РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.02.2025Справа № 910/10463/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження

позовну заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю «А.В.В. Стандарт» (39200, Полтавська область, Полтавський район, місто Кобеляки, вулиця Короленка, будинок 2; ідентифікаційний код 34050578)

до

Казенного підприємства «Кіровгеологія» (01103, місто Київ, вулиця Бойчука Михайла, будинок 8/9; ідентифікаційний код 14308279)

про стягнення 677 069,50 грн,

Представники:

від позивача: Суворов П.В.;

від відповідача: не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «А.В.В. Стандарт» (далі - ТОВ «А.В.В. Стандарт»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Казенного підприємства «Кіровгеологія» (далі - КП «Кіровгеологія»/відповідач) про стягнення 677 069,50 грн збитків, завданих внаслідок невиконання обов`язку із реєстрації податкових накладних.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 02.09.2024 позовну заяву прийняв до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 21.10.2024, а також витребував у Головного управління ДПС у м. Києві у строк до 30.09.2024 належним чином завірені копії документів, складених і виписаних за результатом документальної позапланової виїзної перевірки Казенного підприємства «Кіровгеологія» (ідентифікаційний код 14308279) з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських операцій з контрагентом покупцем Товариством з обмеженою відповідальністю «А.В.В. Стандарт» (ідентифікаційний код 34050578) за період вересень 2019 року - грудень 2020 року, зокрема: акту №34272/26-15-07-04-05/14308279 від 23.04.2024 та податкових повідомлень-рішень №4 від 16.05.2024 та №4 від 03.06.2024.

17.09.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому КП «Кіровгеологія» заперечує проти задоволення позову, мотивуючи відсутністю підстав для стягнення збитків за порушення порядку реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, з огляду на компенсаційний характер санкції, яка не пов`язана із забезпеченням належного виконання зобов`язань; недоведенням позивачем понесення реальних збитків у зв`язку із порушенням відповідачем свого обов`язку щодо дотримання порядку складання та реєстрації спірної податкової накладної, ураховуючи, що відповідачем виконані роботи та прийняті позивачем. Крім того, відповідач зазначає про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України. Водночас, КП «Кіровгеологія» заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

14.10.2024 до канцелярії суду від ТОВ «А.В.В. Стандарт» надійшла відповідь на відзив та 21.10.2024 надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 21.10.2024 відклав підготовче засідання на 11.11.2024 та повторно витребував у Головного управління ДПС у м. Києві у строк до 04.11.2024 належним чином завірені копії документів, складених і виписаних за результатом документальної позапланової виїзної перевірки Казенного підприємства «Кіровгеологія» (ідентифікаційний код 14308279) з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських операцій з контрагентом покупцем Товариством з обмеженою відповідальністю «А.В.В. Стандарт» (ідентифікаційний код 34050578) за період вересень 2019 року - грудень 2020 року, зокрема: акту №34272/26-15-07-04-05/14308279 від 23.04.2024 та податкових повідомлень-рішень №4 від 16.05.2024 та №4 від 03.06.2024.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.11.2024 відклав підготовче засідання на 27.01.2025 та втретє витребував у Головного управління ДПС у м. Києві у строк до 05.12.2024 належним чином завірені копії документів, складених і виписаних за результатом документальної позапланової виїзної перевірки Казенного підприємства «Кіровгеологія» (ідентифікаційний код 14308279) з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських операцій з контрагентом покупцем Товариством з обмеженою відповідальністю «А.В.В. Стандарт» (ідентифікаційний код 34050578) за період вересень 2019 року - грудень 2020 року, зокрема: акту №34272/26-15-07-04-05/14308279 від 23.04.2024 та податкових повідомлень-рішень №4 від 16.05.2024 та №4 від 03.06.2024.

12.11.2024 до канцелярії суду від Головного управління ДПС у м. Києві на виконання вимог суду надійшли витребувані документи.

27.01.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 24.02.2025.

