ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.03.2025м. СумиСправа № 920/1056/24
Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Бублик Т.Д.

розглянув у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: Окружної прокуратури міста Суми (вул. Герасима Кондратьєва, 79, м. Суми, 40000, код ЄДРПОУ )

до відповідачів: 1. Сумської міської ради (пл. Незалежності, 2, м. Суми, 40000, )

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа-Формат» (вул. Петропавлівська, буд. 89, офіс 17, м. Суми, 40000, )

про скасування запису про державну реєстрацію права власності на майно, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зобов`язати повернути земельну ділянку

за участю представників сторін:

прокурор: Гладенко Я.Ю.

від відповідача 1: не прибув

від відповідача 2: не прибув

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Прокурор звернувся до суду з позовом, в якому просить:

1. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності ТОВ «Константа-Формат» на нежитлове приміщення літ. «Б-1» загальною площею 10,7 кв.м за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, дата реєстрації 13.01.2016);

2. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0047 від 17.08.2023, укладений між Сумською міською радою та ТОВ «Константа-Формат»;

3. Зобов`язати ТОВ «Константа-Формат» повернути Сумській міській територіальній громаді земельну ділянку загальною площею 0,0020 га з кадастровим номером :05:001:0047, шляхом скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права оренди (№51734577 від 12.09.2023) ТОВ «Константа-Формат» на земельну ділянку загальною площею 0,0020 га з кадастровим номером :05:001:0047.

Також, прокурор просить суд стягнути з відповідачів судовий збір, сплачений при поданні даного позову.

Позов обґрунтовано тим, що державним реєстратором 13.01.2016 неправомірно було проведено державну реєстрацію права власності ТОВ «Константа-Формат» на нежитлове приміщення за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1, так як подані другим відповідачем для державної реєстрації документи не відповідали вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім цього, на думку прокурора, зазначений об`єкт є малою архітектурною формою, тимчасовою спорудою, речові права на яку не підлягають державній реєстрації. Тому, ураховуючи те, що ТОВ «Константа-Формат» не набувало право власності на об`єкт нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0047 не могла бути передана другому відповідачу в оренду в позаконкурентний спосіб. Таким чином, договір оренди зазначеної земельної ділянки від 17.08.2023, укладений між відповідачами, є недійсним, а земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0047, яка є предметом договору оренди, підлягає поверненню Сумській міській територіальній громаді.

Перший відповідач - Сумська міська рада 12.12.2024 надіслав до суду пояснення, у яких зазначив, що відповідно до пункту 1.4. Положення про Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 23.09.2020 №7367-МР (далі Положення), Департамент є уповноваженим органом Сумської міської ради з питань управління та розпорядження майном комунальної власності та земельними ресурсами.

Також згідно з пунктом 3.2.68 Положення працівники Департаменту за дорученням Сумського міського голови на підставі довіреності здійснюють самопредставництво Сумської міської ради в суді.

Відповідно до визначених Положенням повноважень Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради здійснював опрацювання та розгляд заяви ТОВ «Константа Формат» про надання в оренду земельної ділянки ТОВ «Константа-Формат» за адресою: м Суми, вул. Харківська, 2/1, площею 0,0020 га.

За результатами розгляду цієї заяви 21.04.2023 за № 06.01-16/594 Департаментом була підготовлена інформація на адресу Сумського міського голови, в якій повідомлялось про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0047 була сформована та згідно договору оренди надана під розміщення торгівельного кіоску (тимчасової споруди), а жодних дозвільних рішень на проведення його реконструкції з наступним набуттям статусу об`єкту нерухомого майна уповноваженими органами раніше не приймалося.

Також Сумська міська рада при вирішенні спору покладається на розсуд суду та просить розглянути справу без участі її представника.

