ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" березня 2025 р. Справа № 924/8/25

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., в залі судового засідання № 208 розглянувши справу

за позовом першого заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Славутської міської ради, м. Славута Шепетівського району Хмельницької області

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут", м. Хмельницький;

2. Комунального підприємства "Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова" Славутської міської ради, м. Славута Шепетівського району Хмельницької області

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 199206,33 грн.

Представники:

прокуратури: Приступа В.І.;

позивача: не з`явився;

відповідача 1: не з`явився;

відповідача 2 : не з`явився.

У судовому засіданні 18.03.2025р. відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі.

02.01.2025 року на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява першого заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Славутської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут", комунального підприємства "Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 199206,33 грн.

Вказану позову заяву відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2025 р. передано для розгляду судді Заверусі С.В.

09.01.2025р. ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

18.02.2025р. постановлено ухвалу суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Прокурор просить суд визнати недійсними додаткові угоди № 1 від 23.02.2021р., № 2 від 04.03.2021р., № 3 від 06.09.2021р., № 4 від 29.09.2021р., № 5 від 27.10.2021р., № 7 від 29.11.2021р. до договору № 21100090 про закупівлю електричної енергії від 15.02.2021р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю Хмельницькенергозбут та комунальним підприємством Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" на користь Славутської міської ради кошти в сумі 199206,33 грн., безпідставно перераховані за договором № 21100090 про закупівлю електричної енергії від 15.02.2021р.

Обґрунтовуючи позов, прокурор відзначив, що 15.02.2021р. між товариством з обмеженою відповідальністю Хмельницькенергозбут (Постачальником) та комунальним підприємством Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова (Споживачем) укладено договір № 21100090 про закупівлю електричної енергії. Відповідно до п. 1.3 договору очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період лютий - грудень 2021 р. становить 582500 кВт*год та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків. Згідно з п. 4.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що на дату укладення договору становить 3,28 грн. з ПДВ; сума договору становить 1909989,54 з ПДВ.

Як вказав прокурор, сторони договору в подальшому змінювали ціну на електричну енергію, яка є істотною умовою договору, шляхом підписання додаткових угод до договору № 21100090 про закупівлю електричної енергії від 15.02.2021р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю Хмельницькенергозбут та комунальним підприємством Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова.

Зокрема, 23.02.2021р. укладено додаткову угоду за № 1, якою внесено зміни в частині вартості товару, а саме: зменшено обсяг поставленої електричної енергії з 582500 до 537120 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії з 3,28 грн з ПДВ до 3,5559 грн. з ПДВ (на 8,4%). 04.03.2021р. укладено додаткову угоду за № 2, якою зменшено обсяг поставленої електричної енергії до 502628 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії з 3,5559 грн з ПДВ до 3,8 грн з ПДВ (на 6,86%). 06.09.2021р. укладено додаткову угоду за № 3 та комерційну пропозицію у новій редакції, якими загалом зменшено обсяг поставленої електричної енергії з 502628 до 493971 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії з 3,8 грн з ПДВ до 3,8666 грн з ПДВ (на 1,75 %). 29.09.2021р. укладено додаткову угоду за № 4, якою зменшено обсяг поставленої електричної енергії з 493971 кВт/год. до 460494 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії з 3,8666 грн з ПДВ до 4,1477 грн з ПДВ (на 7,26 %). 27.10.2021р. укладено додаткову угоду за № 5, якою зменшено обсяг поставленої електричної енергії до 418668 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії до 4,562 грн з ПДВ (на 9,9 %). 17.11.2021р. укладено додаткову угоду за № 6, якою внесено зміни до п. 13.1 розділу 13 Договору. 29.11.2021р. укладено додаткову угоду за № 7, якою зменшено обсяг поставленої електричної енергії до 380442 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії до 5,01781 грн з ПДВ (на 10 %). 30.12.2021р. укладено додаткову угоду за № 8, якою зменшено суму договору, вартість товару визначено у розмірі 1888432,22 грн. з ПДВ. Підставою для укладення сторонами додаткових угод, якими внесено зміни до істотних умов договору № 21100090 від 15.02.2021р., зазначено приписи ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Також прокурором відзначено, що оспорювані угоди укладені з порушенням вимог Закону та підлягають визнанню недійсними. Зокрема, вказано, що постанова НКРЕКП від 09.12.2020р. № 2381 «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ «ХМЕЛЬНИЦЬКОБЛЕНЕРГО» із застосуванням стимулюючого регулювання», якою сторони обгрунтували внесення змін в договір, набрала чинності ще 01.01.2021р., тобто до укладення договору. Як вважає прокурор, ні вимогами Закону України Про публічні закупівлі (у тому числі ст. 41, якою передбачено випадки зміни умов договору в частині ціни за одиницю товару), ані умовами договору № 21100090 не передбачено можливості зміни обсягу та кількісного вираження товару без відповідного документального підтвердження саме коливання (стрімкого збільшення) ціни такого товару на ринку, що безпідставно мало місце при вчиненні вищевказаних оспорюваних правочинів. Тобто, не будь-яка довідка уповноваженого органу про ціну товару на ринку, а тим паче лист, є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише та, яка містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 27.03.2019р. у справі № 912/1580/18.