24.02.2025 у судове засідання з`явився представник ТОВ «А.В.В. Стандарт» та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник КП «Кіровгеологія» у судове засідання не з`явився, при цьому, через систему «Електронний суд» подало заяву про проведення судового засідання за відсутності його представника.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Казенним підприємством «Кіровгеологія» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «А.В.В. Стандарт» (далі - покупець) у період липень-грудень 2019 року укладено 9 (дев`ять) договорів купівлі - продажу № 126-Б від 10.07.2019, № 130-Б від 25.07.2019, № 142-Б від 06.09.2019, № 146-Б від 26.09.2019, № 147-Б від 15.10.2019, № 150-Б від 25.10.2019, № 151-Б від 01.11.2019, № 161-Б від 29.11.2019, № 166-Б від 13.12.2019, умовами яких передбачено, що продавець продає блоки декоративного каменю Бистріївського родовища габбро I-VI групи та некондиційні блоки, камінь бут по цінам, в асортименті та кількості, які вказані в накладних, а покупець приймає і оплачує відібраний товар.

Згідно із п. 3.5. договорів право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту отримання товару за накладною. Ризик випадкової втрати чи пошкодження товару після отримання товару за накладною несе покупець.

Даний договір набуває сили з моменту підписання і діє до 31.12.2019 року (п. 7.1. договорів).

На виконання умов цих договорів у період серпень-грудень 2019 року відповідачем поставлено позивачу товару на загальну суму 4 191 158,10 грн, а саме:

- за договором купівлі - продажу № 126-Б від 10.07.2019 на суму 495 228,00 грн., що підтверджується накладними: № 3330 від 23.08.2019, № 3361 від 27.08.2019, № 3371 від 28.08.2019, № 3372 від 28.08.2019, № 3374 від 28.08.2019, № 3407 від 30.08.2019, № 3427 від 30.08.2019, № 3430 від 30.08.2019, № 3443 від 03.09.2019, № 3457 від 03.09.2019, № 3458 від 03.09.2019, № 3478 від 04.09.2019, № 3507 від 06.09.2019, № 3513 від 06.09.2019, № 3518 від 09.09.2019, № 3519 від 09.09.2019, № 3552 від 10.09.2019, № 3594 від 12.09.2019, № 3603 від 12.09.2019, № 3617 від 13.09.2019, № 3629 від 16.09.2019, № 3644 від 16.09.2019, № 3645 від 16.09.2019, № 3655 від 16.09.2019, № 3659 від 17.09.2019, № 3661 від 17.09.2019, № 3680 від 17.09.2019, № 3681 від 17.09.2019, № 3685 від 18.09.2019, № 3696 від 18.09.2019, № 3699 від 18.09.2019, № 3708 від 19.09.2019, № 3718 від 19.09.2019, № 3736 від 20.09.2019;

- за договором купівлі - продажу № 130-Б від 25.07.2019 на суму 459 267,00 грн., що підтверджується накладними: № 3730 від 20.09.2019, № 3743 від 23.09.2019, № 3746 від 23.09.2019, № 3748 від 23.09.2019, № 3760 від 23.09.2019, № 3764 від 23.09.2019, № 3772 від 24.09.2019, № 3781 від 24.09.2019, № 3783 від 24.09.2019, № 3793 від 25.09.2019, № 3803 від 25.09.2019, № 3806 від 26.09.2019, № 3810 від 26.09.2019, № 3813 від 26.09.2019, № 3814 від 26.09.2019, № 3821 від 27.09.2019, № 3830 від 27.09.2019, № 3843 від 27.09.2019, № 3847 від 30.09.2019, № 3849 від 30.09.2019, № 3851 від 30.09.2019, № 3855 від 30.09.2019, № 3857 від 30.09.2019, № 3859 від 30.09.2019, № 3864 від 30.09.2019, № 3866 від 30.09.2019, № 3867 від 30.09.2019, № 3868 від 30.09.2019;

- за договором купівлі - продажу № 142-Б від 06.09.2019 на суму 497 726,40 грн., що підтверджується накладними: № 3873 від 30.09.2019, № 3877 від 30.09.2019, № 3878 від 30.09.2019, № 3880 від 30.09.2019, № 3882 від 01.10.2019, № 3902 від 02.10.2019, № 3903 від 02.10.2019, № 3911 від 03.10.2019, № 3944 від 07.10.2019, № 3969 від 08.10.2019, № 3970 від 08.10.2019, № 3988 від 09.10.2019, № 3989 від 09.10.2019, № 3994 від 09.10.2019, № 4009 від 11.10.2019, № 4011 від 11.10.2019, № 4014 від 11.10.2019, № 4015 від 11.10.2019, № 4016 від 11.10.2019, №4032 від 15.10.2019, № 4069 від 17.10.2019, № 4077 від 17.10.2019;

