ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025м. ХарківСправа № 922/75/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БАХМУТ СІЛЬ» (84500, Україна, Донецька обл., місто Бахмут, вулиця Пушкіна, будинок, 42, квартира, 3, ідентифікаційний код особи 39476556)
до ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА "ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" (61202, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Ахсарова, будинок, 2, ідентифікаційний код особи 31941174)
про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу
за участю представників:

позивача Топчий Є.В.

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «БАХМУТ СІЛЬ» з позовом до ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВАО "ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" та просить суд стягнути з Дочірнього підприємства "ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" (Україна, 61202, Харківська обл., м. Харків, вул. Ахсарова, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмут сіль" (Україна, 84500, Донецька обл., м. Бахмут, вул. Пушкіна, буд. 42, кв. 3, ) грошові кошти за Договором поставки від 10.01.2022 № 10/0122 у розмірі 1068639,97 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 12823,68 грн.

Ухвалою суду від 16.01.2025 подану позовну заяву було залишено без руху, відповідно до ст. 174 ГПК України надано позивачу час на усунення недоліків.

16.01.2025 до Господарського суду Харківської області надійшла заява (вх. № 1192) представника позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 13.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 17.02.2025 о 09:45, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

03.02.2025 за вх. 2851 до суду надійшов відзив ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА "ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" на позовну заяву, в якому відповідач не висловлює заперечень проти заявлених позовних вимог, але просить суд відстрочити виконання рішення по справі на строк один рік з моменту винесення рішення по даній справі або на інший строк, який суд визнає достатнім для вирішення питань, що не дають «Відповідачу» можливості розрахуватися з «Позивачем» за зобов`язаннями, що стали предметом позову по даній справі.

05.02.2025 за вх. 3160 від позивача надійшла відповідь на відзив із запереченнями проти заяви про відстрочення виконання рішення по справі.

Ухвалою від 17.02.2025 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10.03.2025 р. о 10:30.

Представник позивача у судовому засіданні 10.03.2025 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заяви відповідача про відстрочення виконання рішення заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Про дату і час розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали суду до електронного кабінету учасника справи.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 202 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бахмут сіль», продавець та Дочірним підприємством «Харківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», покупець був укладений Договір № 10/01-22 від 10.01.2022 року, згідно умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві сіль виробництва ДП «Артемсіль» м. Соледар, що іменується надалі товар згідно специфікації, а покупець зобов`язується прийняти поставлений в його власність товар і своєчасно сплатити його вартість відповідно до умов цього договору (п.1.1 Договору). Згідно з умовами Договору № 10/01-22 від 10.01.2022 року постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар сіль для промислового перероблення ДСТУ 4246:2003 (1.2 Договору).

Сторонами вищезазначеного договору було укладено Специфікацію № 1 на виконання обов`язків згідно Договору 10/01-22 від 10.01.2022 року.

Згідно з пунктом 4.3. Договору№ 10/01-22 від 10.01.2022 року сторони свідчать, що покупець зобов`язується розрахуватися з постачальником за отриманий товар протягом 60 календарних днів з моменту отримання від постачальника документів, визначених в пунктах 4.1., 4.2. цього Договору.

Продавець, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут сіль», виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши товар, зазначений у специфікації № 1 покупцю, Дочірньому підприємству «Харківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Дані обставини підтверджуються видатковою накладною на отримання товару (п.5.4 Договору№ 10/01-22 від 10.01.2022 року). Однак, позивач вказував, що надати до суду видаткову накладну, підприємство не має можливості, так як вона залишилася на підприємстві, за місцем реєстрації підприємства місто Бахмут Донецької області. Дане місце на теперішній час знаходиться на окупованій території України.

Для підтвердження виконання Договору № 10/01-22 від 10.01.2022 року в повному обсязі з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут сіль», сума заборгованості була узгоджена угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.11.2024 року, яка була підписана в електронній формі. Дане узгодження підтверджує виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Бахмут сіль» умов договору у повному обсязі та підтверджує наявність заборгованості у сумі 980403,64 грн. за Дочірним підприємством «Харківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

З часу виконання зобов`язання у повному обсязі з боку позивача і до часу звернення до суду заборгованість з боку відповідача по справі за Договором № 10/01-22 від 10.01.2022 року не була погашена. Заборгованість за поставлений товар станом на час звернення до суду становить 980 403,64 грн. Також, позивачем було нараховано 3% річних у розмірі 88 236,33 грн, за загальний період прострочення виконання грошового зобов`язання з 10.01.2022 по 10.01.2025.

Відповідач у відзиві на позовну заяву спростовував зазначені обставини та не заперечував проти позовних вимог відповідача.

