ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
20 лютого 2025 рокуСправа № 921/646/23
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Боровця Я.Я.
за участю секретаря судового засідання Крутіної Ю.С.
Розглянув матеріали справи
про неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства
Кредитор: Акціонерне товариство КБ "ПриватБанк ", вул. Грушевського,1Д, м. Київ.
Кредитор: Акціонерне товариство "Акцент Банк ", вул. Батумська, 11 , м. Дніпро.
Кредитор: Публічне акціонерне товариство АБ "Укргазбанк", вул. Єреванська, 1, м. Київ
Кредитор: Акціонерне товариство АКБ "Львів ", вул. Сербська,1, м. Львів
Кредитор: Головне управління ДПС у Тернопільській області, вул. Білецька, 1, м. Тернопіль
За участю учасників судового процесу:
від боржника: Півторак В.М. адвокат,
від кредитора ПАТ АБ "Укргазбанк": Ніценко О.С. адвокат (у режимі відеоконференції),
від кредитора ГУ ДПС у Тернопільській області: Рацин Р.Р. представник,
керуючий реструктуризацією Шимечко А.Я.
Учасникам судового процесу оголошено склад суду.
Фіксування судового засідання технічними засобами здійснюється відповідно до статті 222 ГПК України.
Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених статтями 35-37 Господарського процесуального кодексу України не надходило.
У судовому засіданні 20.02.2025 оголошено скорочену ухвалу (вступна та резолютивна частини).
26.09.2023 фізична особа ОСОБА_1 , має статус ФОП звернувся до Господарського суду Тернопільської області з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2023, для розгляду справи визначено суддю Боровця Я.Я.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 06.10.2023 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, прийнято до розгляду та підготовче засідання призначено на 23.10.2023.
- Акціонерного товариства КБ "ПриватБанк " в розмірі 700 312,60 грн, з яких підлягають внесенню: 5 368,00 грн витрат на оплату судового збору підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів та 694 944,60 грн (заборгованість) до другої черги реєстру вимог кредиторів;
- Акціонерного товариства "Акцент Банк " в розмірі 622 803,92 грн, з яких підлягають внесенню: 5 368,00 грн витрат на оплату судового збору підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів та 617 435,92 грн (заборгованість) до другої черги реєстру вимог кредиторів;
- Публічного акціонерного товариства АБ "Укргазбанк" в розмірі 109 294,30 грн, з яких підлягають внесенню: 5 368,00 грн витрат на оплату судового збору підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів та 103 926,30 грн (заборгованість) до другої черги реєстру вимог кредиторів;
- Акціонерного товариства АКБ "Львів" в розмірі 1 080 043,43 грн, з яких підлягають внесенню: 5 368 ,00 грн витрат на оплату судового збору підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів та 1 074 675,43 грн (заборгованість) до другої черги реєстру вимог кредиторів:
- Головне управління ДПС у Тернопільській області в розмірі 268 546,76 грн, з яких підлягають внесенню: 5 368,00 грн витрат на оплату судового збору підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів та 263 178,76 грн, з них: 210 194, 30 грн податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об"єктів нежитлової нерухомості; 49 573,76 грн податок по орендній платі з фізичних осіб та 3 410,70 грн єдиний податок з фізичних осіб - до другої черги реєстру вимог кредиторів.
Засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі призначено на 01.02.2024.
Протокольними ухвалами від 01.02.2024, від 22.02.2024, від 21.03.2024, від 15.04.2024, від 09.05.2024, від 06.06.2024, від 04.07.2024, від 14.08.2024, від 12.09.2024 та від 10.10.2024 відкладено судове засідання відповідно на 22.02.2024, на 21.03.2024, на 15.04.2024, на 09.05.2024, на 06.06.2024, на 04.07.2024, на 14.08.2024, на 12.09.2024, на 10.10.2024 та на 07.11.2024.
Ухвалою суду від 31.10.2024 призначено судове засідання на 19.11.2024 з підстав, викладених в ній.
