номер провадження справи 24/223/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 Справа № 908/2928/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Коваль А.К., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/2928/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий будинок СІГМА (69032, м. Запоріжжя, вул. Виборзька, буд. 8, )

до відповідача: Фізичної особи підприємця Бакштеєва Ірина Олегівна ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 62294,78 грн.

за участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий будинок СІГМА до Фізичної особи підприємця Бакштеєва Ірина Олегівна про стягнення 62294,78 грн заборгованості за договором поставки № ST0210792 від 04.07.2024, що складається з 45141,23 суми основного боргу, 8000,00 грн суми штрафу, 3536,54 грн суми 30% річних, 3064,98 грн суми пені, 952,03 грн суми втрат від інфляції, 1600,00 грн суми за 1 (одну) зворотну тару.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 06.11.2024 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2928/24 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань з оплати поставленої продукції відповідно до договору поставки № ST0210792 від 04.07.2024, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 45141,23 грн. У зв`язку з простроченням оплати вартості поставленого товару, позивач нарахував та заявив до стягнення 3064,98 грн пені, 8000,00 грн штрафу, 3536,54 грн 30% річних, 952,03 грн інфляції та 1600,00 грн суми за 1 (одну) зворотну тару. Просить суд на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 625, 611, 629 Цивільного кодексу, ст. 193 Господарського кодексу України, позов задовольнити.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2928/24 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/223/24. Судове засідання для розгляду справи призначено на 16.12.2024.

04.12.2024 від ТОВ Торговий будинок СІГМА надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника позивача.

Ухвалою суду від 16.12.2024 судове засідання перенесено на 26.12.2024.

Ухвалою суду від 26.12.2024 відкладено на 27.01.2025.

27.01.2025 представником відповідача подано суду клопотання, в порядку ст. ст. 186, 187 Господарського процесуального кодексу України, про проведення процедури врегулювання спору за участю судді, шляхом проведення закритих нарад окремо з позивачем та відповідачем, а також спільної наради з позивачем та відповідачем.

Ухвалою суду від 27.01.2025 розгляд справи відкладено на 19.02.2025.

17.02.2025 позивачем подані суду письмові пояснення стосовно клопотання відповідача про проведення процедури врегулювання спору за участю судді, в яких висловив свою позицію стосовно наданого клопотання та заперечує проти його задоволення посилаючись на те, що з моменту виникнення заборгованості - 09.08.2024, представники позивача неодноразово зверталися до відповідачу з нагадуваннями щодо сплати заборгованості за отриманий за договором товар, пропонувалось повернути товар у зв`язку з неможливістю його оплатити. Однак відповідач, з моменту отримання претензії та подання позовної заяви жодної сплати боргу не виконав, відповіді на претензію не надав, не звернувся до позивача з метою вирішити питання по оплаті боргу чи сплати заборгованості частинами платежів.

Судом клопотання відповідача про проведення процедури врегулювання спору за участю судді, шляхом проведення закритих нарад окремо з позивачем та відповідачем, а також спільної наради з позивачем та відповідачем, залишено без задоволення, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 186 ГПК України, врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 19.02.2025 перенесено розгляд справи на 26.02.2025.

26.02.2025 ТОВ Торговий будинок СІГМА подана суду заява про розгляд справи за відсутністю представника позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи неявку представників сторін, судовий процес 26.02.2025 ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

У судовому засіданні 26.02.2025 справу розглянуто, ухвалено рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

04.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий будинок СІГМА (постачальник) та Фізичною особою підприємцем Бакштеєвою Іриною Олегівною укладено договір поставки № ST0210792, за умовами якого (п.1.1.) Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити безалкогольні напої, алкогольні напої, пиво, продукти хорчування, продукти дитячого харчування, харчування для немовлят, непродовольчі товари, та інший товар в асортименті (надалі - Товар) на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 1.2. договору, асортимент, кількість та ціна товару вказується у накладних, що оформлюються Постачальником, та є невід`ємною частиною даного договору. Сторони, підписуючи цей договір, згодні з тим, що накладна виконує за умовами цього договору функції специфікації, і саме у накладній зазначається кількість товару, ціна та загальна вартість партії товару, що поставляється на умовах даного договору. Партією товару вважається товар зазначений в одній накладній.

