ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025м. ХарківСправа № 922/4268/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Бойко О.Н.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИКА-ТДК" (місцезнаходження: 14000, місто Чернігів, вулиця Пушкіна, будинок 16, офіс 606; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕНТ ОЙЛ-95» (місцезнаходження: 61054, місто Харків, вулиця Академіка Павлова, будинок 120; )
про про розірвання договору та стягнення 499 500,00 грн.
за участю представників::

позивача: Сурков А.В. (ордер серії АІ №1759199 від 10.09.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6706/10 від 14.06.2018)

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИКА-ТДК" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю БРЕНТ ОЙЛ-95 (відповідач) про:

- розірвання Договору купівлі - продажу №35 від 04.04.2024, який укладено між ТОВ БРЕНТ ОЙЛ-95 та ТОВ "ЛОГІСТИКА-ТДК";

- стягнення з ТОВ БРЕНТ ОЙЛ-95 на користь ТОВ "ЛОГІСТИКА-ТДК" заборгованість за непоставлений товар за договором купівлі - продажу №35 від 04.04.2024 у розмірі 499 500,00 грн.

Крім того, позивач просить суд покласти судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу на відповідача та розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.12.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИКА-ТДК" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/4268/24, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 23 грудня 2024 року об 11:40.

Копію вказаної ухвали було надіслану відповідачу до його електронного кабінету 10.12.2024 о 17:21 годині, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Разом з цим, відповідно до ч.6 ст. 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Оскільки, ухвалу суду «Про відкриття провадження у справі» надіслано відповідачу до його електронного кабінету після 17:00 години, вона вважається врученою на наступний день 11.12.2024, а тому процесуальний строк на подання відповідачем відзиву на позовну заяву спливав 26 грудня 2024 року.

Разом з цим, у встановлений судом строк, відповідачем відзив подано не було.

Розгляд справи № 922/4268/24 в підготовчому засіданні неодноразово відкладався задля забезпечення принципу змагальності та реалізації прав сторін на повне та об`єктивне встановлення всіх обставин спору.

Ухвалою Господарского суду харківської області від 27.01.2025 (яку постановлено судом без оформлення окремого документа, про що зазначено у протоколі судового засідання від 27.01.2025 у справі № 922/4268/24) судом підготовче провадження у справі № 922/4268/24 закрито; справу призначено до судового розгляду по суті на "10" лютого 2025 р. об 11:20 годині.

При цьому, ухвалою Господарского суду Харківської області від 10.02.2025 (яку постановлено судом без оформлення окремого документа, про що зазначено у протоколі судового засідання від 10.02.2025 у справі № 922/4268/24) судом задоволено заяву відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату та ознайомлення з матеріалами справи (вх.№3489 від 07.02.2025) та відкладено розгляд справи по суті на на "03" березня 2025 р. о 12:55 годині.

В судовому засіданні 03.03.2025 судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (вх.№ 5443/25 від 03.03.25) та оголошено перерву на "10" березня 2025 р. о 12:40 годині, про що судом постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, про що зазначено у протоколі судового засідання від 03.03.2025 у справі № 922/4268/24.

В судове засідання 10.03.2025 з розгляду справи №922/4268/25 по суті з`явився представник позивача.

В судовому засіданні 10.03.2025 судом оголошено, що 05.03.2025 до Господарського суду Харківської області від позивача надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№ 5728/25 від 05.03.25) відповідно до якого позивач просить суд долучити копію листа-вимоги № 1 від 27.09.2024 року до матеріалів справи № 922/4268/24.

Преставник позивача вказане клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.03.2025 судом клопотання "ЛОГІСТИКА-ТДК" про долучення доказів (вх.№ 5728/25 від 05.03.25) залишено без розгляду.

Представник відповідача в судове засідання 10.03.2025 з розгляду справи №922/4268/25 по суті не з`явився, по дату час та місце судового засідання бу повідомлений шляхом надіслання ухвали суду від 03.03.2025 до його елетронного кабінету.