Другий відповідач ТОВ «Константа - Формат» - позов не визнає з огляду на наступне:

- Відсутні підстави для звернення прокурора до суду із даною позовною заявою, так як належним позивачем є Сумська міська рада (відзив на позов №5562 від 30.09.2024);

- Договір оренди земельної ділянки від 17.08.2023, який прокурор просить визнати недійсним, було укладено на новий строк з використанням переважного права другого відповідача, як орендаря, відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (пояснення, вх. 3670 від 25.11.2024);

- Прокурор належними та допустимими доказами не довів, що на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0047 розташована тимчасова споруда, а не будівля, яка має ознаки нерухомого майна (пояснення вх. №3956 від 16.12.2024);

- Другим відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності (вх. №4329 від 30.09.2024) щодо вимоги про скасування державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, так як реєстрація була проведена ще 13.01.2016. Тому строк позовної давності тривалістю у 3 роки, установлений ст. 257 ЦК України, закінчився 13.01.2019.

Рух справи та процесуальні дії суду.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 22.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначене на 30.09.2024.

У судовому засіданні 30.09.2024 оголошено перерву до 16.10.2024.

Розгляд справи 16.10.2024 не відбувся, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 16.10.2024 підготовче засідання відкладене на 13.11.2024.

У судовому засіданні 13.11.2024 оголошено перерву до 25.11.2024.

У судовому засіданні 25.11.2024 оголошено перерву до 09.12.2024.

У судовому засіданні 09.12.2024 оголошено перерву до 18.12.2024.

Ухвалою суду від 18.12.2024 закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 22.01.2025.

Розгляд справи 22.01.2025 не відбувся, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 22.01.2025 розгляд справи по суті відкладено на 19.02.2025.

Розгляд справи 19.02.2025 не відбувся, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 19.02.2025 розгляд справи по суті відкладено на 12.03.2025.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

На підставі рішення Сумської міської ради від 03.06.2009 № 2676-МР, ТОВ «Константа-формат» отримало в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0047 з метою розміщення тимчасової споруди (торгівельного кіоску) за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1.

На виконання вищевказаного рішення між Сумською міською радою та ТОВ «Константа-формат» укладено договір оренди земельної ділянки від 27.08.2009 (далі Договір).

Згідно з п.1.1 Договору, Орендодавець (Сумська міська рада) надає, а Орендар (ТОВ «Константа-Формат») приймає в оренду земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1. На земельній ділянці знаходиться тимчасова споруда.

Відповідно до п. 2.1 Договору, земельна ділянка надається під розміщеним торгівельним кіоском.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що договір укладається терміном до 03.06.2014.

30.04.2014 другий відповідач отримав паспорт прив`язки тимчасової споруди, розташованої на земельній ділянці, яка була предметом договору оренди від 27.08.2009 (кіоску «Блинок») по вул. Харківська, 2/1 у м. Суми строком до 30.04.2019 р.

Після закінчення строку договору оренди від 27.08.2009, а саме 13.01.2016, було проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Константа-Формат» нежитлового приміщення «Б-1», загальною площею 10,7 кв. м, що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Харківська 2/1.

Для здійснення держаної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна «Б-1» за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1, надано договір оренди земельної ділянки від 27.08.2009, довідку-характеристику нежитлового приміщення, технічний паспорт від 30.12.2015, видану КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», свідоцтво про право власності від 13.01.2016 видане самим же приватним нотаріусом Бурбикою Т.А.

12.05.2017 між Сумською міською радою та ТОВ «Константа-формат» укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0047.

Згідно з п.1.1 Договору, Орендодавець (Сумська міська рада) надає, а Орендар (ТОВ «Константа-Формат») приймає в оренду земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Харківська 2/1.

Відповідно до п. 2.1 Договору, земельна ділянка надається під розміщеним торгівельним кіоском.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що договір укладається терміном до 26.04.2022.

Прокурор вважає проведення 13.01.2016 державної реєстрації за другим відповідачем прав на нерухоме майно незаконним, а договір оренди земельної ділянки від 17.08.2023 недійсним та таким, що підлягає скасуванню запис про право оренди від 12.09.2023.