- за договором купівлі - продажу № 146-Б від 26.09.2019 на суму 482 754,30 грн., що підтверджується накладними: № 4073 від 17.10.2019, № 4101 від 18.10.2019, № 4102 від 18.10.2019, № 4105 від 18.10.2019, № 4117 від 21.10.2019, № 4129 від 21.10.2019, № 4134 від 21.10.2019, № 4149 від 22.10.2019, № 4158 від 22.10.2019, № 4159 від 22.10.2019, № 4180 від 23.10.2019, № 4185 від 23.10.2019, № 4190 від 24.10.2019, № 4198 від24.10.2019, № 4204 від 24.10.2019, № 4216 від 25.10.2019, № 4217 від 25.10.2019, № 4223 від 25.10.2019, № 4226 від 25.10.2019, № 4227 від 25.10.2019, № 4232 від 25.10.2019, № 4234 від 28.10.2019, № 4235 від 28.10.2019, № 4236 від 28.10.2019, № 4237 від 28.10.2019, № 4248 від 28.10.2019, № 4250 від 28.10.2019, № 4283 від 29.10.2019, № 4289 від 29.10.2019;

- за договором купівлі - продажу № 147-Б від 15.10.2019 на суму 487 469,40 грн., що підтверджується накладними: № 4291 від 29.10.2019, № 4295 від 30.10.2019, № 4307 від 30.10.2019, № 4310 від 30.10.2019, № 4311 від 30.10.2019, № 4316 від 30.10.2019, № 4319 від 30.10.2019, № 4335 від 31.10.2019, № 4336 від 31.10.2019, № 4339 від 31.10.2019, № 4344 від 31.10.2019, № 4346 від 31.10.2019, № 4348 від 31.10.2019, № 4350 від 31.10.2019, № 4364 від 04.11.2019, № 4378 від 04.11.2019, № 4413 від 06.11.2019, № 4419 від 06.11.2019, № 4424 від 06.11.2019, № 4459 від 08.11.2019, № 4464 від 08.11.2019, № 4466 від 08.11.2019, № 4468 від 08.11.2019, №4479 від 11.11.2019, № 4483 від 11.11.2019;

- за договором купівлі - продажу № 150-Б від 25.10.2019 на суму 482 255,40 грн., що підтверджується наступними накладними: № 4514 від 12.11.2019, № 4524 від 13.11.2019, № 4529 від 13.11.2019, № 4554 від 15.11.2019, № 4557 від 15.11.2019, № 4561 від 15.11.2019, № 4576 від 18.11.2019, № 4578 від 18.11.2019, № 4579 від 18.11.2019, № 4581 від 18.11.2019, № 4598 від 19.11.2019, № 4605 від 20.11.2019, № 4610 від 20.11.2019, № 4616 від 20.11.2019, № 4621 від 20.11.2019, № 4622 від 20.11.2019, № 4626 від 21.11.2019, № 4628 від 21.11.2019, № 4635 від 21.11.2019, № 4637 від 21.11.2019, № 4648 від 22.11.2019, № 4651 від 22.11.2019, № 4652 від 22.11.2019, № 4656 від 22.11.2019, № 4661 від 22.11.2019, № 4663 від 22.11.2019, № 4665 від 22.11.2019, № 4666 від 22.11.2019, № 4669 від 25.11.2019, № 4670 від 25.11.2019, № 4671 від 25.11.2019, № 4685 від 25.11.2019, № 4695 від 26.11.2019, № 4698 від 26.11.2019;