Протокольними ухвалами від 19.11.2024, від 03.12.2024, від 14.01.2025 та від 30.01.2025 судове засідання відкладено відповідно на 03.12.2024, на 14.01.2025, на 30.01.2025 та на 11.02.2025.
У судовому засіданні 11.02.2025 оголошено перерву до 20.02.2025, про що зазначено у протоколі судового засідання.
Представник боржника в судове засідання 20.02.2025.
У судовому засіданні 11.02.2025 підтримав клопотання про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів, а також про призначення керуючим реалізацією майна - арбітражного керуючого Шимечка А.Я. (вх. № 364 та вх. №365 від 14.01.2025). Щодо закриття провадження у справі заперечив.
Керуючий реструктуризацією Шимечко А.Я. в судове засідання 20.02.2025 з`явився.
Представник кредитора ПАТ АБ "Укргазбанк" в судове засідання 20.02.2025 з"явився.
У судовому засіданні 11.02.2025 підтримав клопотання про закриття провадження у справі №921/646/23 з підстав, викладених в ньому ( вх. № 54 від 03.01.2025).
Представник кредитора АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання 20.02.2025 не з"явився.
Представниця кредитора АТ АКБ "Львів" в судове засідання 20.02.2025 не з"явилася.
Однак, у судовому засіданні 11.02.2025 підтримала клопотання про закриття провадження у справі №921/646/23 з підстав, викладених в ньому (вх. № 238 від 09.01.2025).
Представник кредитора ГУ ДПС у Тернопільській області в судове засідання 20.02.2025 з"явився.
Представник кредитора АТ "Акцент Банк" в судове засідання 20.02.2025 не з"явився.
Розглянувши клопотання про закриття провадження у справі, судом встановлено таке.
В преамбулі КУзПБ закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства "Відновлення платоспроможності фізичних осіб" законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.
Процедура неплатоспроможності фізичних осіб була введена законодавцем як інструмент виходу правовим способом зі скрутного фінансового становища для приватних осіб, а саме задля звільнення від боргів та відновлення платоспроможності .
Кодексом України з процедур банкрутства запроваджено правовий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, у тому числі фізичної особи-підприємця, та який є відмінним (наділеним особливостями) за метою і механізмом реалізації від інституту банкрутства юридичних осіб.
Особливості застосування процедури банкрутства до боржника фізичної особи передбачено Книгою четвертою "Відновлення платоспроможності фізичної особи" Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Пунктом 11 частини третьої, частини п"ятої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається, у тому числі, декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства. Декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.
Отже, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.
Таким чином КУзПБ запроваджено "добровільне банкрутство" боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.
За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.
Частиною другою статті 6 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.
Згідно з частиною п`ятою статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.
Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).
Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.
Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.
Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.
Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:
- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;
- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;
- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);
- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);
- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).
Також, Кодекс України з процедур банкрутства задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, передбачено:
- відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю чи визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (пункти 3, 4 частини четвертої статті 119 КУзПБ), а також заборону відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника протягом року з дня закриття такого провадження стосовно того ж боржника з підстав, передбачених частиною сьомою статті 123 КУзПБ;
- закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ);
- відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з частиною третьою статті 125 КУзПБ або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 2, 5, 6 частини восьмої статті 126 КУзПБ);
- дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (частина одинадцята статті 126 КУзПБ).
Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.
Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.
Задля ефективної реалізації боржником цього права КУзПБ передбачає участь арбітражного керуючого у справі про неплатоспроможність фізичної особи, залежно від судової процедури - як керуючого реструктуризацією боргів або керуючого реалізацією майна боржника.
Поряд із загальним правовим статусом арбітражного керуючого закріпленим у статті 12 КУзПБ, деякі його аспекти у справах про неплатоспроможність фізичних осіб конкретизовано статтею 114 КУзПБ, а особливості механізму реалізації - у інших нормах Книги четвертої цього Кодексу.
За статтею 114 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи користується всіма правами арбітражного керуючого відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати інформацію і документи, що містять конфіденційну інформацію та/або банківську таємницю; здійснювати огляд майна боржника.