Також прокурором наголошено на тому, що на підставі оспорюваних додаткових угод до договору № 21100090 від 15.02.2021р., що укладені сторонами з істотним порушенням вимог законодавства у сфері публічних закупівель, безпідставно збільшено ціну на одиницю товару з 3,28 гри з ПДВ до 5,01781 грн з ПДВ, тобто на 52,98 %, чим знівельовано принцип публічних закупівель максимальної економії, ефективності та пропорційності. Вказано, що прокурором не порушено строки позовної давності при зверненні до суду з позовною заявою.

Отже, зазначив прокурор, внесення змін до істотних умов договору шляхом укладання вищевказаних оспорюваних правочинів суперечить вимогам ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі, а тому вони підлягають визнанню недійсними як такі, що суперечать вимогам ч. ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України.

Крім того, посилаючись на ст. ст. 526, 530, 629 ЦК України, прокурором вказано, що внаслідок недійсності оспорюваних угод до договору № 21100090 від 15.02.2021р., якими внесено зміни до істотних умов договору, споживачем надміру сплачено, а ТОВ «Хмельницькенергозбут» безпідставно збережено кошти на загальну суму 199206,33 грн. з ПДВ. Отже, у разі визнання судом недійсними додаткових угод, грошові кошти в сумі 199206,33 грн. є такими, підстава набуття яких постачальником (ТОВ «Хмельницькенергозбут») відпала, а тому відповідач 1 зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України, відзначено прокурором. Крім того, вказано, що при поданні позову прокурором дотримано процедуру, передбачену ст.23 Закону України Про прокуратуру.

За таких обставин, прокурор просить суд задовольнити позов.

Представник першого відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" заперечує щодо позову. Вказує, зокрема, що договір було укладено за цінами, які діяли на момент подання тендерної пропозиції по відкритих торгах, адже в іншому випадку договір вважався б нікчемним. Додаткова угода №1 до договору укладена, що не суперечить жодним чином умовам чинного законодавства та укладеного договору стосовно зміни регульованого тарифу. Укладаючи оспорювані правочини, сторони не виходили за рамки 10-відсоткового збільшення ціни за одиницю товару, при цьому, загальна сума договорів не збільшувалась, а зменшувався обсяг закупівлі, що було погоджено з замовником, а обмеження строків зміни ціни за одиницю товару на дату укладення актів приймання-передачі не встановлено. Законодавство на момент виникнення спірних правовідносин не передбачало, які саме документи мають підтверджувати факт коливання ціни, який критерій віднесення цього коливання до значного та показник очевидної невигідності договору. Також закон не регулює, за який період має братися до уваги коливання або достатнім є просто відхилення ціни по відношенню до узгодженої у договорі. Всі ці чинники носять оціночний характер. Тому сторони передбачили їх у договорі і домовились про умови між собою, що цілком відповідає змісту положень Цивільного та Господарського кодексів України, вважає перший відповідач.