Разом з цим судом оголошено, що 07.03.2025 до Господарського суду Харківської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх..№ 5973/25м від 07.03.25), в якому заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає таке. По перше, відповідач вказує, що Умовами Договору купівлі-продажу №35 від 04.04.2024р. не встановлено строків передачі таловнів від Продавця до Покупця. По-друге, відповідач стверджує, що додана позивачем до Позовної заяви квитанція Укрпошти та трекінг не містить доказу, які саме документи були наявні в конверті. Крім того, відповідач наголошує, що ТОВ "БРЕНТ ОЙЛ-95" не отримував Лист-вимогу № 1 від 27.09.2024 р., а додавання його як доказ до матеріалів справи після закриття підготовчого провадження порушує права Відповідача на справедливий розгляд справи. На підствф зазначеного вище, відповідач просить суд відмовити в Позивачу повністю в задоволені позовних вимог, а також розглядати справу без участі представників ТОВ "БРЕНТ ОЙЛ-95".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.03.2025 відзив ТОВ "БРЕНТ ОЙЛ-95" (вх..№ 5973/25м від 07.03.25) судом залишено без розгляду.

Представник позивача, присутній в судовому засіданні 10.03.2025 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в заяві ( вх. 5973 від 07.03.25) просив суд розглядати справу без участі його представника.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, 04.04.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю «БРЕНТ ОЙЛ-95» (надалі Відповідач, та/або Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТИКА-ТДК» (надалі Позивач та /або Покупець) укладений Договір купівлі-продажу № 35 від 04 квітня 2024 року (надалі Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, Продавець зобов`язується передати талони на паливно-мастильні матеріали -дизельне пальне (далі Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та повністю сплатити його ціну.

Згідно п.1.2. Договору, якість Товару, який передається Покупцю у власність за талонами, повинна відповідати вимогам Державних стандартів (ДСТУ), або Технічних умов (ТУ), які діють на території України, що підтверджується паспортом якості виробника, та/або сертифікатом відповідності.

Відповідно до п. 2.1. Договору передача Товару проводиться шляхом заправки автотранспорту Покупця на АЗС Продавця за талонами, виданими Продавцем.

Пунктом 2.2. встановлено, що відпуск палива Покупцеві здійснюється тільки після пред`явлення талонів.

У відповідності до п. 2.3. Договору, у разі розкрадання, знищення втрати бланків-дозволів (талонів) Покупцем, талони не відновлюються, а вартість Товару, що підлягає видачі за такими бланками-дозволами (талонами, відшкодуванню не підлягає.

В пукнті 2.4. Договору сторони погодили ,що приймання (відпуск) товару за кількістю і якістю здійснюється на умовах цього Договору. Згідно п.2.5. Договору передача Товару здійснюється на умовах EXW - АЗС (відповідно до «Інкотермс -2010). Право власності на пальне вважається переданим Покупцеві у момент його фактичного відпуску з АЗС Продавця, або у момент його оплати, в залежності від того, яка з подій настане раніше. Зобов`язання Продавця передати пальне вважається виконаним в момент фактичного відпуску пального за талонами на АЗС Продавця.

Відповідно до п.3.1 Договору загальна вартість (ціна) цього Договору не обмежується та складається із загальної вартості (ціни) придбаного за талонами Товару.

Згідно п.3.3. відпуск товару за цим Договором здійснюється на умовах 100 % попередньої (авансової) передоплати, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця, згідно оформленого рахунку.

Оплата Товару здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на банківський поточний рахунок Продавця. Покупець зобов`язаний здійснити оплату Товару згідно рахунку протягом 3- х днів з дня його виставлення. ( п.3.4 Договору)

Відповідно до п.3.5. Договору, якщо Покупець здійснив повну оплату за рахунком, який був йому виставлений Продавцем, він таким чином підтверджує повну згоду з усіма суттєвими умовами Договору, які були наведені у відповідному рахунку (здійснення платежу за рахунком Сторони визнають акцептом оферти). Датою оплати (отримання грошових коштів Продавцем) вважається дата надходження грошових коштів на банківський поточний рахунок Продавця.