Щодо підстав звернення з даним позовом до суду прокурора.

Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (п. 2 ч. 5 ст. 53 ГПК України).

За положеннями ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді за одночасної наявності двох елементів: порушення або загрози порушення інтересів держави; нездійснення чи неналежного здійснення захисту таких інтересів відповідним суб`єктом владних повноважень, а також у разі його відсутності.

Так, першим із вказаних елементів є порушення або загроза порушення інтересів держави.

Ключовим для застосування норм ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та визначення згаданого елемента є поняття «інтерес держави».

У Рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з п. 2 Рекомендації Rec (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятої 19.09.2012 на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

ЄСПЛ звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (рішення від 15.01.2009 у справі «Менчинська проти росії», заява № 42454/02, п. 35).

Другим елементом, який становить невід`ємну частину підстав представництва прокурором інтересів держави, є нездійснення чи неналежне здійснення захисту порушених інтересів відповідним суб`єктом владних повноважень, а також його відсутність.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 (справа №826/13768/16) щодо здійснення прокурором процесуального представництва держави в суді сформувала правовий висновок про те, що ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

У другому випадку прокурор повинен довести факт відсутності органу, уповноваженого державою здійснювати захист її інтересів у цій сфері.

Належним суб`єктом владних повноважень для захисту інтересів держави є не будь-який орган, що уповноважений державою здійснювати певні функції контролю у певній сфері, а лише той, який має відповідні повноваження для захисту таких інтересів.

Отже, при визначенні вказаного елемента підлягає з`ясуванню питання наявності уповноваженого органу та вжиття ним заходів із захисту порушених інтересів.

При прийнятті оскаржуваного рішення Сумською міською радою як представницьким органом, на який покладено вказані повноваження, на думку прокурора, порушено встановлений законом порядок передачі спірної земельної ділянки в користування. Отже, інтереси територіальної громади порушено органом місцевого самоврядування, який діяв всупереч її інтересам та вимогам чинного законодавства.

У разі, якщо державний орган або орган місцевого самоврядування діє або приймає рішення всупереч закону та інтересам Українського народу, прокурор має право діяти на захист порушених інтересів держави шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку органи, які прийняли рішення чи вчинили дії, що, на думку прокурора, порушують інтереси держави, набувають статусу відповідача.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18 (п.115).

Водночас, Сумська міська рада не може бути позивачем у справі, оскільки є особою, дії та рішення якої призвели до порушення інтересів цієї територіальної громади і є предметом оскарження (є відповідачем).

З огляду на зазначене, прокурор самостійно звертається до суду із даним позовом, набуваючи статусу позивача (п. 2 ч. 5 ст. 53 ГПК України).

Щодо вимоги про скасування запису від 13.01.2016 про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення за другим відповідачем за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1.

В обґрунтування звернення з позовом до суду самостійно прокурор зазначає, що відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ст. 16, 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні обов`язком органу місцевого самоврядування є здійснення в інтересах територіальної громади та від її імені права суб`єкта комунальної власності (у тому числі правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктом права комунальної власності). Отже, Сумська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє інтереси Сумської міської територіальної громади, здійснює відповідно до закону, від імені та в інтересах вказаної територіальної громади правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, землями в межах міста.

Натомість, Сумська міська рада при прийнятті оспорюваного рішення розпорядилась земельною ділянкою в позаконкурентний спосіб, а відтак діяла всупереч інтересам територіальної громади міста та, відповідно, i держави. Набуття ТОВ Константа Формат права оренди земельною ділянки комунальної власності в обхід конкурсної процедури не відповідає вимогам закону та суперечить інтересам держави та територіальної громади. Крім того, дотримання законності надання земель у користування становить суспільний інтерес, а недотримання законодавчо визначеної процедури отримання земельних ділянок в оренду призводить до нівелювання норм законодавства та інтересів суспільства в цілому.