Також зазначено, що укладання додаткових угод відповідало пунктам договору, здійснювалося на його підставі та на виконання його умов. Сторони обрали як джерело для отримання інформації про коливання ціни на ринку, оприлюднені ДП «Оператор ринку» відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» на веб-сайті (https://www.oree.com.ua) результати торгів на ринку «на добу наперед». Спеціальним Законом № 922-VIII встановлено перелік підстав для зміни істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, до яких відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону віднесено випадки, коли відбувається збільшення ціни за одиницю товару. У таких випадках законодавцем надано право сторонам договору про закупівлю шляхом укладення додаткових угод до такого договору збільшити ціну за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку, за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. При цьому, зміна істотних умов договору про закупівлю у бік збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку протягом строку дії договору про закупівлю можлива не частіше ніж один раз на 90 днів. Однак, таке обмеження щодо строків (частоти) зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії, вказує перший відповідач. Отже, законодавцем не обмежено будь-якими строками (періодичністю) можливість внесення сторонами договору про закупівлю бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії, змін до такого договору в частині збільшення ціни за одиницю товару. При цьому зберігається обмеження щодо можливості збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку, за умови, що ця зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. Частина п`ята статті 41 Закону № 922-VIII дає можливість сторонам змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню його ціни на ринку з одночасним зменшенням обсягів закупівлі цього товару та має на меті запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника товару. При цьому, застосування цієї норми можливе, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить виконання цього договору для однієї зі сторін договору невигідним, збитковим, зазначив перший відповідач. На переконання відповідача 1, порушень вимог закону з боку товариства не було. Також відповідачем 1 зроблено посилання на зміст роз`яснень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 24.11.2020р. № 3304-04/69987-06.

Додатково перший відповідач зауважує, що, на його думку, відсутні обставини, які би свідчили про невиконання або неналежне виконання уповноваженим органом своїх функцій щодо захисту майнових інтересів держави, пов`язаних із раціональним та ефективним використанням державних коштів. Окрім того, оскільки стягнення коштів є похідною вимогою, також просить суд відмовити в її задоволенні. Вказано, що прокурором порушено строки позовної давності при зверненні до суду з позовною заявою.

Таким чином, вказав перший відповідач, у позові слід відмовити повністю.

Керівник комунального підприємства "Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова" Славутської міської ради у своєму відзиві на позов погоджується з позовними вимогами першого заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Славутської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут", комунального підприємства "Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 199206,33 грн.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав, наполягає на його задоволенні.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив слухати справу за відсутності представника.

17.03.2025р. до суду від представника відповідача 1 надійшло клопотання, в якому він просить суд винести ухвалу про повернення розгляду справи на стадію підготовчого провадження з метою розгляду клопотання про зупинення провадження у справі.

Розглянувши клопотання відповідача 1 про повернення розгляду справи на стадію підготовчого провадження, суд відмовляє у його задоволенні з огляду на те, що нормами ГПК України не передбачено підстав, за яких є можливим повернення до підготовчого провадження на стадії судового розгляду справи, після закриття підготовчого провадження. При цьому судом враховано, що ухвалою суду від 18.02.2025р. закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.03.2025р.

Відповідачем 1 подано клопотання від 17.03.2025р., в якому, посилаючись на ст. 228 ГПК України, просить суд зупинити провадження у даній справі до завершення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24, яка передана на розгляд ухвалою від 29.01.2025р., зазначаючи про подібність спірних правовідносин. Прокурор проти зазначеного клопотання заперечив.

З приводу вказаного клопотання суд відзначає, що згідно з означеною вище ухвалою від 29.01.2025р., Верховний Суд вважає, що необхідно відступити (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" (у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору).

Однак, судом зауважується, що у справі № 924/8/25 прокурор, крім посилання на вищезазначене положення закону, обгрунтовує свої вимоги також іншими доводами (у тому числі, зокрема, щодо відсутності документального підтвердження коливання ціни на електроенергію у відповідний період).

Відтак, суд, враховуючи вищенаведене, також з огляду на те, що питання зупинення провадження у справі вирішуються на стадії підготовчого провадження, яке закрито ухвалою суду від 18.02.2025р., а також зважаючи на відсутність (як в матеріалах справи, так і в ЄДРСР) на час вирішення клопотання ухвали щодо прийняття справи № 920/19/24 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду, суд відмовляє в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з`явився. Ухвали суду надіслані відповідачам у порядку, встановленому ГПК України, відтак, відповідачі є такими, що належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Враховуючи вищевикладене, відсутність клопотань сторін про відкладення розгляду справи, належне повідомлення сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі представників відповідачів за наявними в матеріалах справи доказами.