За п.3.6. Договору Продавець, в посвідчення свого зобов`язання, витікаючого з цього Договору, видає Покупцю талони на усю кількість сплаченого Товару.

Пунктом 3.7. Договору встновлено, що з моменту надходження оплати і до моменту відвантаження Товару Покупцеві Продавець зобов`язується забезпечувати збереження палива, що є власністю Покупця. Вартість зберігання палива включена у вартість палива і додатковій оплаті не підлягає.

Відповідно до п. 3.8. Договору, у випадку закінчення терміну дії чи розірвання цього Договору, Сторони зобов`язані зробити остаточні взаєморозрахунки протягом 5 (п`яти) банківських днів та підписати відповідний Акт звірки.

Згідно п.4.1. Договору, Продавець має право - відмовитись від передачі у власність партії товару у випадку нездійснення Покупцем оплати ціни (вартості) цієї партії Товару, або у випадку виникнення між Сторонами неврегульованих чи переданих на розгляд суду спорів (претензій). - тимчасово, в односторонньому порядку припинити виконання своїх зобов`язань щодо передачі Товару у власність Покупця за цим Договором на строк реконструкції нафтобази, планових та поточних ремонтів, технічних перерв, та інших причин, які впливають на роботу нафтобази.

В п.4.2. Договору визначено, що Продавець зобов`язаний : - відпускати Товар по талонам; - відпускати нафтопродукти на всю кількість зазначених в талонах, що будуть пред`явлені, відпуск нафтопродуктів.

Пунктом 4.3 Договору передбачено право Покупця:

- отримувати Товар від Продавця в порядку та на умовах, визначених цим Договором;

- вимагати від Продавця проведення звірки взаєморозрахунків за цим Договором.

Згідно п.4.4. Договору зобов`язує Покупця вчасно й у повному обсязі, згідно умов даного Договору Здійснювати оплату за Товар.

Відповідно до п.5.1. Договору, Сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього Договору відповідно до чинного законодавства України. П.6.1. Договору зазначає, що Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2025 року.

Будь-яка з Сторін має право ініціювати розірвання цього Договору, повідомивши про це іншу Сторону за 30 календарних днів. Відповідно до п.6.3. Договору, закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від повного та належного виконання усіх своїх зобов`язань за цим Договором. ( п. 6.2. Договору)

Згідно п.8.1. Договору, всі спори між Сторонами, що виникають з цього Договору, та по яких не було досягнуто згоди шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку згідно з чинним законодавством України.

У відповідності до п.8.3. Договору, зміни та доповнення до цього Договору, а також тексти його додатків, вважаються дійсними тільки у випадку, якщо вони вчиненні в письмові формі і підписані уповноваженими представниками обох сторін. Одностороння зміна умов цього Договору не допускається, якщо інше не передбачене умовами цього Договору. Всі акти, накладні, додатки, доповнення до цього Договору, становлять його невід`ємну частину з моменту підписання їх Сторонами.

Пунктом 8.4. Договору сторони передбачаили,що відносини між Сторонами, не врегульовані положеннями цього Договору, регулюються нормами чинного цивільного законодавства України.

Вказаний договір підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками.

Як зазначає позивач, в рамках цього Договору, починаючи з 04.04.2024 року, Позивач, протягом квітня-травня 2024 року, до 14.05.2024 року, придбавав у відповідача талони на скраплений газ, відповідно до проведених 100 % передоплат, на підставі відповідних рахунків Продавця, та, після проведення оплат, отримував талони на підставі актів приймання-передачі бланів-дозволів (талонів), та пальне, на підставі відповідних видаткових накладних.