Товар поставляється за вільними відпускними цінами, ціна товару є звичайною ціною у розумінні поняття «звичайної ціни» Податкового кодексу України (п. 1.3).

Згідно п. 3.4. договору, датою поставки вважається дата, вказана Постачальником на видатковій накладній та/або товарно-транспортній накладній. Підтвердженням прийому Товару є підпис матеріально-відповідальної особи та, за наявності, відбиток печатки або штампу Покупця на товаросупроводжувальних документах Постачальника, зразок якого Покупець зазначає в додатку № 1 (довіреність), який є невід`ємною частиною договору.

Вся тара, що не входить до ціни Товару, є зворотною або заставною та вказується в накладній окремо від Товару із зазначенням її вартості. Вартість або заставна вартість тари зазначається у накладних, актах, чи інших документах, які є невід`ємного частиною Договору (п. 4.2.).

У п. 5.2., п. 5.3. договору сторонами обумовлено, що Поставка Товару здійснюється Постачальником на умовах передоплати або сплати по факту поставки. За угодою сторін можливі інші форми розрахунків, що не заборонені діючим законодавством України. У випадку відстрочення платежу сторони укладають додаткову угоду, в якій визначаються термін та умови надання відстрочки (окремо на кожну товарну групу). У разі, якщо Покупець порушує термін оплати Товару більше 2 разів на календарний місяць, угода про надання відстрочки втрачає чинність з дати допущення другого порушення зобов`язань, надалі Покупець зобов`язаний оплачувати поставку на умовах передплати або оплати по факту не пізніше дня поставки.

Відповідно до п. 5.4. договору, оплата за Товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок Постачальника або шляхом внесення готівки в касу. В платіжних документах Покупець зобов`язаний вказати номер даного Договору та накладних Постачальника, згідно якій здійснюється оплата. Сторони домовилися, що накладні зазначені Покупцем під час сплати не підлягають врахуванню за наявності прострочених грошових зобов`язань Покупця, а сума оплати підлягає зарахуванню Постачальником у наступній послідовності погашення Покупцем своїх грошових зобов`язань за цим Договором: пеня, штраф, прострочена сума частково неоплаченого чи несвоєчасно оплаченого отриманого Товару, вартість зворотної (заставної) тари не повернутої у строки визначені у п. 4.4 Договору, оплата проведена своєчасно.

За визначенням п. 6.2. договору, Покупець за даним Договором несе наступну відповідальність:

- у разі прострочення терміну оплати товару (п.5.2-5.3. Договору) Покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що діяла в період прострочення, від вартості Товару, щодо якого прострочений термін оплати, а за прострочення більше 30 днів Покупець додатково сплачує Постачальнику штраф у сумі 2000, 00 грн. за кожною окремою накладною, за кожне допущене прострочення оплати товару. Крім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, Покупець сплачує Постачальнику 30% річних від простроченої суми.

- у випадку безпідставної відмови від отримання замовленого товару, Покупець сплачує Постачальнику вартість доставки товару, визначену за розрахунком Постачальника.

- у випадку порушення Покупцем терміну повернення тари передбачений п. 4.3, даного Договору, або повернення тари у несправному стані, або використання тари, що належить Постачальнику без його згоди, Покупець несе відповідальність у розмірі встановленому п. 95 «Правил застосування, обігу і повернення засобів упаковки багаторазового використання» (наказ № 15 від 16.06.92 р. МінДержРесурсів України).

Відповідно до п. 6.4. договору, строк позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбаченої цим Договором, встановлюється тривалістю у 3 роки на підставі ст. 259 Цивільного кодексу України. Нарахування неустойки (пені), передбаченої цим Договором здійснюється протягом всього часу існування заборгованості Покупця перед Постачальником.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач здійснював на адресу відповідача постачання товарів - алкогольних напоїв, а також зворотної тари.

Так, у період з 20.07.2024 по 09.08.2024 відповідачу поставлено товар, відповідно до замовлень останнього, на загальну суму 58 128,59 грн, що підтверджується наступними документами:

- видатковою накладною № SТS00350016 від 20.07.2024 на суму товару 675,00 грн. Товар отримано відповідачем про, що свідчить відмітка на видатковій накладній та ТТН.

- видатковою накладною № SТS800350057 від 20.07.2024 на суму товару 12 798,08 грн. Товар отримано відповідачем про, що свідчить відмітка на видатковій накладній та ТТН.