Перелік обставин, які є предметом доказування; доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.

Відповідно до розділу 1 статуту комунального підприємства «Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова» Славутської міської ради, затвердженого рішенням сесії Славутської міської ради від 22.12.2020р. № 4-2/2020, комунальне підприємство «Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова» Славутської міської ради (надалі - Підприємство) є лікарняним багатопрофільним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної спеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом. Майно підприємства є комунальною власністю Славутської міської територіальної громади Хмельницької області в особі Славутської міської ради. Засновником, власником Підприємства є Славутська міська рада. Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Засновнику.

Відповідно до протоколу № 17 від 02.02.2021р. шодо обрання переможця переговорної процедури закупівлі (замовник комунальне підприємство «Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова»), обрано переможцем процедури закупівлі товару за кодом ДК 021:2015:09310000-5 Електрична енергія ТОВ Хмельницькенергозбут, з яким прийнято рішення про намір укласти договір закупівлі електричної енергії.

15.02.2021р. між товариством з обмеженою відповідальністю Хмельницькенергозбут (Постачальником) та комунальним підприємством Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова (Споживачем) укладено договір № 21100090 про закупівлю електричної енергії.

Згідно з п. 1.1 договору за цим договором постачальник продає електричну енергію для забезпечення електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Відповідно до п. 1.3 договору очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період лютий - грудень 2021 р. становить 582500 кВт*год та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Згідно з п. 4.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що на дату укладення договору становить 3,28 грн. з ПДВ; сума договору становить 1909989,54 з ПДВ. Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з комерційною пропозицією.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії (актах прийняття-передавання товарної продукції чи актах прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг) за цим договором. У випадках застосування до споживача диференційованих цін електричної енергії суми, вказані в рахунках (актах прийняття-передавання товарної продукції чи акт прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг), можуть відображати середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін.

Відповідно до пункту 12.1 договору договір набирає чинності з дати його підписання (15.02.2021р.) і діє до 31.12.2021 р., якщо інше не встановлено комерційною пропозицією, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.

За змістом з п.12.3 договору істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами у повному обсязі, крім випадків, передбачених ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; більшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії; покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку; зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування; зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

У разі зміни регульованих цін (тарифів), які враховуються при розрахунку ціни на електричну енергію, Постачальник здійснює коригування шляхом збільшення/зменшення відповідної регульованої складової з дати її введення в дію на підставі відповідних постанов НКРЕКП.

Сторони договору в подальшому змінювали ціну на електричну енергію, яка є істотною умовою договору, шляхом підписання додаткових угод до договору № 21100090 про закупівлю електричної енергії від 15.02.2021р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю Хмельницькенергозбут та комунальним підприємством Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова.

Зокрема, 23.02.2021р. укладено додаткову угоду за № 1, якою внесено зміни в частині вартості товару, а саме: зменшено обсяг поставленої електричної енергії з 582500 до 537120 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії з 3,28 грн з ПДВ до 3,5559 грн. з ПДВ (на 8,4%).

04.03.2021р. укладено додаткову угоду за № 2, якою зменшено обсяг поставленої електричної енергії до 502628 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії з 3,5559 грн з ПДВ до 3,8 грн з ПДВ (на 6,86%).

06.09.2021р. укладено додаткову угоду за № 3 та комерційну пропозицію у новій редакції, якими загалом зменшено обсяг поставленої електричної енергії з 502628 до 493971 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії з 3,8 грн з ПДВ до 3,8666 грн з ПДВ (на 1,75 %).

29.09.2021р. укладено додаткову угоду за № 4, якою зменшено обсяг поставленої електричної енергії з 493 971кВт/год до 460494 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії з 3,8666 грн з ПДВ до 4,1477 грн з ПДВ (на 7,26 %).

27.10.2021р. укладено додаткову угоду за № 5, якою зменшено обсяг поставленої електричної енергії до 418668 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії до 4,562 грн з ПДВ (на 9,9 %).

17.11.2021р. укладено додаткову угоду за № 6, якою внесено зміни до п. 13.1 розділу 13 Договору.

