено до мереж централізованого холодного водопостачання. Приміщення не використовується, будь-яке майно відсутнє, персонал в приміщенні не пере-буває. При обстеженні 31.07.2024 о 10 год 30 хв акт для підпису не був наданий.

Також в Актах від 31.07.2024 та 01.08 2024 комісією Позивача зазначено про встановлення факту наявності водопровідного вводу до адміністративного приміщення від централізованих мереж водопостачання. Однак, дана обставина спростовується поданим Відповідачем до відзиву витягом з технічного паспорта будівлі по вул.Незалежності, 132 , збудованої ще до 1940 року, з якого вбачаються уже наявні централізовані водопроводи.

З огляду на вище встановлене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи не містять, а Позивачем не доведено належними доказами перебування в робочому стані зливної системи чи інших сантехнічних приладів у приміщеннях по вул.Незалежності, 69-А та по вул.Незалежності, 132; не доведено факту несанкціонованого приєднання до водопровідних мереж КП «Ковельводоканал» Ковельської міської ради: не уста-новлено місця такого приєднання та не зафіксовано мережі (водопровідної труби), за допомогою якої, на думку Позивача можливий відбір води та/або здійснюється самовільний відбір води.

Працівниками Позивача без дослідження відповідних мереж водопостачання та водовід-ведення, без перевірки проектної та іншої документації зроблено безпідставний висновок про незаконне самовільне підключення Відповідачем до мереж водопостачання.

Також апеляційний суд звертає увагу на пункт 6 розділу 3 Правил №190 яким встановлено, що за наявності технічної можливості для приєднання об`єкта споживача до систем централізо-ваного питного водопостачання та/або централізованого водовідведення, виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення видає технічні умови згідно з поданою заявою протягом десяти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви.

Водночас, як правильно встановлено судом першої інстанції підключення приміщень за адресами: м.Ковель, вул.Незалежності №69-А та №132 до мереж водопостачання не є приєднан-ням, оскільки об`єкти, в яких знаходяться приміщення вже були приєднані до мереж холодного водопостачання та водовідведення як до передання ПТМ «Ковельтепло» на баланс спірних приміщень, так і до введення в дію названих Правил.

Щодо заявленого Позивачем періоду самовільного підключення за який нараховано збитки, то колегія суддів зауважує, що відповідно до п.6 Розділу 4 Правил №190 у разі самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водо-відведення виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовід-ведення проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води.

Розрахунковий період при самовільному приєднанні встановлюється з дня початку такого приєднання. Якщо дату початку самовільного приєднання виявити неможливо, то період само-вільного користування становить тридцять діб.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідач не вчинив самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, проте Позивач ґрунтує позовні вимоги саме на самовільному приєднанні та триваючому безобліковому використанні питної води впродовж останніх 26 років.

З огляду на таке, колегія суддів зауважує, що відповідно до ст.22 ЦК України, положення якої кореспондуються зі ст.225 ГК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установ-лені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або до-держання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.(ст.224 ГК України).

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодування позадого-вірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, відшкодовуванню підлягає шкода, яка фактично завдана матеріальним благам особи. Під шкодою у розумінні наведених норм права слід розуміти таку безповоротну втрату матеріальних цінностей, внаслідок якої особа втрачає право на отримання матеріальних благ, на які вона вправі була розраховувати.

Відповідно до ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою сторо-ною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компен-сація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема, невиконання або неналежне вико-нання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське право-порушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлено статтею 1166 ЦК України, згідно положень якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездільністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. При цьому, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного вико-нання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.(ст.614 ЦК України).

При цьому, відповідальність у вигляді відшкодування збитків може бути покладено на особу за наявності в її діях складу цивільного правопорушення. На позивача покладається обов-язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок між такою поведінкою із заподіяними збитками. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30.03.2021 у справі № 908/2261/17 (за позовом про відшкодування збитків).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що Позивачем не доведено факту вчинення Відповідачем самовільного приєднання до систем централізованого водопоста-чання та водовідведення, а відтак відсутній один з основних елементів складу цивільного право-порушення, такий як протиправна поведінка. Тому з огляду на встановлене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість заявленого позову, а тому такий позов не підлягає до задоволення.

Всі доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо відсутності порушених прав Позивача, рівно як і тверд-ження щодо невмотивованості висновку про необґрунтованість заявленого позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини щодо п.1 ст.6 Конвенції, яка зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, і питання дотри-мання цього зобов`язання має вирішуватись виключно з огляду на обставини справи (див. рішення від 09.12.1994 у справах «Руіз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), п.29, та «Гарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п.26). Ці принципи застосовувалися в низці справ проти України (див., наприклад, рішення від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» (Benderskiy v.Ukraine), заява №22750/02, п.42-47; від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява №63566/00, п.25; від 07.10.2010 у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, п.18, 19).

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктив-ному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визна-ються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст.277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.34,86,129,232,233,240,270,275,276,282,284,287 Господарського процесу-ального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Ковельводоканал» Ковельської міської ради на рішення господарського суду Волинської області від 09.01.2025 у справі №903/792/24 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню до Верховного Суду за виключенням випадків, передбачених ст.287 ГПК України.

3. Матеріали справи №903/792/24 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Павлюк І.Ю.