- видатковою накладною № SТS00350047 від 20.07.2024 на суму товару 3 354,00 грн. Товар отримано відповідачем про, що свідчить відмітка на видатковій накладній та ТТН.

- видатковою накладною № SТS003548 від 20.07.2024 р. на суму товару 8 835,00 грн. Товар отримано відповідачем про, що свідчить відмітка на видатковій накладній та ТТН.

- видатковою накладною № SТS00352030 від 30.07.2024 р. на суму товару 16 919,40 грн. Товар отримано відповідачем про, що свідчить відмітка на видатковій накладній та ТТН.

- видатковою накладною № SТS00352984 від 02.08.2024 р. на суму товару 10 334,85 грн. Товар отримано відповідачем про, що свідчить відмітка на видатковій накладній та ТТН.

- видатковою накладною № SТS00354321 від 09.08.2024 р. на суму товару 5 211,30 грн. Товар отримано відповідачем про, що свідчить відмітка на видатковій накладній та ТТН.

За видатковою накладною № SТS00350047 від 20.07.2024 було передано зворотної тари відповідачу на суму 3 200,000 грн., яку було повернуто; за видатковою накладною № SТS003548 від 20.07.2024 передано зворотної тари на суму 5 000,00 грн., яку було частково повернуто, за видатковою накладною № SТS00352030 від 30.07.2024 - зворотної тари на суму 15 000,000 грн. - повернуто.

Відповідно до видаткової накладної № SТS00350048 від 20.07.2024 разом з товаром відповідачу було поставлено тару зворотну: КЕГ 30 л у кількості 2 шт. за ціною 1600,00 грн за 1 (одну) одиницю та за дві одиниці - 3 200, 00 грн, а також КЕГ 50 л у кількості 1 шт. за ціною 1 800,00 грн. За вказаною видатковою накладною відповідачем не було повернуто 1 (одну) КЕГ 30 л заставною вартістю 1 600,00 грн.

Відповідач частково оплатив отриманий товар у сумі 12 987,36 грн.

Оскільки відповідачем оплата провадилася із порушенням термінів, позивачем на адресу відповідача 09.09.2024 направлено претензію за договором на суму боргу за несплачений товар, яку відповідачем отримано 14.09.2024, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 474.

Відповідач частково оплатив отриманий товар у сумі 12 987,36 грн. Решта вартість товару не оплачено, внаслідок чого наявна прострочена заборгованість на суму 45 141,23 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати отриманого товару стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін врегульовані договором, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу п. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Строки здійснення розрахунків узгоджено сторонами, про що зазначалось вище.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав зобов`язання щодо поставки товару, претензій по якості і кількості щодо поставленого товару від відповідача не надходило. У зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок оплатити отриманий продукцію у термін, визначений у договорі.

Однак відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару, всупереч умов договору та вимог закону, у повному обсязі не виконав, за отриманий товар розрахувався частково у сумі 12987,36 грн, внаслідок чого заборгованість за отриманий товар становить 45141,23 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно зі ст. 599 цього Кодексу зобов`язання припиняються виконанням, проведеними належним чином.

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов`язання, та факт несплати відповідачем вартості отриманого товару у повному обсязі є доведеним. Доказів погашення суми боргу у розмірі 45141,23 грн відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, суд визнав, що позовна вимога про стягнення з відповідача 45141,23 грн основного боргу за поставлений за Договором товар заявлена обґрунтовано і підлягає задоволенню.

Відповідно до видаткової накладної № SТS00350048 від 20.07.2024 разом з товаром відповідачу було поставлено тару зворотну: КЕГ 30 л у кількості 2 шт. за ціною 1600,00 грн за 1 (одну) одиницю та за дві одиниці - 3 200, 00 грн, а також КЕГ 50 л у кількості 1 шт. за ціною 1 800,00 грн.

За вказаною видатковою накладною відповідачем не було повернуто 1 (одну) КЕГ 30 л заставною вартістю 1 600,00 грн.