29.11.2021р. укладено додаткову угоду за № 7, якою зменшено обсяг поставленої електричної енергії до 380442 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії до 5,01781 грн з ПДВ (на 10 %).

30.12.2021р. укладено додаткову угоду за № 8, якою зменшено суму договору, вартість товару визначено у розмірі 1888432,22 грн. з ПДВ.

Підставою для укладення сторонами додаткових угод, якими внесено зміни до істотних умов договору № 21100090 від 15.02.2021р., зазначено приписи ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Як стверджує прокурор, відповідно до інформації КП «Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова», за договором № 21100090 від 15.02.2021р. споживач загалом отримав 459230 кВт/год електричної енергії, за яку перераховано постачальнику 1705480,73 грн. з ПДВ. На підтвердження сплати комунальним підприємством Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова за договором № 21100090 від 15.02.2021р. 1705480,73 грн. прокурором надано, зокрема, копії платіжних доручень та рахунків-фактур, датованих у період з березня по грудень 2021р. (підписаних представниками обох сторін), лист КП «Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова» № 1946 від 31.07.2024р., у якому, зокрема, вказано, що споживач (за договором № 21100090 від 15.02.2021р.) загалом отримав 459230 кВт/год електричної енергії, за яку перераховано постачальнику 1705480,73 грн. з ПДВ.

Прокурор вказує, що його доводи також підтверджують, зокрема, копії довідок Хмельницької торгово-промислової палати від 09.07.2024р., 02.03.2021р., 31.08.2021р., 27.09.2021р., 25.10.2021р., 23.11.2021р., листів від 20.09.2024р., 27.08.2024р., 21.08.2024р., 18.09.2024р., 20.09.2024р. тощо.

Відповідно до листа Славутської міської ради від 20.09.2024р., міська рада не зверталась до суду з позовом про визнання недійсними додаткових угод до договору № 21100090 про закупівлю електричної енергії від 15.02.2021р. та стягнення 199206,33 грн.

З огляду на вищевикладене, прокурор в інтересах позивача звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частинами 4, 5 статті 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Визначальним для застосування вказаних норм є поняття "інтерес держави".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21 сформульовано наступні висновки щодо застосування норм статті 23 Закону України Про прокуратуру в подібних правовідносинах.

Так, Велика Палата Верховного Суду погодилася з тим, що використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців відповідної територіальної громади. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси територіальної громади.

Отже, оскільки засновником комунального підприємства та власником її майна є територіальна громада в особі Ради, яка фінансує і контролює діяльність цього комунального закладу, а також зобов`язана контролювати виконання обласного бюджету, зокрема законність та ефективність використання підприємством коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету, а тому є належним позивачем у цій справі. Схожі висновки викладені у постановах КГС ВС від 22.12.2022 року у справі № 904/123/22, від 26.10.2022 року у справі № 904/5558/20 (підпункти 5.50, 5.51) та від 21.12.2022 року у справі № 904/8332/21 (пункт 33).

Згідно положень ст.ст.18-1, 26, 54, 62 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.22 Бюджетного кодексу України правомірне і раціональне використання бюджетних коштів беззаперечно становить інтерес територіальної громади в особі Славутської міської ради.

Прокурор зазначає, що метою проведення публічних торгів слугувало обрання найбільш економічно вигідної пропозиції. Водночас, за час дії договору, постачальником поставлено значно меншу кількість товару, що створило перешкоди в реалізації комунальним підприємством своїх завдань та функцій, що не відповідає державному інтересу.

Порушення вимог Закону України "Про публічні закупівлі" унеможливлює раціональне та ефективне використання бюджетних коштів і здатне спричинити істотну шкоду не тільки інтересам територіальної громади, але й інтересам держави.

Використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу держави, чим останнім завдається значна матеріальна шкода.

Звернення прокурора до суду у цій справі спрямоване на дотримання встановлених Конституцією України принципів верховенства права та законності, а також задоволення суспільної потреби у дотриманні вимог чинного законодавства під час витрачання бюджетних коштів.

Славутська міська рада є органом, який наділений повноваженнями щодо розпорядження коштами місцевого бюджету. Правомірне та раціональне використання бюджетних коштів становить інтерес територіальної громади в особі Славутської міської ради.