За положеннями ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Враховуючи зазначені положення діючого законодавства України, встановлені обставини, відсутність заперечень відповідача, а також наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, суд задовольняє вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БАХМУТ СІЛЬ» у повному обсязі.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Розглядаючи заяву відповідача про відстрочення виконання рішення (вх. 2851 від 03.02.2025), суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для відстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача.

Відстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача. Відстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ними обґрунтувань та дослідження доказів.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відстрочити виконання судового рішення на строк один рік з моменту винесення рішення по даній справі.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В обґрунтування наявності підстав для розстрочення виконання рішення боржник посилався на існування на даний час не залежних від нього обставин, які унеможливлюють виконання судового рішення найближчим часом, також просив суд при розгляді питання про надання відстрочки виконання рішення взяти до уваги: причини неналежного виконання зобов`язання, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, а також не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Відповідач вказує, що військовою агресією Російської Федерації проти України та, як наслідок, введенням воєнного стану, обумовлено те, що підприємство на даний час має значні фінансові труднощі та опинилося у скрутній фінансово-економічній кризі. Відповідач зазначає, що значні збитки Відповідача та його скрутне фінансове становище підтверджуються наданими до справи фінансовими звітами (баланси, звіти про фінансові результати діяльності, звіти з праці, звіти про витрати на виробництво та фінансові показники діяльності підприємства від надання послуг теплопостачання та інші фінансові документи) однозначно вказують на наявність значних збитків підприємства з причин:

- зростання дебіторської заборгованості замовників у особі держави та місцевого самоврядування - СЛУЖБИ ВІДНОВЛЕННЯ ТА РОЗВИТКУ ІНФРАСТРУКТУРИ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (договір в підтвердження надається- Додаток № 5) та Державного підприємства «ДОРОГИ ХАРКІВЩИНИ» (договір в підтвердження надається- Додаток № 5)- дивися графу 1125 балансів;

- пошкодження основних засобів на окупованих и де окупованих територіях що підтверджує рішення Господарського суду Харківської області по справі № 922/1042/24 від 30.05.2024 р. про стягнення збитків у розмірі 17011127,00 з Російської федерації та згідно проведеної інвентаризації втрачених основних засобів та виробничих запасів, а також рухомого та нерухомого майна ДП «Харківський облавтодор» було встановлено, що розмір збитків, завданих Російською федерацією ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», складає орієнтовно в сумі 125197,438 млн. грн;

- зменшення обсягів робіт у зв`язку з бойовими діями у Харківській області;

- як наслідок по вище зазначеним обставинам - виникнення боргів перед кредиторами та арешт рахунків.

Відповідач підкреслює, що з причин воєнного стану у державі знаходиться у дуже складній ситуації, так, з одного боку у зв`язку з бойовими діями зменшилися обсяги робіт, є значні руйнування основних та оборотних активів, виїзд робітників підприємства, що стало на цей час підставою погіршення якості виробництва на підприємстві та його збитковості, а з другого боку не можливість Держави та місцевого самоврядування у особі створених підприємств своєчасно розраховуватися за виконані роботи за надані послуги. Негайне виконання рішення може привести до збільшення суми боргу (додається 10 % виконавчого збору та витрати на примусове виконання) та утрудненню Відповідачу виплачувати заробітну плату, неможливості виконувати узяті на себе обов`язки з надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення у Харківській області, що у подальшому може привести до потреби у залученні додаткових значних грошових сум для відновлення наслідків від не своєчасного надання таких послуг. В кінцевому результаті таке викликає соціальну напруженість серед осіб, що перебувають у Харківської області, та які користуються дорогами державного та місцевого значення. Погіршить обороноздатність регіону, тому як збільшиться час доставки та маневреність для забезпечення збройних сил України. Крім того надання відстрочки Відповідачу враховує і інтереси Позивача, тому як примусове стягнення з Відповідача суми боргу за цією справою не приведе до належного виконання рішення суду, тому як Відповідач не зможе надавати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг, що у свою чергу вплине на розрахунки з ним з боку державних та комунальних замовників таких послуг, що у подальшому позначиться на розрахунках з Позивачем ще більше. Адже у разі ініціювання Позивачем банкрутства Відповідача це тільки призведе до додаткових значних витрат Позивача, але не дасть додаткового позитивного результату.

Заперечуючи проти доводів Відповідача щодо необхідності відстрочення виконання рішення Позивач вказував, що Відповідач мав строк, щоб виконати у повному обсязі взяти на себе зобов`язання на протязі 60 календарних днів з часу поставлення товару або до закінчення дії договору 31.12.2022 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, у строк визначений умова договору, не виконав взяті на себе зобов`язання по Договору № 10/01-22 від 10.01.2022 року, так і не виконав на протязі майже 2-х років з дня закінчення дії Договору (п.10.1). Це дає підстави, що відповідач не має намір виконувати взяті на себе зобов`язання, так як у нього було достатньо часу для його виконання.