За таких обставин, вимога позивач про стягнення з відповідача 1600,00 грн за одну зворотну тару є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім зазначеної вимоги про стягнення основного боргу та суми за зворотну тару позивач просить стягнути з відповідача 8000,00 грн суми штрафу, 3536,54 грн суми 30% річних, 3064,98 грн суми пені, 952,03 грн суми втрат від інфляції.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання передбачені, зокрема, ст.ст. 549, 611, 625 ЦК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Відповідно до п. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» (далі - Закон) платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

При цьому, статтею 3 Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем вимога про стягнення 3064,98 грн. пені заявлена за загальний період з 21.07.2024 по 29.10.2024, на підставі п. 6.2 Договору, яким передбачено сплату Покупцем пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що діяла в період прострочення, від вартості Товару, щодо якого прострочений термін оплати

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені суд визнав його правильним, до стягнення підлягає 3064,98 грн пені, як і визначено позивачем.

Вимога про стягнення з відповідача 8000,00 грн штрафу заявлена позивачем на підставі п. 6.2 Договору, яким передбачено відповідальність Покупця у вигляді штрафу у сумі 2000,00 грн за прострочення Покупцем більше 30 днів за кожною окремою накладною, за кожне допущене прострочення оплати товару.

Порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати у договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, які є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду України від 09.04.2012 у справі № 3-88гс11, постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 у справі № 3-24гс12, постанові Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17, постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі №910/6046/16, постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №922/1720/17.

Враховуючи прострочення відповідачем зобов`язання по оплаті більш ніж на 30 календарних днів за 4 (чотирма) видатковими накладними, суд визнав нарахування відповідачу 8000,00 грн обґрунтованим, розрахунок правильним.

Отже, з урахуванням приписів чинного законодавства України та п. 7.2 Договору, суд визнає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача 8000,00 грн штрафу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договором передбачений інший розмір річних, ніж зазначено в ст. 625 ЦК України, згідно п. 6.2. Договору відповідач повинен сплатити на користь позивача 30 % річних від простроченої суми грошового зобов`язання.

Позивачем розрахунок 30% річних здійснено за період з 21.07.2024 по 29.10.2024 по кожній накладній окремо в загальній сумі 3536,54 грн

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 30% річних, суд визнав його правильним, до стягнення підлягають 3536,54 грн. 30% річних, як і визначено позивачем.

При перевірці розрахунку позивача за вимогою про стягнення втрат від інфляції суд виходив з наступного:

Індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у наступному місяці.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 надала наступні роз`яснення:

- сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця;

- якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці;

- методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

1) час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

2) час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Позивачем розрахунок інфляційних втрат здійснено за період серпень - вересень 2024 року у розмірі 952,03 грн .

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що за вказаний період сума інфляційних втрат складає 952,03 грн, як і визначено позивачем.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач визнані судом обґрунтованими позовні вимоги не спростував, доказів, які могли б свідчити про належне виконання ним зобов`язання по оплаті товару в повному обсязі у визначений Договором строк, або підстав для звільнення від такого зобов`язання, не надав. Також відповідачем контррозрахунок суми заборгованості (в тому числі, основного боргу, пені, штрафу, річних відсотків та інфляційних нарахувань) заявленої позивачем до стягнення суду не наданий.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 3028,00 грн, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи підприємця Бакштеєвої Ірини Олегівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий будинок Сігма (69032, м. Запоріжжя, вул. Виборзька, буд. 8; реєстраційний код юридичної особи 32006396) 62 294,78 грн (шістдесят дві тисячі двісті дев`яносто чотири грн 78 коп.), з яких: 45 141,23 грн (сорок п`ять тисяч сто сорок одна грн 23 коп.) сума основного боргу, 8000,00 грн (вісім тисяч грн 00 коп.) сума штрафу, 3 536,54 грн (три тисячі п`ятсот тридцять шість грн 54 коп.) сума 30% річних, 3 064,98 грн (три тисячі шістдесят чотири грн 98 коп.) сума пені, 952,03 грн (дев`ятсот п`ятдесят дві грн. 03 коп.) втрати від інфляції та 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) сума за 1 (одну) зворотну тару.

Видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи підприємця Бакштеєвої Ірини Олегівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий будинок Сігма (69032, м. Запоріжжя, вул. Виборзька, буд. 8; реєстраційний код юридичної особи 32006396) судовий збір в сумі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісімсот грн 00 коп.).

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.03.2025.

Суддя Т.А. Азізбекян