З огляду на положення ст.22 Бюджетного кодексу України Славутська міська рада є розпорядником бюджетних коштів, що уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету та зобов`язаний ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері та публічних закупівель.

Зазначене узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.09.2020р. у справі №469/1044/17.

Таким чином, Славутська міська рада є компетентним органом у спірних правовідносинах.

Відповідно до листа Славутської міської ради від 20.09.2024р., міська рада не зверталась до суду з позовом про визнання недійсними додаткових угод до договору № 21100090 про закупівлю електричної енергії від 15.02.2021р. та стягнення 199206,33 грн.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що зверненню прокурора з позовом у справі передувало відповідне інформування уповноваженого державою органу про спірні правовідносини.

Проте, такий орган в межах розумного строку не здійснив та не мав наміру здійснювати захист порушених інтересів у належний спосіб.

Тобто, підставою реалізації прокуратурою представницьких функцій у цьому випадку стала усвідомлена пасивна поведінка органу, уповноваженого здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносинах, а саме, нездійснення ним захисту інтересів держави. Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. у справі № 912/2385/18.

З огляду на зазначене, прокурор, звертаючись до суду із позовом у даній справі, відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави в суді, визначив, у чому саме полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Вказаним вище спростовуються доводи відповідача 1 про непідтвердження прокурором підстав для представництва.

Судом відзначається, що Закон України "Про публічні закупівлі" визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Як зазначено в ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Разом з тим, ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції, що діяла до того, як згідно із Законом України № 1530-IX від 03.06.2021р. до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" внесено зміни) встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії; 3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; 4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; 5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку; 6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

Згідно із Законом України № 1530-IX від 03.06.2021р. до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" внесено зміни, у зв`язку із чим він викладений у наступній редакції: "збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії".

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021р. у справі № 927/491/19 висловив правову позицію, що закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Отже, ключовим у даній нормі Закону є те, що для збільшення ціни за одиницю товару має бути реальне коливання ціни такого товару на ринку в сторону збільшення, що повинно оцінюватися починаючи від підписання договору та до моменту укладення відповідної додаткової угоди (або ж момент розповсюдження дії додаткової угоди), тобто на момент укладання додаткової угоди ціни на товар повинні бути вищими, ніж на момент укладання основного договору про закупівлю (або ж додаткової угоди, у разі її обґрунтованого укладення).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із вказаного випливає, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, що входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1 ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як встановлено судом, 15.02.2021р. між товариством з обмеженою відповідальністю Хмельницькенергозбут (Постачальником) та комунальним підприємством Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова (Споживачем) укладено договір № 21100090 про закупівлю електричної енергії. Згідно з п. 1.1 договору за цим договором постачальник продає електричну енергію для забезпечення електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Відповідно до п. 1.3 договору очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період лютий - грудень 2021 р. становить 582500 кВт*год та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків. Згідно з п. 4.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що на дату укладення договору становить 3,28 грн. з ПДВ; сума договору становить 1909989,54 з ПДВ.

Зокрема, як зазначив прокурор, 23.02.2021р. укладено додаткову угоду за № 1, якою внесено зміни в частині вартості товару, а саме: зменшено обсяг поставленої електричної енергії з 582500 до 537120 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії з 3,28 грн з ПДВ до 3,5559 грн. з ПДВ (на 8,4%). При укладенні додаткової угоди № 1 до Договору, сторони посилалися на п.п.1, 7 ч. 5 ст. 41 Закону, постанову Національної комісії, шо здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 09.12.2020р. № 2381 «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ «ХМЕЛЬНИЦЬКОБЛЕНЕРГО» із застосуванням стимулюючого регулювання».

Оцінюючи доводи відповідача 1, що вказана додаткова угода укладена правомірно з підстав зміни ціни згідно постанов НКРЕКП, якими визначено обов`язкові регульовані державою тарифи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п.1, 2 ч.1 ст.7 Закону України Про ринок електричної енергії, на ринку електричної енергії державному регулюванню підлягають, зокрема тарифи на послуги з передачі та розподілу електричної енергії. Оплата послуг з розподілу здійснюється за тарифами, які регулює Регулятор відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги з розподілу електричної енергії оприлюднюються операторами систем розподілу в порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії (ч. 4 ст. 46 вищевказаного Закону).