Передача спірної земельної ділянки в оренду без проведення земельних торгів порушує інтереси держави, які полягають у втраті можливості отримати територіальною громадою міста максимально великий розмір орендної плати за використання земельної ділянки у разі продажу права оренди на конкурентних засадах. При прийнятті оскаржуваного рішення Сумською міською радою як представницьким органом, на який покладено вказані повноваження, порушено встановлений законом порядок передачі спірної земельної ділянки в користування.

Отже, інтереси територіальної громади порушено органом місцевого самоврядування, який діяв всупереч її інтересам та вимогам чинного законодавства. У разі, якщо державний орган або орган місцевого самоврядування діє або приймає рішення всупереч закону та інтересам Українського народу, прокурор має право діяти на захист порушених інтересів держави шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку органи, які прийняли рішення чи вчинили дії, що, на думку прокурора, порушують інтереси держави, набувають статусу відповідача. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18 (п.115).

Сумська міська рада не може бути позивачем у справі, оскільки є особою, дії та рішення якої призвели до порушення інтересів територіальної громади і є предметом оскарження (є відповідачем).

Згідно зі ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача..

Згідно з ст. 23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Абзацом першим частини третьої статті 23 Закону України Про прокуратуру визначений вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді.

Так, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16, від 05.03.2020 у справі № 9901/511/19, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, пункти 45, 47; від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, пункт 8.39, 8.40; від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, пункт 8.56, 8.57).

Відповідно до абзаців першого - третього частини четвертої статті 23 Закону України Про прокуратуру наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Встановлена законом умова про необхідність звернення прокурора до компетентного органу перед пред`явленням позову, спрямована на те, аби прокурор надав органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18). За позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Визначений частиною четвертою статті 23 Закону України Про прокуратуру обов`язок прокурора перед зверненням з позовом звернутись спершу до компетентного органу стосується звернення до органу, який надалі набуде статусу позивача. У цій статті не йдеться про досудове врегулювання спору і, відповідно, вона не покладає на прокурора обов`язок вживати заходів з такого врегулювання шляхом досудового звернення до суб`єкта, якого прокурор вважає порушником інтересів держави і до якого як до відповідача буде звернений позов.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11 червня 2024 року у справі № 925/1133/18:

1) прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, якщо: орган є учасником спірних відносин і сам не порушує інтересів держави, але інший учасник порушує (або учасники порушують) такі інтереси; орган не є учасником спірних відносин, але наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави, якщо учасники спірних відносин порушують інтереси держави;

2) прокурор звертається до суду в інтересах держави як самостійний позивач, якщо: відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних відносин і сам порушує інтереси держави.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що прокурор правомірно звернувся з позовом в інтересах держави як самостійний позивач, з дотриманням приписів ст. 53 ГПК України, в частині вимог до відповідачів про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :18:012:0018 від 17.08.2023, повернення Сумській міській територіальній громаді земельної ділянки шляхом скасування державної реєстрації права оренди ТОВ Константа-Формат. Прокурор в обґрунтування звернення з позовом самостійно вказав на порушення Сумською міською радою, як органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, положень закону під час передачі земельної ділянки в оренду.

Водночас, суд дійшов висновку, що прокурор не підтвердив підстав для звернення самостійно з позовом в частині вимог про скасування державної реєстрації права власності ТОВ Константа-Формат на нежитлове приміщення. Зазначена вимога скерована до другого відповідача, прокурор в цій частині вимог не посилається на будь-яке порушення під час реєстрації права власності зі сторони Сумської міської ради, як власника земельної ділянки, відповідно, органу наділеного повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави.

Прокурор у судовому засіданні 12.03.2025 вказав на бездіяльність Сумської міської ради щодо оскарження реєстрації права власності другого відповідача на нежитлове приміщення, розташоване на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності.