- за договором купівлі - продажу № 151-Б від 01.11.2019 на суму 482 884,50 грн., що підтверджується накладними: № 4704 від 26.11.2019, № 4726 від 27.11.2019, № 4736 від 27.11.2019, № 4742 від 27.11.2019, № 4752 від 28.11.2019, № 4761 від 28.11.2019, № 4764 від 28.11.2019, № 4767 від 28.11.2019, № 4788 від 29.11.2019, № 4789 від 29.11.2019, № 4790 від 29.11.2019, № 4794 від 29.11.2019, № 4805 від 02.12.2019, № 4831 від 04.12.2019, № 4843 від 04.12.2019, № 4850 від 05.12.2019, № 4871 від 06.12.2019, № 4874 від 06.12.2019, № 4875 від 06.12.2019, № 4876 від 06.12.2019, № 4881 від 06.12.2019;

- за договором купівлі - продажу № 161-Б від 29.11.2019 на суму 478 111,20 грн., що підтверджується накладними: № 4868 від 06.12.2019, № 4890 від 09.12.2019, № 4914 від 10.12.2019, № 4919 від 10.12.2019, № 4920 від 10.12.2019, № 4926 від 11.12.2019, № 4931 від 11.12.2019, № 4943 від 12.12.2019, № 4944 від 12.12.2019, № 4945 від 12.12.2019, № 4957 від 13.12.2019, № 4966 від 13.12.2019, № 4972 від 13.12.2019, № 4985 від 16.12.2019, № 4986 від 16.12.2019, № 5022 від 17.12.2019, № 5035 від 18.12.2019, № 5042 від 18.12.2019, № 5072 від 20.12.2019, № 5074 від 20.12.2019, № 5082 від 23.12.2019, № 5083 від 23.12.2019, № 5087 від 23.12.2019, № 5092 від 23.12.2019, № 5093 від 23.12.2019, № 5100 від 23.12.2019;

- за договором купівлі - продажу № 166-Б від 13.12.2019 на суму 325 461,90 грн., що підтверджується накладними: № 5108 від 24.12.2019, № 5111 від 24.12.2019, № 5123 від 24.12.2019, № 5135 від 26.12.2019, № 5136 від 26.12.2019, № 5137 від 26.12.2019, № 5140 від 26.12.2019, № 5156 від 27.12.2019, № 5161 від 27.12.2019, № 5167 від 30.12.2019, № 5170 від 30.12.2019, № 5180 від 30.12.2019, № 5184 від 31.12.2019.

За поставлений товар згідно наведених вище договорів у період із серпня 2019 року по січень 2020 року позивач розрахувався у повному обсязі на загальну суму 4 191 158,10 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Позивач стверджує, що останні податкові накладні відповідачем були зареєстровані за поставку товару, яка відбулась у серпні 2019 року, а з вересня 2019 року відповідач припинив реєстрацію, посилаючись на відсутність на його рахунку коштів в обсязі, необхідному для їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

20.08.2020 позивач звернувся зі скаргою до управління Кременчуцького управління ГУ ДПС у Полтавській області щодо нереєстрації відповідачем податкових накладних.

Проте, проведення документальної позапланової перевірки із підстав, визначених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, не проводилося відповідно до п. 522 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яким було встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Разом із тим, Кабінет Міністрів України постановою від 27.06.2023 №651 відмінив з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

14.11.2023 позивач звернувся до Головного управління ДПС у м. Києві із листом за вих. №136, в якому просив з метою включення ТОВ «А.В.В. Стандарт» до складу податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 677 069,45 грн, сплаченої у складі вартості придбаного у КП «Кіровгеологія» товару, повідомити про проведення документальної перевірки КП «Кіровгеологія» за скаргою ТОВ «А.В.В. Стандарт» від 20.08.2020 вих. №89 та результати її розгляду.

У відповідь на цей лист, ГУ ДПС у м. Києві листом за вих. №112208/6/26-15-07-05-07-07 від 15.12.2023 повідомило позивача, що для відпрацювання інформації, викладеної у листі, на адресу КП «Кіровгеологія» направлено запит щодо надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень).

16.02.2024 ТОВ «А.В.В. Стандарт» звернулося до Головного управління ДПС у м. Києві з листом за вих. №21, в якому вдруге просило з метою включення ТОВ «А.В.В. Стандарт» до складу податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 677 069,45 грн, сплаченої у складі вартості придбаного у КП «Кіровгеологія» товару, повідомити про проведення документальної перевірки КП «Кіровгеологія» за скаргою ТОВ «А.В.В. Стандарт» від 20.08.2020 вих. №89 та результати її розгляду.

