ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/59/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін

справу за позовом Приватного підприємства "ПОЛІССЯКОМСЕРВІС"

до Фізичної особи-підприємця Стасюк Світлани Анатоліївни

про стягнення 16120,05 грн.

Процесуальні дії по справі.

Приватне підприємство "ПОЛІССЯКОМСЕРВІС" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Стасюк Світлани Анатоліївни про стягнення 16120,05 грн, з яких 13179,47 грн інфляційних втрат та 2940,58 грн 3% річних.

Ухвалою суду від 20.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; витребувано у Господарського суду Житомирської області справу №906/1259/19 (а.с.21).

Відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України, сторони про відкриття провадження у справі №906/59/25 повідомлені належним чином (а.с.18-20).

Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не скористався, заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надсилав.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи у встановлений ч.7 ст.252 ГПК України строк не надходило.

Згідно з ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у даній справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165, ч.5 ст.252 ГПК України.

Під час розгляду справи №906/59/25 судом досліджено докази і пояснення позивача, оглянуто матеріали витребуваної справи №906/1259/19.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язання зі сплати заборгованості в сумі 19000,00 грн, встановленої та стягнутої рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.02.2020 у справі №906/1259/19, яке набрало законної сили, а відтак нараховує інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 20.11.2019 по 14.01.2025 (а.с.1-3).

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, жодних заперечень з приводу викладених у позовній заяві обставин не повідомив, хоча мав об`єктивну можливість скористатись відповідними процесуальними правами і надати докази в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених вимог.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин та матеріалів справи, у листопаді 2019 року ПП "ПОЛІССЯКОМСЕРВІС" звернулось до господарського суду з позовом до ФОП Стасюк С.А. про стягнення 38402,33грн, із яких 19000,00грн основного боргу, 14782,00грн пені, 1215,00грн 3% річних, 3405,33грн інфляційного збільшення у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору про поворотну фінансову допомогу №8 від 23.05.2017 в частині повернення отриманих коштів.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.02.2020 у справі №906/1259/19 позов ПП "ПОЛІССЯКОМСЕРВІС" задоволено частково, стягнуто з ФОП Стасюк С.А. на користь 19000грн - заборгованості; 51,53грн 3% річних; 1921,00грн судового збору; в іншій частині позову відмовлено (а.с.8-10).

На примусове виконання рішення суду 23.03.2020 видано наказ №906/1259/19.

Постановою старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Хомина О.А. від 18.05.2020 відкрито виконавче провадження номер за АСВП 62094765 з виконання наказу №906/1259/19, виданого 23.03.2020 Господарським судом Житомирської області (а.с.11).

Оскільки ФОП Стасюк С.А. не виконала зобов`язання зі сплати заборгованості на суму 19000,00 грн, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 13179,47 грн інфляційних втрат та 2940,58 грн 3% річних за період прострочення з 20.11.2019 по 14.01.2025 відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

За приписами ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 19000,00 грн встановлений рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.02.2020 у справі №906/1259/19, яке набрало законної сили 17.03.2020.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2023 у справі №910/11761/21 викладено висновок про те, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №910/11287/16, від 19.12.2019 у справі №520/11429/17).

Отже, преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було би не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.08.2023 у справі №910/4316/22, від 16.05.2023 у справі №910/17367/20, від 29.06.2021 у справі №910/11287/16).

Виходячи з викладеного, враховуючи принцип обов`язковості судових рішень згідно зі ст.129-1 Конституції України, а також принцип правової певності як основний елемент верховенства права, рішення Господарського суду Житомирської області від 18.02.2020 у справі №906/1259/19, яке набрало законної сили, не може бути поставлене під сумнів та має преюдиціальне значення, а встановлені при його ухваленні обставини повторного доказування у цій справі не потребують в силу ч.4 ст.75 ГПК України.

Так, під час розгляду справи №906/1259/19 господарський суд встановив, що відповідач обов`язок із повернення 19000,00грн, які отримав від позивача та які позивач вимагав згідно листа-вимоги від 10.10.2019 повернути, мав виконати у період із 11.10.2019 по 17.10.2019 на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України. Відповідач прострочив виконання зобов`язання з повернення коштів позивачу з 18.10.2019.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.02.2020 у справі №906/1259/19 було, зокрема, стягнуто з ФОП Стасюк С.А. на користь ПП "ПОЛІССЯКОМСЕРВІС" 19000,00 грн заборгованості та 51,53 грн 3% річних за період із 18.10.2019 по 19.11.2019.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання ним зобов`язання зі сплати вищевказаної суми заборгованості за подальший період з 20.11.2019 до 14.01.2025.

З огляду на викладені обставини та непогашення відповідачем заборгованості станом на час подання цього позову, наявні правові підстави для нарахування останнім 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

Перевіривши доданий до позовної заяви розрахунок (а.с.12-13), здійснивши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ІПС «LIGA 360» власний перерахунок, суд встановив, що за визначений позивачем період стягненню з відповідача підлягають 13629,98 грн інфляційних втрат, тобто у сумі більшій, ніж заявлено, та 3% річних в сумі 2937,45 грн із заявлених 2940,58 грн.

Таким чином, з огляду на положення ч.1 ст.14, ч.2 ст.237 ГПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині вимог щодо стягнення інфляційних втрат у заявленому розмірі - 13179,47 грн та 3% річних у розмірі 2937,45 грн, в частині вимоги щодо стягнення решти 3% річних, а саме в сумі 3,13 грн, слід відмовити як безпідставно нараховані.

Відповідач жодних документально обґрунтованих заперечень на спростування наведених позивачем підстав позову та заявлених до нього вимог не надав, власного контррозрахунку відповідних нарахувань суду не представив.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 3 ст.13 та ч.1 ст.74 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Докази, надані сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень, повинні відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, встановленим ст.ст.76-79 ГПК України.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять її у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, у тому числі подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, надати пояснення, обґрунтувати переконливість поданих доказів та позицій у справі.

Попри те відповідач заявлених до нього вимог в установленому законом порядку не спростував, належних і допустимих доказів наявності інших обставин, ніж ті, що досліджені судом, не надав.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку задовольнити позов частково, стягнути з відповідача на користь позивача 13179,47 грн інфляційних втрат та 2937,45 грн 3% річних; у задоволенні решти позову відмовити.

Щодо розподілу судових витрат.

В силу приписів ст.129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 3027,39 грн - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Стасюк Світлани Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства "ПОЛІССЯКОМСЕРВІС" (вул. Танкістів, буд. 33, м. Житомир, Житомирська обл., 10031, ) 13179,47 грн інфляційних втрат, 2937,45 грн 3% річних та 3027,39 грн судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

- позивачу до ел.каб.);

2 - відповідачу ( АДРЕСА_1 ) (рек.).