ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

18.03.2025м. ДніпроСправа № 904/3869/21

Суддя Назаренко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Кшенської Д.О., розглянувши заяву: Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Оланво", м. Дніпро

до: Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг у сумі 257 926,96 грн.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Бажан Владислав Павлович, посвідчення № 1512 від 14.09.2018, адвокат

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Оланво" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просило стягнути з Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради заборгованість за договором про надання послуг № 05П/20 від 27.05.2020 у сумі 257 926,96 грн., яка складається з суми основного боргу - 210 411,60 грн., 30 299,04 грн. пені, в розмірі 0,1% за кожен день прострочення, 14 728,81 грн. штраф в розмірі 7% за прострочення понад 30 днів, 2 487,51 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Оланво" до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради про стягнення основного боргу за договором про надання послуг у сумі 210 411,60 грн., 30 299,04 грн. - пені, 14 728,81 грн. штрафу та 2 487,51 грн. - 3% річних задоволено.

30.08.2021 на виконання рішення видано наказ.

13.10.2021 від позивача надійшла заява про видачу дублікату наказу.

Ухвалою від 13.10.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Оланво" про видачу дублікату наказу задоволено. Видано дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2021 по справі № 904/3869/21.

18.11.2022 від Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради надійшла скарга на дії Державного виконавця Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю., в якій скаржник просив:

1. Витребувати з Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавче провадження № 70197477 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області, виданого на виконання рішення у справі № 904/3869/21.

2. Визнати дії державного виконавця Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2022 № 70197477 незаконними.

3. Скасувати постанову державного виконавця Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2022 № 70197477.

Ухвалою від 13.12.2022 скаргу Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради на дії Державного виконавця Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. задоволено частково.

Визнано дії державного виконавця Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2022 № 70197477 незаконними.

В частині скасування постанови державного виконавця Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2022 № 70197477 скаргу залишено без розгляду.

03.02.2025 від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в якій останній просив суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРОНВЕСТ» (), яке має заборгованість перед Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради () згідно рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 у справі № 910/6311/23, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Оланво» () 261 795,86 грн. боргу в рахунок погашення заборгованості згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 у справі № 904/3869/21,

- витребувати від Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради () та у Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРОНВЕСТ» () відомості та власні роз`яснення щодо сплати, часткової сплати, або несплати ТОВ «ТРОНВЕСТ» заборгованості перед Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради згідно рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 у справі № 910/6311/23.

Ухвалою від 18.02.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «ОЛАНВО» про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником задоволено.

Звернуто стягнення на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРОНВЕСТ» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15, офіс 218, ), яке має заборгованість перед Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро пр. Яворницького Дмитра, буд. 75, ) згідно рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 у справі № 910/6311/23, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Оланво» (49038, м. Дніпро, вул. Мудрого Ярослава князя, буд. 68, код ) в межах суми 261 795,86 грн. згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 у справі № 904/3869/21.

28.02.2025 від Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради через систему "Електронний суд" надійшла заява, в якій він просить визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Дніпропетровської області, виданий 30.08.2021 р. у справі № 904/3869/21, яким стягнуто з Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради (; 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Оланво» (; 49038, м. Дніпро, вул. князя Ярослава Мудрого, буд. 68) суму основного боргу у розмірі 210 411,60 грн., пеню 30 299,04 грн.; штраф 14 728,81 грн., 3% річних - 2 487,51 грн. та судові витрати в сумі 3 868,90 грн.

В обґрунтування заяви відповідач зазначає наступне.

Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради вважає, що, оскільки ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2025 р. у справі № 904/3869/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Оланво» про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником задоволено, звернуто стягнення на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРОНВЕСТ», яке має заборгованість перед Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради згідно рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 у справі № 910/6311/23, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Оланво», в межах суми 261 795,86 грн. згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 у справі № 904/3869/21, то обов`язок Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради за судовим наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2021 р. у справі № 904/3869/21 відсутній.

На думку заявника, примусове виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2021 р. у справі № 904/3869/21 може призвести до подвійного отримання ТОВ «Торгівельний дім «Оланво» грошових коштів у розмірі 261 795,86 грн., оскільки ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2025 р. у справі № 904/3869/21 є самостійним виконавчим документом відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» та набрала законної сили 18.02.2025 року.

Ухвалою від 04.03.2025 прийнято заяву Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради про визнання наказу від 30.08.2021 р. у справі № 904/3869/21, таким, що не підлягає виконанню до розгляду. Призначено заяву до розгляду у судовому засіданні на 11.03.25.

Судове засідання 11.03.2025 не відбулося в зв`язку з непрацездатністю хмарних сервісів відеоконференцзв`язку "ЄСІТС".

Ухвалою від 11.03.2025 призначено судове засідання з розгляду заяви в межах розумного строку на 18.03.2025.

18.03.2025 позивач в судове засідання не з`явився.

Відповідач в судовому засіданні підтримав заяву про визнання наказу від 30.08.2021 р. у справі № 904/3869/21, таким, що не підлягає виконанню.

Суд бере до уваги, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.

Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі; розумність строків розгляду справи судом є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Розглянувши заяву відповідача про визнання наказу від 30.08.2021 р. у справі № 904/3869/21, таким, що не підлягає виконанню в межах розумного строку, дослідивши наявні у справі матеріали, суд відмовляє в її задоволенні з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Оланво" до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради про стягнення основного боргу за договором про надання послуг у сумі 210 411,60 грн., 30 299,04 грн. - пені, 14 728,81 грн. штрафу та 2 487,51 грн. - 3% річних задоволено.

30.08.2021 на примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 видано наказ.

Згідно приписами статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.

Суд враховує, що заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (пункт 1 частини 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частинами 1, 4 статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до частини 1 статті 336 Господарського процесуального кодексу України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Згідно з положеннями статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Системний аналіз приписів статей 53, 56 Закону України «При виконавче провадження» та статті 336 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 18.02.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «ОЛАНВО» про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником задоволено. Звернуто стягнення на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРОНВЕСТ», яке має заборгованість перед Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради згідно рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 у справі № 910/6311/23, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Оланво» в межах суми 261 795,86 грн. згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 у справі № 904/3869/21.

Аналізуючи положення статті 336 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №910/7023/19 зазначила, що особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою.

За приписами частин 1, 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В силу імперативних положень ч. 9 ст. 336 Господарського процесуального кодексу України звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми.

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

При цьому, нормами ст. 336 ГПК України ухвала про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником до таких ухвал не відноситься.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 243 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради про визнання наказу від 30.08.2021 р. у справі № 904/3869/21, таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 18.03.2025 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено - 19.03.2025.

Суддя Н.Г. Назаренко