Однак бездіяльність органу не є підставою для звернення прокурора з позовом самостійно. У такому випадку прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, що наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави. Таким органом є Сумська міська рада, як власник земельної ділянки.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України (залишення позову без розгляду) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, пункт 54; від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, пункт 8.41; від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, пункт 8.58).

За викладених обставин, суд, відповідно до пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України, залишає без розгляду позов в частині вимог Керівника Окружної прокуратури міста Суми до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Константа-Формат про скасування державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення.

Щодо вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 17.08.2023.

Позов у цій частині обґрунтований недотриманням вимог ст. 134 ЗК України щодо передачі земельних ділянок комунальної власності в користування на конкурентних засадах.

Як установлено судом, на підставі рішення Сумської міської ради від 26.07.2023 №3942-МР «Про надання в оренду земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Константа-Формат» за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1, площею 0,0020 га» 17.08.2023 між відповідачами було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером №:05:001:0047, за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1, площею 0,0020 га.

При цьому, земельна ділянка була передана в оренду під розміщення магазину та зазначено, що на земельній ділянці знаходиться нежитлове приміщення, право власності на яке зареєстроване 13.01.2016 за №12910892.

Згідно з ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу.

Частини 2 та 3 статті 134 Земельного кодексу України містять перелік випадків, у разі наявності яких земельні ділянки державної чи комунальної власності не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах), у тому числі у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Судом здійснено висновок про недоведеність факту визначення нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1, як об`єкта нерухомого майна, з огляду на наступне:

Правові та організаційні засади у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, визначені Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Частинами 1, 3 статті 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Частиною 2 статті 5 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено, що якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (далі Порядок № 1127).

Відповідно до п. 41 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси;

4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, приватним нотаріусом Бурбикою Т.А. 13.01.2016 реєстрація об`єкта проведена на підставі «договору оренди земельної ділянки, серія та номер:3216, виданий 27.08.2009, видавник: Приватний нотаріус Ровенська А.О.; свідоцтво про право власності, серія та номер: бн, виданий 13.01.2016, видавник: Приватний нотаріус Бурбика Т.А.; довідка-характеристика нежитлового приміщення, серія та номер: 436-18, виданий 28.08.2018, видавник ФОП Будко Є.Б.» .

Другим відповідачем не було подано для проведення державної реєстрації документу, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та документів, що підтверджують присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Відповідно до інформації Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 26.07.2024 (а.с. 55), у матеріалах інвентаризаційних справ станом на 29.12.2012 відсутні правовстановлюючі документи, згідно з якими ТОВ «Константа-Формат» є власником нежитлового приміщення літ. «Б-1», площею 10,7 кв. м. за адресою: м. Суми, вул. Харківська, буд. 2/1. Вказане також підтверджується витягами з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Також відсутні докази набуття після 29.12.2012 другим відповідачем права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1, як на новостворений об`єкт.

Одними із етапів забудови території, відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», є прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів та у подальшому реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Водночас, в реєстрі будівельної діяльності, невід`ємною архівною складовою частиною якого є єдиний реєстр документів, (який діє з 2011 року), що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів інформація щодо введення в експлуатацію об`єкта нерухомості «Б-1», що розташований за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1 - відсутня.

Окрім цього, відповідно до інформації Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради від 25.07.2024 (а.с. 57), за період роботи Управління (з 08.11.2016) дозвільних документів на будівельні роботи за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1, замовник - ТОВ «Константа-Формат», не надавало.

Таким чином, другим відповідачем не подано для державної реєстрації документів, які у сукупності відповідають вимогам Порядку реєстрації та можуть бути підставою для реєстрації права власності, а приватним нотаріусом без отримання всіх необхідних документів незаконно прийнято рішення про реєстрацію права власності ТОВ «Константа-Формат» на об`єкт нерухомого майна, загальною площею 10,7 м.кв. за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1.