Системна робота в період з 04.04.2024 р. до 15.05.2024 р. , на думу позивача, підтверджується відповідними первинними документами, які додаються до позовної заяви.

Так, Позивач здійснював оплату та отримував товар:

- 04.04.2024 (оплата за паливо згідно рах № 68 вiд 04.04.2024 р.) на суму 200 100.00 грн.;

- 10.04.2024 (оплата за паливо згідно рах № 109 вiд 10.04.2024 р) на суму 200 100.00 грн.;

- 16.04.2024 (оплата за паливо згідно рах № 164 від 16.04.2024 р) на суму 200 100.00 грн.;

- 30.04.2024 (оплата за паливо згідно рах № 335 від 30.04.2024 р) на суму 300 150.00 грн.;

- 07.05.2024 ( оплата за паливо згідно рах № 365 від 07.05.2024 р) на суму 200 100.00 грн. Дані операції, як зазначає позивач, підтверджуються відповідними рахунками-фактурами, платіжними інструкціями, актами та видатковими накладними, доданими до даної позовної заяви.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач виставив Позивачу рахунок № 419 від 14.05.2024 року на дизельне пальне марки ДП-Євро5-ВО загальною кількістю 11 000,00 літрів на загальну суму 499 500,00 грн. (в т.ч. ПДВ 83250,00 грн.).

Як зазначає у позовній заяві ТОВ « Логістика ТДК» позивач, 14.05.2024 року, здійснив повну оплату даного рахунку, згідно платіжного доручення ЛОГ00000387 на суму 499 500,00 грн., як передбачено умовами Договору.

Водночас із цим, позивач наголошує, що Продавець, протягом тривалого періоду часу, так і не здійснив передачу Покупцю талонів на придбане пальне, не передав у власність Покупцю вищевказану кількість товару за видатковою накладною, жодної інформації про наявність підстав для невиконання умов Договору Позивачу не надавав, жодних листів не направляв. Таким чином, Позивач оплатив Відповідачу протягом дії Договору товар на загальну суму 1 600 050,00 грн., а отримав від Відповідача товару на загальну суму 1 100 550,00 грн. Тобто, сума передплаченого, але не отриманого товару складає 499 500,00 грн.

Як зазначає позивач, відповідно до п. 4.3 Договору, ним було направлено на юридичну адресу відповідача лист № 1 від 27.09.2024 року, з вимогою негайно, в термін до 05 жовтня 2024 року виконати обов`язки по Договору та передати талони на повну кількість оплаченого дизельного пального, а саме на 11000,00 літрів, на загальну суму оплаченого товару 499 500,00 грн. До цієї вимоги Позивач додав акт звірки зa nepioд з 01.04.2024 по 27.09.2024 між ТОВ «ЛОГІСТИКА-ТДК» та ТОВ «БРЕНТ ОЙЛ-95» за Договором купівлі-продажу № 35 від 04 квітня 2024 року. Також, відповідно до умов п. 6.2. Договору, Позивач в листі зазначив, що «у випадку невиконання умов Договору у запропонований термін, вважаємо Договір купівлі-продажу № 35 від 04 квітня 2024 року розірваним.» На думку позивача, згідно трекінгу поштового відправлення з листом-вимогою та актом звірки, Відповідач отримав даний лист 16.10.2024 року. Проте, позивач стверджує, що станом на момент подання даної заяви, жодної інформації від Відповідача не надходило, підписаний акт звірки він Позивачу не направляв, відповіді на лист Позивача із запереченнями як проти суми боргу, так і проти розірвання Договору Позивач від Відповідача не отримував.

Обставини щодо стягнення вказаної суми заборгованості у розмірі 499 500,00 грн. в примусовому порядку стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістика-ТДК " до суду з даним позовом.