04.04.2024 листом за вих. №34887/6/26-15-07-04-05-08 ГУ ДПС у м. Києві повідомило позивача, що відповідно до наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 01.04.2024 №2055-п в порядку, встановленому на підставі п.п. 78.1.9 п. 78.1 ст. 78 Кодексу з 03.04.2024 призначена документальна позапланова виїзна перевірка КП «Кіровгеологія» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських операцій з контрагентом-покупцем ТОВ «А.В.В. Стандарт» за період вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020 року, терміном 10 робочих днів. Про результати перевірки ТОВ «А.В.В. Стандарт» буде повідомлено додатково.

Головне управління ДПС у м. Києві в листі від 11.06.2024 за вих. № 55015/6/26-15-07-04-05-08 повідомило позивача, що перевіркою КП «Кіровгеологія» встановлені порушення п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України - відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 4 062 416,70 грн, в т.ч. ПДВ 677 069,50 грн, на контрагента-покупки ТОВ «А.В.В. Стандарт». За результатами перевірки виписані податкові повідомлення-рішення від 16.05.2024 №4, від 03.06.2024 №4.

Зокрема, Головне управління ДПС у м. Києві податковим повідомленням-рішенням від 16.05.2024 № 4 повідомило КП «Кіровгеологія», що згідно із підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54, статтею 58, статтею 1201 Податкового кодексу України та п. 201.1, пункту 201.7 пункту 201.10 статті 210 Податкового кодексу України на підставі акта №34272/26-15-07-04-05/14308279 від 23.04.2024 та/або за даними Єдиного реєстру податкових накладних встановлено відсутність складання та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 Податкового кодексу України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 677 069,50 грн.

Отже, позивач зазначає, що проведеною Головним управлінням ДПС у м. Києві перевіркою підтверджено нереєстрацію відповідачем в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого п. 201.10 ст. 210 Податкового кодексу України податкових накладних на суму ПДВ у розмірі 677 069,50 грн на контрагента-покупки ТОВ «А.В.В. Стандарт», що позбавило останнього включити цю суму ПДВ до податкового кредиту, внаслідок чого позивачу збитків у розмірі 677 069,50 грн.

Отже, ТОВ «А.В.В. Стандарт» звернулося до суду із цим позовом про стягнення із КП «Кіровгеологія» збитків у розмірі 677 069,50 грн, завданих внаслідок невиконання обов`язку із реєстрації податкових накладних.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в судовому засіданні в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено 9 (дев`ять) договорів купівлі - продажу № 126-Б від 10.07.2019, № 130-Б від 25.07.2019, № 142-Б від 06.09.2019, № 146-Б від 26.09.2019, № 147-Б від 15.10.2019, № 150-Б від 25.10.2019, № 151-Б від 01.11.2019, № 161-Б від 29.11.2019, № 166-Б від 13.12.2019, відповідно до яких у період серпень-грудень 2019 року відповідачем поставлено позивачу товар на загальну суму 4 191 158,10 грн, за який ТОВ «А.В.В. Стандарт» розрахувалося у повному обсязі у період із серпня 2019 року по січень 2020 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями накладних та платіжних доручень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що останні податкові накладні відповідачем були зареєстровані за поставку товару, яка відбулась у серпні 2019 року, а з вересня 2019 року відповідач припинив реєстрацію, посилаючись на відсутність на його рахунку коштів в обсязі, необхідному для їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За таких обставин, позивач зазначає, що внаслідок нереєстрації КП «Кіровгеологія» в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого п. 201.10 ст. 210 Податкового кодексу України, податкових накладних на загальну суму 4 062 416,70 грн, в т.ч. ПДВ у розмірі 677 069,50 грн, на контрагента-покупки ТОВ «А.В.В. Стандарт», останнього позбавлено можливості включити цю суму ПДВ до податкового кредиту, чим завдано позивачу збитків у розмірі 677 069,50 грн.

