УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВУ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

07.03.2025Справа № 910/15908/24

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 30, Ідентифікаційний код юридичної особи 35625014)
до про1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН-ЛТД» (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ НАЗАРІВСЬКА, будинок 11, Ідентифікаційний код юридичної особи 23238827); 2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) стягнення заборгованості у розмірі 33 705 грн. 56 коп.

Представники: без повідомлення представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН-ЛТД» (надалі також - «Відповідач - 1») та ОСОБА_1 (надалі також - «Відповідач - 2») про стягнення заборгованості у розмірі 33 705 грн. 56 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем - 1 його зобов`язань за Кредитним договором №R322904/7333/1032304 від 26.03.2021 року та наявністю підстав для солідарного стягнення з Відповідачів заборгованості, як солідарних боржників.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2024 року відкрито провадження у справі №910/15908/24, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

14.01.2025 року через «Електронний суд» від Відповідача - 1 надійшли заперечення проти вирішення спору у господарському суді.

28.01.2025 року через «Електронний суд» від Позивача надійшла заява про повернення судового збору.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» без розгляду, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Відповідно до ч.2 ст.177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання, розгляд справи по суті розпочинається із закриттям підготовчого засідання.

Згідно з ч.ч.1, 2 статті 195 Господарського процесуального кодексу України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Частиною 3 статті 201 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що з оголошення головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Отже, вищевказаними нормами чітко визначений момент початку розгляду справи по суті, а саме з моменту оголошення головуючим судового засідання з розгляду справи по суті відкритим.

Згідно з частиною шостою статті 4 Господарського процесуального кодексу України Угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Такі положення закріплені також і у частині другій статті 1 Закону України "Про третейські суди.

За змістом частин першої та третьої статті 22 Господарського процесуального кодексу України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу. Будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Зі змісту статті 12 Закону України «Про третейські суди», зокрема вбачається, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Отже, згідно з нормами статей 3, 5, 7, 12 Закону України «Про третейські суди» передача спору на розгляд третейського суду є визначеним законом правом відповідних юридичних та/або фізичних осіб, які реалізуються шляхом укладення угоди між цими сторонами про передачу спору на вирішення третейським судом, а угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

За таких обставин, третейська угода щодо передачі спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є угодою про обрання одного із способів вирішення спору.

Статтею 7 вказаного Закону передбачено, що в Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору (суди «ad hoc»). Постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору утворюються без статусу юридичної особи.

Порядок утворення третейських судів передбачений статтею 8 Закону України «Про третейські суди», зокрема порядок утворення третейського суду для вирішення конкретного спору визначається третейською угодою, умови якої не можуть суперечити положенням цього Закону (частина шоста статті 8).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.08.2018 у справі № 906/493/16, зокрема відзначено, що:

- у разі наявності арбітражної угоди між сторонами спору та поданого стороною відповідно до вимог ГПК України клопотання про припинення провадження господарський суд може продовжити розгляд справи за умови встановлення в передбаченому законом порядку недійсності, втрати чинності або неможливості виконання вказаної угоди не пізніше початку розгляду справи по суті;

- господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності арбітражної угоди.

Отже, при вирішенні питання залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктом 7 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має встановити наявність сукупності таких умов:

- існування арбітражної (третейської) угоди, за якою позов у питанні, що порушено у державному суді, належить до компетенції арбітражного (третейського) суду;

- від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді;

- встановлення судом prima facie дійсності, чинності та виконуваності арбітражної (третейської) угоди.

Третейська угода - угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом (стаття 2 Закону України "Про третейські суди").