Крім того, позивач просить суд розірвати Договір № 35 від 04.04.2024 р., оскільки відповідач не надав Позивачу жодної інформації щодо вимоги про розірвання Договору від 27.09.2024 року, таким чином, на підставі п. 6.2. Договору, Позивач повідомив Відповідача за 30 днів про свій намір розірвати Договір.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за непоставлений товар за договором купівлі - продажу №35 від 04.04.2024 у розмірі 499 500,00 грн. та розірвання Договору купівлі - продажу №35 від 04.04.2024, який укладено між ТОВ БРЕНТ ОЙЛ-95 та ТОВ "ЛОГІСТИКА-ТДК";

Предметом доказування у справі є обставини укладання Договору купівлі - продажу №35 від 04.04.2024, факт перерахування попередньої оплати за товар, факт передачі / не передачі товару (талонів) позивачу, наявність порушення відповідачем строку передачі талонів позивачу, наявність підстав для розірвання договору та повернення передоплати.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті11 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 655 Цивільного кодексу України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно зі статтею 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Заявляючи вимогу про розірвання Договору купівлі - продажу №35 від 04.04.2024, який укладено між ТОВ БРЕНТ ОЙЛ-95 та ТОВ "ЛОГІСТИКА-ТДК", позивач посилається на істотне порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо поставки оплаченого товару та непередачу талонів на паливо, як на підставу для розірвання договору в порядку ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як вже зазначалося судом вище, сторони у п.6.2 Договору передбачили, що будь-яка з Сторін має право ініціювати розірвання цього Договору, повідомивши про це іншу Сторону за 30 календарних днів.

Обґрунтовуючи позовну вимогу щодо розірвання Договору, позивач вказує те, що відповідач здійснив істотне порушення умов договору щодо виконання свого обов`язку з передачі талонів на паливо позивачу, що в свою чергу позбавило позивача на отримання палива, яке він придбав за договором № 35 купівлі-продажу від 04.04.2024 та оплатив відповідно до виставленого рахунку. У зв`язку з чим позивач направив відповідачу лист №1 від 27.09.2024 з вимогою передати талони у строк до 05.10.2024 , а у випадку невиконання - вважати договір розірваним.

З аналізу умов договору № 35 купівлі-продажу від 04.04.2024 вбачається, що сторонами визначено лише обов`язок продавця передати покупцю талони (п.3.6 Договору), при цьому не визначено строк здійснення такої передачі.

При цьому, відповідно до п.6.1. Договору, вказаний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2025.

На підставі зазначеного суд висновує, що на час розгляду справи №922/4268/24 в Господарському суді Харківської області вказаний договір є діючим.

З огляду на вказане вище, оскільки договір продовжує свою дію до 31.12.2025, є чинним, умовами договору сторонами не визначено строків, в які відповідач має вчинити дії щодо передачі талонів позивачу, відповідачем не порушено умов договору щодо строку передачі талонів на дизельне паливо.

Відповідно до ст.663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначає позивач, ним було направлено на юридичну адресу відповідача лист № 1 від 27.09.2024 року, з вимогою негайно, в термін до 05 жовтня 2024 року виконати обов`язки по Договору та передати талони на повну кількість оплаченого дизельного пального, а саме на 11000,00 літрів, на загальну суму оплаченого товару 499 500,00 грн., що підтверджується доданими до позовної заяви фіскальним чеком Укрпошти №941 від 27.09.2024 та трекінгом з сайту Укрпошта.

При цьому, суд акцентує увагу, що лист-вимога №1 від 27.09.2024 разом з позовною заявою позивачем надано не було. Ухвалою суду від 10.03.25 на стадії розгляду справи по суті клопотання позивача про долучення до матеріалів справи доказів (листа-вимоги №1 від 27.09.2024) судом залишено без розгляду.

Крім того, надаючи оцінку доданим до позовної заяви фіскальному чеку та трекінгу з сайту Укрпошта, як доказам направлення на адресу відповідача листа № 1 від 27.09.2024 року, суд зазначає таке.

Наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" від 12.05.2006 № 211 затверджено Порядок пересилання поштових відправлень.