Так, у відповідності до п. 14.1.181 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

За змістом п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п. 201.10 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг. У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Отже, з наведеного пункту 201.10 статті 201 ПК України вбачається, що саме на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

При цьому, звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 ПК України не надає покупцю права на включення суми податку з цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги на цього продавця є лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки його контролюючим органом.

Аналогічний висновок також міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17.

Отже, пункт 201.10 ст. 201 ПК України не передбачає можливості включення покупцем товарів/послуг суми ПДВ до податкового кредиту у разі невиконання продавцем обов`язку зі складення та реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних, при цьому покупець зазначених товарів/послуг має право додати до податкової декларації скаргу на такого продавця.

Так, судом встановлено, що 20.08.2020 позивач звернувся зі скаргою до Кременчуцького управління ГУ ДПС у Полтавській області щодо нереєстрації відповідачем податкових накладних.

Однак, проведення документальної позапланової перевірки із підстав, визначених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, не здійснювалося в силу п. 522 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яким було встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Разом із тим, після відміни з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантину, позивач звернувся до Головного управління ДПС у м. Києві з листом від 14.11.2023 за вих. №136, в якому просив з метою включення ТОВ «А.В.В. Стандарт» до складу податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 677 069,45 грн, сплаченої у складі вартості придбаного у КП «Кіровгеологія» товару, повідомити про проведення документальної перевірки КП «Кіровгеологія» за скаргою ТОВ «А.В.В. Стандарт» від 20.08.2020 вих. №89 та результати її розгляду.

Так, за результатами проведеної перевірки КП «Кіровгеологія» з питань дотримання вимог податкового законодавства, Головним управлінням ДПС у м. Києві встановлено порушення п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 4 062 416,70 грн, в т.ч. ПДВ 677 069,50 грн, на контрагента-покупця ТОВ «А.В.В. Стандарт».

Отже, Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.05.2024 № 4, яким повідомлено КП «Кіровгеологія», що згідно із підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54, статтею 58, статтею 1201 Податкового кодексу України та п. 201.1, пункту 201.7 пункту 201.10 статті 210 Податкового кодексу України на підставі акта №34272/26-15-07-04-05/14308279 від 23.04.2024 та/або за даними Єдиного реєстру податкових накладних встановлено відсутність складання та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 Податкового кодексу України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 677 069,50 грн.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що КП Кіровгеологія», як постачальник товарів, не здійснило реєстрацію податкових накладних в ЄРПН на суму 4 062 416,70 грн, в т.ч. ПДВ 677 069,50 грн, чим позбавило позивача права на включення суми ПДВ у розмірі 677 069,50 грн до складу податкового кредиту, та як наслідок скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на цю суму.

При цьому, доводи відповідача про наявність судового рішення, яке набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав, що є підставою для закриття провадження у справі №910/10463/24 на п.3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Судом встановлено, що Господарським судом міста Києва розглядалась справа №910/18364/20 за позовом ТОВ «А.В.В. Стандарт» до КП «Кіровгеологія» про стягнення збитків у розмірі 677 069,45 грн, завданих внаслідок невиконання обов`язку із реєстрації податкових накладних.

Так, у справі №910/18364/20 ТОВ «А.В.В. Стандарт» в обґрунтування позовних вимог зазначало, що КП «Кіровгеологія» не зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за період з вересня 2019 по грудень 2020 року щодо обсягу операцій на суму 4 062 416,70 грн, що призвело до позбавлення ТОВ «А.В.В. Стандарт» можливості включити суму ПДВ у розмірі 677 069,45 грн до складу податкового кредиту, а відповідно, зменшити податкове зобов`язання на суму 677 069,45 грн. При цьому, ТОВ «А.В.В. Стандарт» зазначало, що проведення документальної позапланової перевірки КП «Кіровгеологія» з питань дотримання вимог податкового законодавства не відбулося із підстав, визначених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в силу п. 522 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яким встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відтак, Північний апеляційний господарський суд у постанові від 29.09.2021 у справі №910/18364/20, відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «А.В.В. Стандарт» зазначив, що позивач ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції не надав доказів понесення збитків.

