УХВАЛА

12 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 922/71/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульський Г. М. - головуючий, Рогач Л. І., Краснов Є. В.,

секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.10.2024 (колегія суддів: Попков Д. О. - головуючий, Стойка О. В., Медуниця О. Є.) та рішення Господарського суду Харківської області від 13.04.2023 (суддя Кухар Н. М.)

за позовом керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної військової адміністрації

до: 1) Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області

2) Чугуївської районної військової адміністрації Харківської області

3) Акціонерного товариства ?Готель ?Мир?

4) Товариства з обмеженою відповідальністю ?База відпочинку ?Інтурист?

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державне підприємство ?Вовчанське лісове господарство?

про визнання недійсними актів, визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсними договорів, зобов`язання повернути земельну ділянку

за участю:

прокурора: Шапка І. М. (посвідчення)

відповідача-3: Жовновач А. М. (адвокат)

відповідача-4: Панасюк І. В. (адвокат)

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1 Керівник Чугуївської окружної прокуратури Харківської області (далі - прокурор) звернувся в інтересах держави в особі Харківської обласної військової адміністрації (далі - позивач) до суду з позовом до Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області (далі - відповідач - 1), Чугуївської районної військової адміністрації Харківської області (далі - відповідач - 2), Акціонерного товариства ?Готель ?Мир? (далі - відповідач - 3), Товариства з обмеженою відповідальністю ?База відпочинку ?Інтурист? (далі - відповідач - 4), у якому просив:

- визнати недійсним виданий АТЗТ "Готель "Мир" державний акт від 15.07.1998 серії І-ХР № 002130 на право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 5,1354 га, з яких: 1,8200 га в постійне користування та 3,3154 га в тимчасове користування, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 222;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області від 25.12.2003 № 393 "Про затвердження грошової оцінки та продаж земельної ділянки для обслуговування бази відпочинку АТЗТ "Готель "Мир";

- визнати недійсним договір від 31.12.2003 щодо купівлі-продажу земельної ділянки площею 5,1354 га, яка розташована за межами населених пунктів на території відповідача - 1, укладений Вовчанською районною державною адміністрацією та АТЗТ "Готель "Мир", посвідчений приватним нотаріусом Вовчанського нотаріального округу Харківської області Корнєвою І.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 4021;

- визнати недійсним виданий АТЗТ "Готель "Мир" Державний акт від 15.09.2004 серії ХР № 003926 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0002 площею 5,1354 га, яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 3;

- визнати недійсним договір від 13.10.2021 в частині купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0002 площею 5,1354 га, що розташована за адресою: Харківська область, Чугуївський район (колишній Вовчанський), Старосалтівська селищна рада, укладений відповідачем - 3 та відповідачем - 4, посвідчений приватним нотаріусом Луценко B.C. та зареєстрований в реєстрі за № 4101 (відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 13.10.2021, номер запису про право власності 44469665, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 60941294 від 13.10.2021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216);

- зобов`язати відповідача - 4 повернути земельну ділянку із кадастровим номером :01:004:0002 площею 5,1354 га у власність держави в особі Харківської обласної державної адміністрації.

1.2 Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч вимогам законодавства, за відсутності погодження компетентних органів та постійного землекористувача, було вилучено спірну земельну ділянку, яка відноситься до земель державної власності лісогосподарського призначення, перебуває у постійному користуванні державного лісогосподарського підприємства, змінено категорію земель на землі рекреаційного призначення та передано у приватну власність.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1 Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.04.2023, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.10.2024, у задоволенні позову відмовлено.

2.2 Свої висновки суди мотивували тим, що обраний прокурором спосіб захисту порушених прав позивача є не ефективним та не призведе до їх поновлення, що виключає підстави для застосування спливу строку позовної давності.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційній скарзі заявник просить скасувати вище вказані судові рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

3.2 На обґрунтування касаційної скарги заявник посилався на те, що судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Заявник касаційної скарги вказує, що суди не врахували правових висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, які викладено у постановах Верховного Суду, перелічених у касаційній скарзі.

3.3 Подана Харківською обласною державною адміністрацією заява на касаційну скаргу не може бути прийнята до розгляду разом із касаційною скаргою виходячи із наступного.

3.4 Відповідно до приписів частини другої статті 295 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відзив на касаційну скаргу має містити, зокрема, обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги.

3.5 Згідно статті 297 ГПК України учасники справи мають право приєднатися до касаційної скарги, поданої особою, на стороні якої вони виступали. До касаційної скарги мають право приєднатися також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (ч.1). До заяви про приєднання до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору та докази направлення заяви іншим учасникам справи (ч.3).

3.6 Отже, оскільки подана заява не містить обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, а за своєю суттю є приєднанням до касаційної скарги, однак ним не додано документу про сплату судового збору, а ГПК України не містить положень щодо надання строку для усунення недоліків стосовно приєднання до касаційної скарги, подана заява залишається без розгляду.

