ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Черкаси справа № 925/1185/24
Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Костянтина ДОВГАНЯ, представники сторін не викликалися, розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю СКС Транс адвоката БІЖКО Юлії про розподіл судових витрат у справі №925/1185/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СКС Транс до Товариства з обмеженою відповідальністю Агроніка 2016 про стягнення 95 656,96 грн,
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 06 січня 2025 року позовні вимоги задоволено повністю.

16 січня 2025 року до Господарського суду Черкаської області надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю СКС Транс адвоката БІЖКО Юлії про розподіл судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн.

Ухвалою суду від 21.01.2025 заяву призначено до розгляду без виклику сторін.

Ухвала надіслана учасникам справи у встановленому порядку.

Суд, дослідивши заяву про розподіл судових витрат, приходить до наступного.

24.09.2024 між позивачем (ТОВ «СКС ТРАНС») та адвокатським бюро «ЮЛІЇ БІЖКО» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги за №01 (далі Договір), а також Додатки до цього договору за №1 і №2.

Згідно Додатку №1 від 24.09.2024 до вищевказаного Договору сторони узгодили, що професійна правнича допомога буде надаватись адвокатом Біжко Юлією Олександрівною на підставі її Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, видане Радою адвокатів Дніпропетровської області 23.11.2018 за №3976.

Додатком №2 до Договору сторони погодили, що гонорар (винагорода) Адвокатського бюро за надану професійну правничу допомогу є фіксованим та складає 20 000,00 грн.

Так, сторони домовились, що гонорар (винагорода) Адвокатського бюро оплачується Заявником частинами, а саме:

- 10 000,00 грн протягом 30 днів з дня ухвалення рішення суду;

- 10 000,00 грн протягом 30 днів з дня набрання чинності рішення суду (п.3 Додатку №2).

В якості доказів понесених витрат позивач надав суду:

- Договір про надання професійної правничої допомоги від 24.09.2024 за №01 та Додатки до цього договору №1 і №2;

- Акт здачі-приймання від 13.01.2025 №01 до договору про надання професійної правничої допомоги від 24.09.2024;

- рахунок на оплату від 13.01.2025 №01 на суму 20 000 грн.

З Акту здачі-приймання від 13.01.2025 №01 до договору про надання професійної правничої допомоги від 24.09.2024 №01 вбачається, що вартість наданих адвокатських послуг склала 20 000 грн (п.3 Акту).

Статтею 15 ГПК України встановлено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною 1 статті ст. 16 ГПК України, встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з ч. 2 названої статті, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 п. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 124 ГПК України).

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Натомість положеннями пункту 2 частини 2 статті 126 ГПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.3 ст 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України.

Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.

Поряд з цим, аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу дає суду підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Відтак, вартість правничої допомоги у даній справі в розмірі 20 000 грн та подані заявником документи, що підтверджують надання такої допомоги, суд вважає такими, що відповідають вимогам ст. 126 ГПК України.

З огляду на викладені обставини і наведені норми законодавства суд задовольняє заяву про розподіл судових витрат у справі №925/1185/24.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 123, 126, 129, 221, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю СКС Транс адвоката БІЖКО Юлії про розподіл судових витрат у справі №925/1185/24 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агроніка 2016 (, вул. Івана Гончара, 59-А, кв. 35, м. Шпола, Черкаська область, 20603) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СКС Транс (код ; вул. Володі Дубініна, 8, офіс 13, м. Дніпро, 49010) - 20 000,00 грн (двадцять тисяч грн) витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне додаткове рішення складено 17.03.2025.

Суддя Костянтин ДОВГАНЬ