Відповідно до ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Статтею 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Частиною 4 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.Водночас, наявні в матеріалах справи докази не підтверджують того факту, що нежитлове приміщення за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1, є нерухомим майном.

Так, у договорах оренди земельної ділянки від 27.09.2009 р. та від 12.05.2017 визначено, що на земельній ділянці, на якій знаходиться спірний об`єкт, розташована тимчасова споруда, торговельний кіоск. Крім цього, зазначене нежитлове приміщення визначено у паспорті прив`язки як тимчасова споруда.

Відповідно до ДБН В.2.2-23:2009 Будинки і споруди «Підприємства торгівлі» кіоск - торговельний об`єкт для організації роздрібного продажу товарів, який має постійне просторове місце, займає окрему закриту споруду некапітального типу на одне робоче місце без торговельної зали для покупців та додаткової площі для розміщення запасу товарів.

Малі архітектурні форми - павільйони, кіоски, торговельні намети, рундуки тощо переважно збірно-розбірної конструкції, які застосовуються поряд із засобами благоустрою, включаючи невеликі споруди для відпочинку людей/покупців (лави, можливо тіньові навіси або перголи), урни для сміття, а також різноманітні елементи декоративно-прикладного мистецтва (наприклад, скульптури, декоративні басейни, фонтани тощо).

Нормативно-правовим документом, який у 2009 році регулював встановлення малих архітектурних форм, був Порядок розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 №982.

Відповідно до вищевказаного порядку, стаціонарна мала архітектурна форма тимчасова одноповерхова споруда соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення для провадження підприємницької діяльності висотою не вище ніж 4 метри, що має по зовнішньому контуру площу близько 30 кв. метрів, виготовляється з полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без закладення фундаменту.

Наразі, нормативно-правовим актом, що визначає розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності є Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджений Наказом Міністерством регіонального розвитку будівництва та комунального господарства України від 21.10.2011 №244.

Відповідно до п. 1.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Стаціонарна тимчасова споруда - споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.

Таким чином, з договорів оренди вбачається, що Сумська міська рада надавала в оренду земельну ділянку для розміщення кіоску, який є тимчасовою спорудою площею до 30 кв. м, некапітального типу, без улаштування фундаменту.

Також в інформації правового управління Сумської міської ради (а.с. 47) зазначено, що за інформацією Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (від 14.10.2022 № 3 80/08.01-20) земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0047 була сформована та надана у користування під розміщення торгівельного кіоску (тимчасової споруди), і жодних дозвільних рішень на проведення його реконструкції до ступеня об`єкту нерухомого майна уповноваженими органами раніше не приймалося. У попередньому договорі оренди земельної ділянки від 12.05.2017 (із терміном дії до 26.04.2022) зазначено, що земельна ділянка за функціональним призначенням надається в оренду під розміщеним торгівельним кіоском. Об`єкт і продовжує залишатися тимчасовою спорудою, маючи згідно техпаспорту каркасні стіни.

Таким чином, вказане свідчить про наявність ознак незаконної реєстрації тимчасової споруди як об`єкту нерухомого майна.

Згідно топографо-геодезичного плану поруч з навісом, який є складовою зареєстрованого об`єкта нерухомості, проходить транзитний газопровід високого тиску з відповідною нормативною охоронною зоною (додаток И.1 (обов`язковий) ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій»). Згідно Класифікатору видів функціонального призначення територій та їх співвідношення з видами цільового призначення земельних ділянок (постанова КМУ від 28.07.2021 № 821) земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0047 знаходиться в межах території вулиць та доріг (20606.0), в межах якої ділянки з видом цільового призначення 03.07 «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» серед переважних (основних) та супутніх видів використання відсутні.

Другим відповідачем також не подано жодних доказів наявності дозвільних рішень уповноважених органів на проведення реконструкції спірного об`єкта до ступеня об`єкту нерухомого майна.