3.7 Подані представником Харківської обласної прокуратури письмові пояснення від 10.03.2025, які за своєю суттю є доповненням до касаційної скарги не можуть бути прийняті до розгляду разом із касаційною скаргою виходячи із наступного.

3.8 Відповідно до приписів частини першої статті 298 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.

3.9 Згідно положень частини першої статті 118 вказаного Кодексу право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч.1). Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч.2).

3.10 Отже скористатися таким правом на подачу доповнень до касаційної скарги особа може лише протягом вказаного строку.

3.11 Із змісту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що повний текст постанови складено 15.10.2024, тому останнім днем подачі касаційної скарги та доповнення до неї слід вважати 04.11.2024 згідно приписів частини першої статті 288 ГПК України.

3.12 За вказаних обставин такі доповнення до касаційної скарги судом касаційної інстанції залишається без розгляду.

4. Мотивувальна частина

4.1 Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог викладених у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.2 Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

4.3 Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення з підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України суд касаційної інстанції зазначає наступне.

4.4 Із встановлених судами обставин справи вбачається, що спір у справі, яка переглядається виник у зв`язку незаконним, на думку прокурора, продажем земельної ділянки Вовчанською районною державною адміністрацією на користь Акціонерного товариства "Готель "Мир", та в подальшому від Акціонерного товариства "Готель "Мир" на користь відповідача - 4. Прокурор вважає порушеним право власності держави, і таке порушення пов`язане з позбавленням володіння через ланцюг передач земельної ділянки, а інтерес позивача полягає в поверненні державі земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

4.5 Крім того судами зазначено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що спірна земельна ділянка відносилась до земель саме лісового фонду, а рішенням Господарського суду Харківської області від 05.04.2023 у справі № 922/4340/21, яке набрало законної сили, визнано недійсними планово-картографічні матеріали лісовпорядкування відносно земель лісогосподарського призначення Державного підприємства "Вовчанське лісове господарство" кварталу 17 Старосалтівського лісництва на території Старосалтівської об`єднаної територіальної громади Вовчанського району Харківської області; зобов`язано Державне підприємство "Харківська державна лісовпорядна експедиція" у порядку поточного лісовпорядкування внести зміни до планово-картографічних матеріалів 2020 року щодо земель, які надані в постійне користування Державному підприємству "Вовчанське лісове господарство", виключивши з кварталу 17 Старосалтівського лісництва земельні ділянки, що вилучені для розміщення бази відпочинку за рахунок земель запасу рекреаційного призначення площею 1,42 га, та 2,38 га, що знаходиться поза межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області в селі Металівка, вулиця Вовчанський шлях, 39.

4.6 Із змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з того, що обраний прокурором спосіб захисту порушених прав позивача є не ефективним та не призведе до їх поновлення, а такий спір мав вирішуватися шляхом заявлення віндикаційного позову.

4.7 Велика Палата Верховного неодноразово наголошувала у своїх постановах, що для витребування майна не потрібно заявляти вимоги про визнання незаконними та недійсними рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, рішень, записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за незаконним володільцем, самої державної реєстрації цього права, договорів, інших правочинів щодо спірного майна, у тому числі документів (свідоцтв, державних актів тощо), що посвідчують відповідне право. Такі вимоги є неналежними, зокрема неефективними, способами захисту права власника. Їхнє задоволення не відновить володіння позивачем його майном. Тому не допускається відмова у віндикаційному позові, наприклад, з тих мотивів, що рішення органу влади, певний документ, рішення, відомості чи запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно не визнані незаконними або що позивач їх не оскаржив [постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц (пункти 99, 100), від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункти 86, 94, 147), від 05.12.2018 у справі № 522/2202/15-ц (пункти 73-76), від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 (пункти 38-39), від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18 (пункт 34), від 11.02.2020 у справі № 922/614/19 (пункт 50), від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункти 148-151, 153, 154, 167, 168).

4.8 Власник, майно якого вибуло з його законного володіння, може захистити своє майнове право шляхом пред`явлення віндикаційного позову (про витребування майна із чужого незаконного володіння чи від добросовісного набувача (статті 387, 388 ЦК України) без оспорювання правочину (правочинів) щодо спірного майна та скасування рішення (рішень) про державну реєстрацію права власності на належне йому майно за іншою (іншими) особою (особами).

4.9 Подібна правова позиція викладена у пунктах 143 - 151 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2024 у справі № 204/8017/17.

4.10 Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові, подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 52), від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19 (пункт 8.2).

4.11 Отже, оскільки після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

4.12 Згідно з пунктом 4 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

4.13 За наведених обставин, згідно з пунктом 4 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції дійшов висновку про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора.

4.14 Сплачена скаржником сума судового збору за подання касаційної скарги в силу положень пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" поверненню не підлягає, оскільки Верховним Судом закривається касаційне провадження, а не провадження у справі.

Керуючись статтями 234, 235, 240, 296 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.10.2024 у справі № 922/71/23 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Л. І. Рогач

Є. В. Краснов