Позивач просить критично відноситись до посилань відповідача у своєму відзиві на позовну заяву, щодо введення в Україні воєнного стану, як одну з підстав для відстрочення виконання рішення, а також щодо скрутного матеріального становища, а також інші підстави скрутного становища та інші рішення суду, так як вказані обставини не можуть бути безумовною підставою для розстрочення або відстрочення виконання судового рішення. Крім того, обставини впливу воєнного стану на спроможність виконання договірних зобов`язань мають доводитися відповідачем щодо конкретних правовідносин. Натомість у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вплив будь-яких форс-мажорних обставин на можливість виконання відповідачем своїх зобов`язань. Отже, посилання на військову агресію без надання належних та допустимих доказів безпосереднього впливу зазначених обставин на можливість виконання судового рішення, також не є підставою для розстрочення або відстрочення виконання рішення. З огляду на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, з урахуванням відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів винятковості обставин, з якими закон пов`язує можливість розстрочення або відстрочення виконання судового рішення, а також враховуючи інтереси позивача та ступінь вини відповідача у виникненні спору, Позивач зазначає, що розстрочення або відстрочення виконання рішення у даному випадку суперечитиме завданням господарського судочинства, якими, зокрема, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів держави, фізичних та юридичних осіб. Отже враховуючи всі обставини справи, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи інтереси позивача, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане у встановленому законом порядку, Позивач вважає відсутніми правові підстави для задоволення заяви представника Відповідача, про відстрочку виконання рішення суду.

Підприємство ТОВ «Бахмут сіль» також звертає увагу суду, що для виконання Договору № 10/01-22 від 10.01.2022 року у повному обсязі, а також інших договорів, підприємству були необхідні значні кошти. В результаті чого підприємство 25.01.2022 року уклало кредитний договір № К11635/2022 з ПАТ «МТБ Банк» (далі договір). Згідно п.1.1.1 Договору зазначено, що ліміт встановлюється у розмірі 3 000 000 грн. та надані Банку договорів укладених з відповідачем по цій справі. Підприємство виконувала кредитні зобов`язання на протязі 2022, 2023 років. У зв`язку з несплатою відповідача по цій справі заборгованості за Договором № 10/01-22 від 10.01.2022 року, підприємство - ТОВ «Бахмут сіль» не змогло вчасно розрахуватися в результаті чого рішенням Господарським судом Київської області від 12.09.2024 року по справі № 911/781/24 було стягнуто заборгованість за кредитним договором, як з підприємства, так і з поручителя у сумі 881713,08 грн., відсотки у сумі 23306,61 грн. та судові витрати у розмірі 6787,65 грн. з кожного. На теперішній час відкрито виконавче провадження та арештовані рахунки. З цього виходить, що підприємство, яке надало і виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі за цим договором, фактично несе відповідальність за невиконання вже іншого зобов`язання, яке виникло у результаті не виконання зобов`язання відповідачем по даній справі, а тому Позивач просив суд Відмовити у задоволені відстрочки виконання рішення суду по справі № 922/75/25.

При вирішенні заяви про відстрочення виконання рішення суд враховує, що відповідно до ст. 331 ГПК України її задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають можливість виконання рішення суду.

Надавши оцінку викладеним сторонами доводам суд констатує, що обставини впливу військового стану однакові як для відповідача, так і для позивача, а тому не можуть бути підставою для відстрочення виконання зобов`язань однією із сторін, які уже були порушені. Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора і у даному випадку, за відсутності дійсно виняткових обставин, які б зумовлювали необхідність відстрочення виконання рішення суду, задоволення заяви про таке відстрочення порушуватиме баланс інтересів сторін та ставитиме позивача у ще більш несприятливі умови, а тому суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення по даній справі (вх. 2851 від 03.02.2025).

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БАХМУТ СІЛЬ».

В задоволені заяви відповідача про відстрочення виконання рішення (вх. 2851 від 03.02.2025) відмовити.

Стягнути з ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА "ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" (61202, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Ахсарова, будинок, 2, ідентифікаційний код особи 31941174) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАХМУТ СІЛЬ» (84500, Україна, Донецька обл., місто Бахмут, вулиця Пушкіна, будинок, 42, квартира, 3, ідентифікаційний код особи 39476556) заборгованість за Договором поставки від 10.01.2022 № 10/0122 в розмірі 980 403,64 грн, три відсотки річних - 88 236,33 грн та 12 823,68 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "18" березня 2025 р.

Суддя Л.С. Лаврова