Разом із тим, суд зазначає, що підставою для звернення до суду із цим позовом є встановлення Головним управління ДПС у м. Києві під час проведеної перевірки КП «Кіровгеологія» дотримання вимог податкового законодавства, порушення п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 4 062 416,70 грн, в т.ч. ПДВ 677 069,50 грн, на контрагента-покупця ТОВ «А.В.В. Стандарт».

Таким чином, суд дійшов висновку, що у справах №910/18364/20 та №910/10463/24 ТОВ «А.В.В. Стандарт» зазначено різні підстави для звернення до суду.

Отже, суд зазначає, що за змістом ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником

До цього висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у п. 6.14 постанови від 14.04.2020 у справі №925/1196/18.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України та ст. 224 ГК України є порушення зобов`язання.

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (пункти 6.15 та 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18).

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає (п.14 постанови Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17).

Отже, системний аналіз положень пункту 187.1 ст. 187 та пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України дає підстави для висновку про те, що датою виникнення податкового зобов`язання з постачання товарів в даному випадку є дата відвантаження товару та при здійсненні операції з постачання товару платник податку - продавець був зобов`язаний в установлені строки скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, а також надати її покупцю за його вимогою, у свою чергу, податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів, є підставою для нарахування покупцем сум податку, що відносяться до податкового кредиту, а відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товару податкової накладної в ЄРПН не дає права покупцю на включення суми ПДВ до податкового кредиту, проте не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної у податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Як зазначено судом вище, за наслідками поставки товару відповідач зобов`язаний був скласти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні датами відвантаження товару, тобто у період з вересня по грудень 2019 року щодо обсягу операцій на суму 4 062 416,70 грн, у т. ч. ПДВ у розмірі 677 069,45 грн, проте станом на день розгляду цієї справи по суті реєстрація податкових накладних на вказану суму так і не здійснена, що підтверджується актом перевірки Головного управління ДПС у м. Києві від 23.04.2024 №34272/26-15-07-04-05/14308279.

Таким чином, оскільки відповідач не виконав вимог ст. 201 ПК України, зокрема, не зареєстрував податкові накладні на суму 4 062 416,70 грн, у т. ч. ПДВ у розмірі 677 069,45 грн, у зв`язку з чим позбавив позивача права включити суму ПДВ у розмірі 677 069,45 грн до складу податкового кредиту, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідно підлягають задоволенню.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності для звернення позивачем до суду із цим позовом, суд зазначає таке.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальні.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Судом вище зазначено, що відповідач зобов`язаний був скласти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні датами відвантаження товару, тобто у період з вересня по грудень 2019 року, відповідно за загальним правилом кінцевим строком звернення позивача до суду із цим позовом є вересень-грудень 2022 року.

Разом із тим, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відмінено.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Отже, у пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) до 30.06.2023.

Крім того, 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому, Указами Президента воєнний стан неодноразово продовжено, зокрема, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2025 № 26/2025 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 08.02.2025 строком на 90 діб.

Таким чином, станом на теперішній час продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 09.05.2025.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) доповнено пунктом 19 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії".

Отже, з наведеного вбачається, що у пункті 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії воєнного стану.

За вказаних обставин, з урахуванням положень п. 12 та п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України суд дійшов висновку, що ТОВ «А.В.В. Стандарт» звернулося до суду у межах строку позовної давності, що має наслідком відмову КП «Кіровгеологія» у задоволенні клопотання про застосування до позовних вимог наслідків спливу строку позовної давності.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «А.В.В. Стандарт» задовольнити.

Стягнути із Казенного підприємства «Кіровгеологія» (01103, місто Київ, вулиця Бойчука Михайла, будинок 8/9; ідентифікаційний код 14308279) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А.В.В. Стандарт» (39200, Полтавська область, Полтавський район, місто Кобеляки, вулиця Короленка, будинок 2; ідентифікаційний код 34050578) 677 069 (шістсот сімдесят сім тисяч шістдесят дев`ять) грн 50 коп. - збитків, завданих внаслідок невиконання обов`язку із реєстрації податкових накладних та 10 156 (десять тисяч сто п`ятдесят шість) грн 05 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повний текст рішення складено: 13.03.2025.

Суддя Віта БОНДАРЧУК