Пунктом 3.2.1.2. зазначеного Порядку передбачено, що при прийманні листа (бандеролі) з оголошеною цінністю з описом вкладення працівник зв`язку звіряє вкладення з описом ф. 107 (рис. 27), а також перевіряє відповідність місця призначення, найменування адресата та суми оголошеної цінності, зазначених на відправленні та примірнику опису, розписується на ньому і проставляє відбиток календарного штемпеля. Звіти, розрахункові документи та декларації від платників податку на адресу податкових органів приймаються із зазначенням в опису поіменного їх переліку та загальної суми оголошеної цінності. Опис ф. 107 вкладається до листа (бандеролі) з оголошеною цінністю. У разі заповнення відправником 2-х примірників опису ф. 107, другий примірник, оформлений належним чином, видається відправнику.

Таким чином, направлення поштової кореспонденції з описом вкладення (на відміну від інших відправлень), підтверджує вміст конверту, в якому направляється відповідне відправлення.

Отже, суд зауважує на тому, що належними доказами направлення документів адресату відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ (поштова квитанція, поштова накладна з інформацією про поштове відправлення чи фінансовий чек) та опис вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення (вказана правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 916/1093/21.).

Проте опису вкладення у поштове відправлення № 941 від 27.09.2024, як доказу направлення на адресу відповідача саме листа-вимоги №1 від 27.09.2024 позивачем суду не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

На підставі зазначеного вище, суд дійшов висновку про те, що наданий відповідачем фіскальний чек № 941 від 27.09.2024 за відсутності належним чином оформленого опису вкладення у цінний лист жодним чином не підтверджує надсилання позивачем на адресу відповідача саме листа-вимоги щодо передачі талонів у строк до 05.10.24, оскільки, фіскальний чек підтверджує лише надання (оплату) послуг поштового зв`язку та не надає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення.

Крім того, з наданого позивачем трекінгу поштових відправлень з сайту Укрпошта також неможливо встановити ЯКИЙ САМЕ ДОКУМЕНТ за № 941 вручено відповідачу 16.10.2024.

Зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів направлення на адресу відповідача вимоги в порядку ст.530 ЦК України з вимогою передачі талонів позивачу у визначений строк, договором купівлі-продажу № 35 від 04.04.2024 такий строк також не визначений, суд дійшов висновку, що відповідачем на час розгляду справи, враховуючи , що договір купівлі-продажу діє до 31.12.2025., не порушено строків щодо передачі талонів позивачу, а тому твердження позивача про порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу № 35 від 04.04.2024 щодо передчі талонів є передчасним.

Крім того, позивач в позовній заяві посилається на ст. 188 ГК України, відповідно до якої зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Разом з цим, суд вчергове звертає увагу, що вказаний лист з пропозицією розірвання договору в матеріалах справи відстуній, НАЛЕЖНІ В РОЗУМІННІ ПРОЦЕСУАЛЬНОГО ЗАКОНОДАВСТВА докази надіслання такого листа, як і докази його отримання сторонами до матеріалів справи не надані.

При цьому відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відтак, з огляду на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів порушення відповідачем умов договору саме в частині порушення строку передачі талонів, суд висновує, що умови Договору щодо строку передачі талонів відповідачем порушено не встановлено, доказів зернення до відповідача в порядку ст. 530 ЦК України матеріали справи не містять, а тому позовна вимога про розірвання договору у зв`язку з порушенням відповідчем строку передачі талонів є передчасною та необґрунтованою, що дає суду підстави дійти висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача щодо розірвання Договору купівлі - продажу №35 від 04.04.2024, який укладено між ТОВ БРЕНТ ОЙЛ-95 та ТОВ "ЛОГІСТИКА-ТДК".

Крім того, матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що відповідачем на підставі п.3.4 Договору виставлено рахунок №419 від 14.05.2024, а позивачем на підставі пункту 3.4 договору здійснено попередню оплату на загальну суму 499 500,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2458 від 14.05.2024 з призначенням платежу: оплата за паливо згідно рахунку №419 від 14.05.2024.