Судом встановлено, що пунктом 11.4 Кредитного договору №R322904/7333/1032304 від 26.03.2021 року, який визначений в якості підстави позову, передбачено, що всі спори, що виникають між Сторонами у зв?язку з Договором, підлягають вирішенню шляхом переговорів. У разі неможливості вирішити спори шляхом переговорів - всі спори між Сторонами, як виникають за Договором або у зв?язку з ним (у тому числі щодо його тлумачення, виконання або порушення, зміни, припинення, розірвання або визнання недійсним), підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого третейського суду при Асоціації «інформаційно-фінансового бізнесу» (місцезнаходження: вул. Євгена Сверстюка, 11, м. Київ, 02002), або до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (місцезнаходження: вул. Є. Сверстюка 15, м. Київ 02660) (далі - Третейський суд). В разі виникнення спору між Сторонами та його розгляду Третейським судом, такий розгляд буде здійснюватися згідно з Регламентом відповідного Третейського суду (далі -Регламент). Підписанням Договору кожна із Сторін засвідчує, що ознайомилася з Регламентом та іншою інформацією про Третейський суд станом на день укладення Договору на сайті:

- Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» за URL адресою https://sud.aifb.org.ua/#documents та Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків за URL адресою http://tretsud.aub.org.ua/index.php?option=com_content&task=view&id=8&Itemid=10

Сторони погоджуються з тим, що третейський розгляд спору здійснюється Третейським судом у склад одноособового третейського судді, який призначається в порядку та у строки, передбачені відповідним регламентом. У разі виникнення спору Сторона, яка вважає, що її права порушено, самостійно обирає спосіб захисту своїх прав між зверненням до Третейського суду, згідно з цим застереженням, або зверненням до місцевого суду відповідно до законодавства України.

Згідно зі ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН-ЛТД» проти вирішення спору у господарському суді були подані Відповідачем -1 у порядку та строк, передбачений пунктом 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, тобто до початку розгляду судом справи по суті та до подання Відповідачем першої заяви щодо суті спору.

Крім того, умова Кредитного договору №R322904/7333/1032304 від 26.03.2021 року, визначена у пункті 11.4, за своєю суттю в розумінні статті 2 Закону України "Про третейські суди" є третейською угодою, укладеною між сторонами у цій справі. При цьому, в матеріалах справи відсутні жодні належні та допустимі докази на підтвердження недійсності цієї третейської угоди.

Верховний Суд у постанові від 12 серпня 2019 року у справі № 876/7/19 дійшов висновку про те, що третейське застереження є власним волевиявленням сторін договору і не може розцінюватися як встановлення обмеження їх прав. Наявність дійсного третейського застереження та обов`язковість звернення до третейського суду за наявності волі на розгляд справи третейським судом, не є обмеженням прав позивача, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 55 Конституції України. Проте, ухилення від виконання положень пункту договору про розгляд спору в третейському суді, має розглядатися як дії, що суперечать самій ідеї Закону України «Про третейські суди», яка полягає у гарантуванні у такому випадку учасникам господарських відносин права розраховувати на швидкий та ефективний спосіб вирішення господарського спору альтернативним шляхом.

Зазначена правова позиція Верховного Суду також викладена в постановах від 21 грудня 2018 року у справі № 913/17/18, від 22 травня 2019 року у справі № 756/3550/18 та від 25 червня 2019 року у справі № 911/1696/18.

Отже, з огляду на встановлені вказані обставини у справі, Господарський суд міста Києва зазначає про те, що підписавши угоду, в якій міститься арбітражне застереження, її сторони фактично погодилися з передбаченим у ній порядком вирішення спорів, що свідчить про вільне волевиявлення сторін щодо передачі спорів саме до Постійно діючого третейського суду при Асоціації «інформаційно-фінансового бізнесу» або до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН-ЛТД» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 33 705 грн. 56 коп. підлягає залишенню без розгляду.

При цьому, Суд звертає увагу на те, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Крім того, Суд зазначає, що згідно з пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, сплачений судовий збір підлягає поверненню Позивачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 226, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН-ЛТД» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 33 705 грн. 56 коп. - залишити без розгляду.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 30, Ідентифікаційний код юридичної особи 35625014) зі спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп., сплачений відповідно до платіжної інструкції №89590 від 29.11.2024 року.

Дана ухвала набирає чинності з дня її винесення судом і виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - три роки - по 07.03.2028 року.

Оригінал платіжної інструкції №89590 від 29.11.2024 року знаходиться в матеріалах справи №910/15908/24.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 07 березня 2025 року.

Суддя О.В. Чинчин