Керуючий реструктуризацією зобов`язаний у найкоротший строк перевірити майновий стан боржника, серед іншого виконати вказівки суду чи зборів кредиторів щодо додаткової перевірки конкретних фактів приховування боржником майна чи відомостей його декларації, а також забезпечити збирання та аналіз інформації, витребуваної судом відповідно до пунктів 9 - 11 частини п`ятої статті 119 КУзПБ при відкритті провадження у справі.
Суд звертає увагу, що своєчасне та належне виконання керуючим реструктуризацією завдань з перевірки майнового стану боржника є запорукою адекватної оцінки стану неплатоспроможності боржника та його можливостей погасити борг, відтак сприятиме досягненню компромісу при узгодженні сторонами плану реструктуризації боргів.
Частиною сьомою статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:
1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи і витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів і витрат боржника та членів його сім`ї;
2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами;
3) судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.
Кодекс України з процедур банкрутства містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, серед яких, зокрема, передбачає закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ).
Конструкція цієї норми побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, і тому вона не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника фізичної особи за встановлення відповідних фактів господарським судом.
Розширене коло ініціаторів застосування частини сьомої статті 123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника.
Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20.
За змістом частини сьомої статті 123 КУзПБ, вирішуючи питання щодо закриття провадження у справі, суд не обмежений наявністю відповідного клопотання від сторони у справі чи зборів кредиторів, а може вчинити відповідну процесуальну дію за власної ініціативи.
Разом з цим, закриттю провадження у справі у будь-якому випадку передує встановлення судом обставин, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною сьомою статті 123 КУзПБ.
З викладених у клопотаннях ПАТ АБ "Укргазбанк" та АТ АКБ "Львів вбачається, що заявники обґрунтовують наявність підстав для закриття провадження у цій справі, посилаючись на недостовірність зазначеної у Деклараціях про майновий стан боржника за 2021, 2022, 2023 роки інформації.
Статтею 12 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено) (ч.3).
Під час виконання повноважень арбітражний керуючий має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, що міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення ( ч.8) .
Частиною 3 статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що керуючий реструктуризацією не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання суду зобов`язаний направити суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника.
За результатами таких заходів, за приписами частини сьомої статті 123 та частини першої статті 124 КУзПБ, ґрунтуватиметься план реструктуризації боргів боржника, а у разі виявлення керуючим реструктуризацією та не усунення боржником неповноти/ недостовірності інформації у декларації про його майновий стан - рішення про закриття провадження у справі.
Задля перевірки правильності зазначених у деклараціях боржником відомостей керуючий реструктуризацією направив обов`язкові запити і отримав відповіді щодо наявності майна чи майнових прав за період 2020-2024р.р. по боржнику та членах сім`ї до уповноважених органів (містяться в матеріалах справи).
Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність є документом, що заповнюється та подається боржником для розкриття перед судом та кредиторами свого реального майнового стану і дослідження питання можливості реструктуризації боргів. Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність повинна відповідати принципам повноти та достовірності. Порушення цих принципів може свідчити про недобросовісність або необачність боржника. При цьому законодавець, встановлюючи обов`язковість надання суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, передбачив можливість подання виправленої декларації.
Суд зауважує, що з наявних матеріалів справи слідує, що керуючим реструктуризацією за результатами перевірки декларацій про майновий стан боржника за 2021, 2022, 2023 роки, встановлено невідповідність даних зазначених боржником в Деклараціях про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, що підтверджується Звітом про результати розгляду декларацій боржника (вх. №5332 від 04.07.2024).
З врахуванням звіту арбітражного керуючого від боржника надійшла заява (вх. №5422 від 08.07.2024) про виправлення декларацій про майновий стан боржника.
Також, 19.11.2024 керуючим реструктуризацією за результатами перевірки декларацій про майновий стан боржника за 2021, 2022, 2023 роки, встановлено невідповідність даних зазначених боржником в Деклараціях про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, що підтверджується Звітом про результати розгляду декларацій боржника (вх. №8886).
