УХВАЛА

м. Київ

18.03.2025Справа № 910/3053/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Сташківа Р.Б., розглянувши позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія - ПОЛІТЕХ"

до Фізичної особи-підприємця Попутько Олександра Васильовича та ОСОБА_1

про визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія - ПОЛІТЕХ" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Фізичної особи-підприємця Попутько Олександра Васильовича та ОСОБА_1 про визнання недійсними: Договору №12-01-544 від 25.12.2016 на виконання монтажних робіт укладеного між ФОП Попутько О.В. та ОСОБА_1 , Договору про надання послуг з технічного обслуговування 1201/01-511 від 07.02.2017 укладеного між ФОП Попутько О.В. та ОСОБА_1, Договору доручення №01/01-544 від 25.12.2016 укладеного між ФОП Попутька О.В. та ОСОБА_1 .

Свій позов заявник обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не була уповноважена на укладання спірних договорів, що є підставою для визнання їх недійсними на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Із поданого позову вбачається, що його вимогами є визнання недійсними договорів стороною яких є фізична особа - ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 6 Конституції України органи судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

При цьому, доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Суд зазначає, що Цивільний процесуальний кодекс України встановлює, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства; а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Тобто, за певних умов обидві сторони у цивільному процесі можуть і не бути фізичними особами, якщо тільки такий спір не належить до юрисдикції іншого суду.

Таким чином, оскільки оскаржуються правочини стороною яких є фізична особа, а даний спір не підпадає під критерії господарського спору за участю фізичної особи, що охоплюється ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, у тому числі даний спір не є корпоративним, з огляду на зміст статей 4, 20 Господарського процесуального кодексу України, подана позовна заява в зазначеному суб`єктному складі не підлягає розгляду у господарських судах України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно з п. 6 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Одночасно, суд звертає увагу заявника на те, що він не позбавлений можливості звернутися за захистом своїх прав в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія - ПОЛІТЕХ" у відкритті провадження у справі до Фізичної особи-підприємця Попутько Олександра Васильовича та ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія - ПОЛІТЕХ", що його вимоги підлягають розгляду в порядку Цивільного процесуального судочинства.

Позовну заяву та додані до неї документи повернути заявнику.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 18.03.2025.

Суддя Р.Б. Сташків