Встановлені обставини, свідчать про відсутність у державного реєстратора законних підстав для прийняття рішення та внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Константа-Формат» на нежитлове приміщення, площею 10,7 кв. м. за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1 (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 27800548 від 13.01.2016).

У відповідності до ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Отже, у розумінні положень наведеної норми судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав є належними способами судового захисту порушених прав та інтересів особи.__

Поряд з цим, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності не має. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права (наприклад, постанови від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13, від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц).

За цих обставин, суд дійшов висновку, що у Сумської міської ради були відсутні правові підстави для передачі в оренду земельної ділянки без проведення земельних торгів за відсутності факту розташування на земельній ділянці існуючого об`єкту нерухомого майна - нежитлового приміщення; право оренди підлягало продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) відповідно до частини 1 статті 134 ЗК України. Рішення Сумської міської ради № 3942-МР від 26.07.2023 прийняте з порушенням встановленої процедури передачі землі відповідно до приписів ст. 124, 134 Земельного кодексу України.

За сталою практикою Великої Палати Верховного Суду позивач у межах розгляду справи може посилатися, зокрема, на незаконність прийнятого рішення без заявлення вимоги про визнання його незаконними та скасування, оскільки такі рішення за умови їх невідповідності закону не зумовлюють правових наслідків, на які вони спрямовані (див. пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 922/614/19. Подібні за змістом висновки сформульовані, зокрема, також у постановах від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18, від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19).

Суд враховує, що дія рішення Сумської міської ради № 3942-МР від 26.07.2023 була вичерпана його виконанням - укладенням відповідного договору оренди земельної ділянки.

Другий відповідач, заперечуючи проти позову у частині визнання недійсним договору оренди від 17.08.2023, зазначає, що спірний договір було укладено на новий строк у порядку ст. 33 Закону України «Про оренду землі», тобто було поновлено раніше укладений договір оренди.

Так, на думку другого відповідача, Сумською міською радою були прийняті рішення та укладені з ТОВ «Константа - Формат» наступні договори оренди земельної ділянки, кадастровий номер :05:001:0047.

1) 03.06.2009 № 2676-МР «Про припинення та перехід права користування земельними ділянками», яким вирішено передати земельну ділянку в оренду ТОВ «Константа - Формат». На підставі цього рішення, Сумською міською радою та ТОВ «Константа - Формат» укладено договір оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) від 27.06.2009. Згідно пункту 2.2. Договору визначено, що договір укладається терміном до 03.06.2014.

2) 26.04.2017 Сумською міською радою прийняте рішення № 2055-МР «Про поновлення договору оренди земельних ділянок», на підставі якого з ТОВ «Константа - Формат» були поновлені орендні відносини. У зв`язку з чим, 20.05.2017 між Сумською міською радою та ТОВ «Константа - Формат» укладено договір оренди земельної ділянки. Пунктом 2.2. Договору визначено, що договір укладається строком до 26.04.2022. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, Орендар, який належним чином виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладання договору землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це Орендодавця до спливу строку договору оренди землі, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору.

3) На підставі рішення Сумської міської ради від 26.07.2023 № 3942-МР «Про надання в оренду земельної ділянки ТОВ «Константа - Формат» за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1 площею 0, 0020 га», між органом місцевого самоврядування та ТОВ «Константа-Формат» укладено договір оренди від 17.08.2023.

Відповідно до п. 15 ч. 2 ст. 134 ЗК України, не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря.

Відповідач-2, відповідно до вимог п.п. 2.2 Договору оренди земельної ділянки від 20.05.2017, та вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не пізніше ніж за місяць до спливу строку 26.04.2022 договору оренди землі, маючи переважне право орендаря звернувся до Сумської міської ради з листом - повідомленням про своє бажання на укладення договору оренди землі на новий строк.

Лист Відповідача -2 був розглянутий на сесії Сумської міської ради лише 26.07.2023, на якій було прийняте відповідне рішення № 3942-МР, про надання в оренду ТОВ «Константа - Формат» земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0047.