З врахуванням звіту арбітражного керуючого від боржника надійшла заява (вх. №9101 від 27.11.2024 та вх. № 9521 від 11.12.2024) про виправлення декларацій про майновий стан боржника.
З наведеного слідує, що боржник вчинив заходи щодо надання виправлених декларацій з урахуванням встановлених невідповідностей, що неставить під сумнів прозорість та добросовісність його намірів щодо прагнення досягти мети процедури банкрутства, ініційованої ним задля єдиного наміру - погашення наявних вимог кредиторів.
За змістом пункту 11 частини третьої статті 116, пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ законодавець визначив певну послідовність дій учасників у справі про неплатоспроможність фізичної особи, а саме:
боржник подає до суду декларації;
керуючий реструктуризацією перевіряє надані боржником декларації та виявляє наявність у них неповної та/або недостовірної інформації, а у випадку підтвердження такого факту за результатом перевірки повідомляє боржника у формі відповідного звіту;
отримавши звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій, боржник упродовж семи днів (з дати отримання звіту) має право подати суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї з урахуванням наданих керуючим реструктуризацією зауважень.
Отже, керуючий реструктуризацією здійснює перевірку декларацій боржника, оформлює висновки за результатами проведеної перевірки та в разі виявлення ним неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї обов`язково доводить її до відома боржника, у результаті чого у нього виникає право виправити декларацію у строк, встановлений законом.
Відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ, якщо боржник не скористався наданим йому правом усунути виявлені за наслідком перевірки керуючим реструктуризації недоліки щодо повноти та достовірності інформації, зазначеної у поданих ним (боржником) деклараціях, настають визначені цією нормою наслідки у вигляді закриття провадження у справі.
Водночас ключовим завданням суду при наданні оцінки наявності підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з неподанням боржником виправлених декларацій впродовж семи днів з моменту отримання звіту керуючого реструктуризацією за результатами відповідної перевірки є встановлення дотримання керуючим реструктуризації порядку повідомлення особи (боржника) про наявність обґрунтованих підстав вважати подання нею недостовірної та/або неповної інформації, а також факту наявності або відсутності надання виправлених декларацій впродовж визначеного законодавством строку.
Якщо арбітражний керуючий не здійснив належної перевірки декларацій боржника щодо неповноти інформації, зазначеної у деклараціях про його майновий стан, в строки, встановлені частиною третьою статті 122 КУзПБ, то при вирішенні питання щодо пропуску боржником визначеного пунктом 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ семиденного строку для подання суду виправлених декларацій підлягають встановленню обставини, коли саме арбітражний керуючий повідомив боржника про наявність обґрунтованих підстав вважати подання ним недостовірної та/або неповної інформації.
Правова позиція наведена у постанові ВС від 13.06.2024 у справі № 913/192/23.
Отже, за таких обставин, у суду відсутні підстави для закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , а тому у задоволенні клопотань про закриття провадження у справі №921/646/23, слід відмовити.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно до статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.
Якщо розгляд справи було відкладено, суд продовжує провадження у справі зі стадії, на якій розгляд справи було відкладено (пункт 5 статті 216 ГПК України).
Враховуючи наведене, суд, з метою правильного і об`єктивного розгляду справи, вважає за необхідне відкласти судове засідання, згідно статей 202, 216 ГПК України.
Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, статтями 233, 234, 235 ГПК України, суд,
1. У задоволенні клопотання ПАТ АБ "Укргазбанк" про закриття провадження у справі №921/646/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , відмовити.
2. У задоволенні клопотання АТ АКБ "Львів" про закриття провадження у справі №921/646/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , відмовити.
4. Зобов"язати керуючого реструктуризацією Шимечка А.Я. організувати та провести збори кредиторів, відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.
5. Ухвалу надіслати учасникам у справі до електронного кабінету в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному ГПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала суду, постановлена у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства (стаття 9 Кодексу України з процедур банкрутства).

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою - https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повну ухвалу складено та підписано "19" березня 2025 року.

Суддя Я.Я. Боровець