Матеріалами справи підтверджується, що під час укладення договору купівлі - продажу №35 від 04.04.2024 узгоджували умови вказаного договору.

При цьому, як вже зазначалося судом вище, сторонами в договорі НЕ БУЛО ПОГОДЖЕНО СТРОК, в який продавень повинен видати покупцю талони на усю кількість сплаченого товару.

Як зазначено судом вище, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у ВСТАНОВЛЕНИЙ СТРОК, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За приписами статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його У СТРОК, встановлений договором або законом.

Крім того, звертаючись до норм спеціального законодавства, суд висновує таке.

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Згідно з п.3 Інструкції, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами визначений у п.п.10.3.3 Інструкції, а саме: форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона.

Тож, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС

Разом з цим, вказана інструкція не містить умов щодо строку передачі таких талонів від продавця покупцю.

Оцінивши наявні у справі докази у сукупності із встановленими обставинами, а також враховуючи той факт, що:

- Договором не встановлено строк, в який відповідач мав передати позивачу талони на паливно-мастильні матеріали -дизельне пальне;

- Матеріали справи не містять доказів направлення відповідачу листа-вимоги №1 від 27.09.2024, якою позивач вимагав передати йому талони на пальне в певний строк;

- фіскальний чек № 941 від 27.09.2024 не надає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення, а трекінг поштових відправлень з сайту Укрпошта не надає можливості встановити ЯКИЙ САМЕ ДОКУМЕНТ за № 941 вручено відповідачу 16.10.2024.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (частина 2 статті 693 ЦК України). Зі змісту зазначеної норми права можна зробити висновок, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Як зазначалося судом вище, позивач не скористався своїм правом на повернення суми попередньої оплати за товар, який не був поставлений шляхом направлення відповідної вимоги на адресу відповідача, матеріали справи такої вимоги та належних доказів її надіслання не містять. А отже, вимоги позивача щодо повернення суми попередньої оплати за договором не відповідають положенням статей 665, 670, 693 ЦК України.

Водночас суд також звертає увагу на те, що правова природа попередньої оплати внаслідок невиконання будь-якою стороною своїх зобов`язань за договором - не змінюється і залишається такою доти, поки сторони двосторонньо не узгодять іншої їх правової природи або не вчинять дій, які змінять правову природу перерахованої суми.

Як зазначалося судом вище, в договорі сторони не погодили строк, в який талони на дизельне паливо повинні бути передані відповідачем позивачу, а сам договір продовжує свою дію до 31.12.2025 та є чинним.

Отже, відповідачем не було допущено порушення умов Договору щодо строку передачі Товару, Договір є чинним, а зобов`язання сторін за Договором не припинилися, у позивача відсутні підстави вимагати повернення попередньо оплати за Договором у розмірі 499500,00 грн. , згідно з частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України.

Суд висновує, що позивачем не надано доказів порушення зобов`язання зі сторони Відповідача в частині строків передачі талонів на пальне, а тому суд вважає позовні вимоги щодо стягнення суми попередньої оплати за договором купівлі - продажу №35 від 04.04.2024 у розмірі 499500,00 грн. не обґрунтованими, не підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами, а відтак такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

За змістом ст. 13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду справи передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених ст. 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Верховний Суд зауважує, принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення Європейського Суду від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS").

Верховний Суд також звертає увагу, що обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Так, решта доводів учасників процесу, їх письмових пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Позивач доказів на підтвердження наведених ним обставин та обґрунтувань суду не надав. Аргументи позивача не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи та положеннях законодавства.

Надавши оцінку наявним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із відмовою в задоволенні позову витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви залишаються за позивачем.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, судові витрати на надання правової допомоги позивачу залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 13, 20, 73-80, 86, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИКА-ТДК" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "19" березня 2025 р.

Суддя В.В. Рильова

Справа № 922/4268/24