ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"19" березня 2025 р. Справа № 903/875/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Маціщук А.В.

судді Бучинська Г.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області у справі № 903/875/24 від 16 січня 2025 року, повний текст рішення складено 24 січня 2025 року (суддя Слободян О.Г.).

за позовом Керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Камінь-Каширської районної військової (державної) адміністрації

до відповідачів:

1) Любешівської селищної ради

2) Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Регіональний офіс водних ресурсів у Волинській області

про визнання незаконними та скасування рішень, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням речового права на неї

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області у справі № 903/875/24 від 16 січня 2025 року за позовом Керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури (надалі - Прокурор) в інтересах держави в особі Камінь-Каширської районної військової (державної) адміністрації (надалі - Позивач) до Любешівської селищної ради (надалі - Відповідач 1), Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (надалі - Відповідач 2) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Регіональний офіс водних ресурсів у Волинській області (надалі - Третя особа) про визнання незаконними та скасування рішень, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням речового права на неї, - позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, від Відповідача 2 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду через підсистему "Електронний суд" надійшла апеляційна скарга. Із підстав висвітлених у апеляційній скарзі Відповідач 2 просив скасувати рішення господарського суду Волинської області від 16 січня 2025 по справі № 906/875/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 26 лютого 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області у справі № 903/875/24 від 16 січня 2025 року залишено без руху та надано скаржнику строк на усунення недоліків, а саме: надати суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

4 березня 2025 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання скаржника про відстрочення строку на усунення недоліків.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 6 березня 2025 року клопотання Відповідача 2 про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги - задоволено. Продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги Відповідача 2 на рішення Господарського суду Волинської області у справі № 903/875/24 від 16 січня 2025 року. Запропоновано скаржнику в строк до 17 березня 2025 року включно з дня отримання даної ухвали, усунути встановлені при поданні заяви недоліки: сплатити судовий збір у встановленому порядку і розмірі, докази чого надати суду.

17 березня 2025 року через підсистему "Електронний суд" від Відповідача 2 надійшло клопотання про звільнення його від сплати судового збору, обгрунтоване введенням в Україні воєєного стану.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа (з системи електронного документообігу "Діловодство суду") ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 6 березня 2025 року надіслано одержувачу - Відповідачу 2 до його електронного кабінету та доставлено 6 березня 2025 року.

Однак станом на 6 січня 2025 року апелянт не виконав вимоги ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 21 жовтня 2024 року, недоліки апеляційної скарги не усунув.

Європейським судом з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв "розумності строку" є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Разом з цим, станом на день постановлення даної ухвали Відповідачем 2 не надано доказів для суду апеляційної інстанції, які підтверджують сплату судового збору в розмірі 11627 грн 52 коп.

При цьому, Відповідач 2, несплачуючи судовий збір одночасно з поданням апеляційної скарги, подаючи після винесеня ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, клопотання про відстрочення сплати судового збору, не усунувши недоліки, зазнапчені уже в другій ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору з формальних причин (при цьому, залишаючи поза увагою своє попереднє клопотання про відстрочку від сплати судового збору).

Розглянувши клопотання Відповідача 2 про звільнення його від сплати судового збору, колегія суду зауважує таке.

Апеляційний господарський суд констатує, що відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України "Про судовий збір").

При цьому наведеними правовими нормами Закону України "Про судовий збір" встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору.

Список цей є вичерпний і в передбачуваному порядку на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції не змінювався.

Разом з тим колегія суду враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18 у пункті 45 зробила правовий висновок про те, що із системного аналізу змісту зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Утім Відповідач 2 на даний час не є суб`єктом, на якого поширюється дія статті 8 Закону України "Про судовий збір", а предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В той же час причини зазначені для звільнення в оспореній ухвалі виходять за межі визначені Законодавством у вказаній статті Закону України "Про судовий збір" (тобто самостійно, без наявності у нього права наданого Законом переліку підстав, що по своїй суті є порушенням процесу).

В той же час апеляційний господарський суд констатує, що заява про звільнення від сплати судового збору Відповідач 2 жодним чином не доводить ускладнений процес отримання відповідного фінансування для оплати судового збору за подання позовної заяви. Відповідачем 2 не надано жодних доказів того, що ним вживалися будь-які заходи з метою отримання відповідного фінансування, зокрема не наведено доказів які свідчили б про те, що Відповідач 2 звертався до уповноважених органів з метою отримання відповідного фінансування і що йому з тих чи інших підстав було відмовлено. Крім того, таке безпідставне звільнення Відповідача 2 від сплати судового збору порушує принцип здійснення господарського судочинства - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Оскільки предметом спору в цій справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а положення пунктів 1, 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію, тому й підстави для звільнення від сплати судового збору у цій справі apriori відсутні.

Апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади. Отже, самі лише обставини, пов`язані з труднощами фінансування, відсутністю коштів на рахунку, призначених для сплати судового збору та запровадженням на всій території України воєнного стану за Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 не можуть вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання Відповідача 2 про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Беручи до уваги, що недоліки апеляційної скарги не усунуто, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга Позивача на рішення Господарського суду Хмельницької області від 5 вересня 2024 року не відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, а тому вважається неподаною та підлягає поверненню.

Згідно частини 8 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Суд звертає увагу апелянта, що згідно положень частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України скаржник має право повторно звернутись з апеляційною скаргою після усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 17 березня 2025 року про звільнення від сплати судового збору в розмірі 11627 грн 52 коп..

2. Повернути без розгляду апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області у справі № 903/875/24 від 16 січня 2025 року.

3. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою з додатками надіслати скаржнику.

4. Справу №903/875/24 повернути до Господарського суду Волинської області.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Бучинська Г.Б.