Враховуючи викладене, Відповідач - 2 вважає, що земельна ділянка :05:001:0047, розташована за адресою м. Суми, вул. Харківська, 2/1 була надана йому в оренду Сумською міською радою на законних позаконкурентних підставах як особі, яка мала таке право у зв`язку з попередніми правовідносинами у продовж 14 років оренди вказаної земельної ділянки, що прямо передбачено Законом.

Однак суд критично оцінює позицію другого відповідача з огляду на недоведеність факту укладання договору оренди від 17.08.2023 у порядку реалізації переважного права на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Статтею 33 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди.

У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Таким чином, законодавець чітко визначає порядок та зміст реалізації переважного права діючого орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Відповідно до п. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнано судом недійсним (оспорюваний правочин).

Оскільки, як встановив суд, підстави для передачі в оренду другому відповідачу земельної ділянки без проведення земельних торгів були відсутні, через відсутність доказів розташування на земельній ділянці існуючого об`єкту нерухомого майна, суд вважає обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню вимоги прокурора про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0047 від 17.08.2023, укладеного між відповідачами, у зв`язку з тим, що право оренди підлягало продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах) відповідно до частини 1 статті 134 ЗК України.

Щодо вимоги про зобов`язання повернути Сумській територіальній громаді земельну ділянку шляхом скасування запису про державну реєстрацію права оренди.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Суд встановив, що право оренди за другим відповідачем у Державному реєстрі речових прав зареєстроване на підставі договору оренди земельної ділянки від 17.08.2023 (інформаційна довідка від 13.08.2024, а.с. 58).

Оскільки суд дійшов висновку про визнання недійсним договору оренди, на підставі якого проведено державну реєстрацію речового права права оренди другого відповідача на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0047, відсутні підстави для задоволення позову про скасування державної реєстрації права оренди ТОВ Константа-Формат з огляду на неефективність вибраного способу захисту права (інтересів), тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє.

Відповідної правової позиції щодо неефективності способу захисту шляхом скасування державної реєстрації речових прав (оренди), у разі визнання недійсними укладених правочинів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речового права, дотримується Верховний Суд у постанові від 06 листопада 2024 року у справі № 921/341/19 (п. 4.48, 4.49).

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати прокуратури по сплаті судового збору покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.123, 129, 226, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Окружної прокуратури міста Суми до відповідачів: 1. Сумської міської ради, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа - Формат» про скасування запису про державну реєстрацію права власності на майно, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зобов`язати повернути земельну ділянку задовольнити частково.

2. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0047 від 17.08.2023, укладений між Сумською міською радою та ТОВ «Константа-Формат».

3. В частині вимог керівника Окружної прокуратури міста Суми до відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа - Формат» - про скасування запису про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа - Формат» на нежитлове приміщення літ. «Б-1» загальною площею 10,7 кв.м за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, дата реєстрації 13.01.2016) позов залишити без розгляду.

4. У позові в іншій частині відмовити.

5. Стягнути з Сумської міської ради (пл. Незалежності, 2, м. Суми, 40000, ) на користь Сумської обласної прокуратури (вул. Г.Кондратьєва, буд. 33, м. Суми, 40000, ) 1211 грн 20 коп. витрат по сплаті судового збору.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа-Формат» (вул. Петропавлівська, буд. 89, офіс 17, м. Суми, 40000, ) на користь Сумської обласної прокуратури (вул. Г.Кондратьєва, буд. 33, м. Суми, 40000, ) 1211 грн 20 коп. витрат по сплаті судового збору.

7. Судові витрати у розмірі 2422 грн 40 коп. покласти на прокурора.

8. Видати Сумській обласні прокуратурі накази після набрання рішенням законної сили

9. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

10. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п.п. 5-6 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 20.03.2025.

Суддя О.Ю. Резніченко