Поруч з тим, правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України Про публічні закупівлі, ч.4 ст.41 якого встановлено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/ спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Істотні умови договору про закупівлю, в силу п.1, 7 ч.5 ст.41 названого Закону, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

Таким чином, з аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що внесення змін до договору є правомірним у разі, якщо зміна тарифу на передачу та розподіл електричної енергії відбулася вже після укладення договору про закупівлю електричної енергії. У даному випадку постанова НКРЕКП №2381 Про встановлення тарифу на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" на 2021 рік, була прийнята ще 09.12.2020 року. При цьому, договір укладено 15.02.2021 року (після набрання постановою чинності).

Відтак, на момент проведення процедури закупівлі постанова НКРЕКП №2381 від 09.12.2020 року вже була прийнята і, зважаючи на визначений період постачання електричної енергії (лютий - грудень 2021 р.) та дату набрання чинності постанови (з 01.01.2021 року), повинна була враховуватись відповідачем при визначенні базової ціни товару у договорі та при формуванні своєї тендерної пропозиції. Окрім того, на момент укладення договору вищевказана постанова уже набрала чинності, тобто зміна тарифу відбулась ще до укладення договору. Додатково суд враховує, що за умовами додаткової угоди №1 вона поширює свою дію на правовідносини з 01.02.2021 року, що є безпідставним.

З приводу заперечень відповідача 1 щодо неможливості укладення договору на інших умовах, ніж заявлених в тендерній пропозиції, суд враховує обізнаність відповідача 1 з періодом продажу електроенергії (лютий - грудень 2021 р.), та поінформованість щодо тарифу, що діяв у вказаний період на послуги з розподілу електричної енергії.

Крім того, відповідачем 1 не спростовано доводи прокурора стосовно того, що середньозважена ціна електричної енергії на РДН для Об`єднаної енергосистеми України (ОЕР) станом на 15.02.2021р. (дата укладення договору) становила 1799,22 грн за МВт/год (без ПДВ), станом на 23.02.2021 (дата укладення додаткової угоди №1) становила 1635,21 грн за МВт/год (без ПДВ), тобто ціна зменшилася на 9,12 % (згідно інформації Хмельницької торгово-промислової палати, довідка № 22-05/845 від 09.07.2024р.).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що додаткову угоду №1 від 23.02.2021р. року укладено з порушенням п.1, 7 ч.5 ст.41 Закону України Про публічні закупівлі.

Крім того, 04.03.2021р. укладено додаткову угоду за № 2, якою зменшено обсяг поставленої електричної енергії до 502628 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії з 3,5559 грн. з ПДВ до 3,8 грн. з ПДВ (на 6,86%).

В обгрунтування укладення сторонами додаткової угоди за № 2 від 04.03.2021р. зазначено п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, у зв`язку із збільшенням вартості електричної енергії, а також долучено довідку Торгово-промислової палати України за № 22-05/152 від 02.03.2021р. Однак, вказана довідка Торгово-промислової палати України не містить інформацію про здорожчання ціни на конкретні дати, а містить лише відомості про відношення цін на електричну енергію січня-лютого 2021 року.

Окрім того, відповідно до довідки Хмельницької торгово-промислової палати № 22-05/845 від 09.07.2024р., ціна за 1 МВт/год станом на 15.02.2021р. (дата укладення договору) становила 1799,22 грн., станом на 23.02.2021р. (дата укладення додаткової угоди № 1) становила 1635,21 грн., а станом на 04.03.2021р. - 1433,71 грн., тобто фактично ціна щоразу зменшувалась, зокрема з часу укладення додаткової угоди № 1 від 23.02.2021 до дати укладення додаткової угоди № 2 від 04.03.2021 на 12,32 %, однак додатковою угодою № 2 ціну необгрунтовано збільшено на 6,86 %.

Крім того, в пункті 3 додаткової угоди № 2 до договору передбачено, що вона поширює свою дію на відносини, що виникли між сторонами до дати укладення додаткової угоди, тобто, з 01.02.2021р., що є безпідставним.

06.09.2021р. укладено додаткову угоду за № 3 та комерційну пропозицію у новій редакції, якими загалом зменшено обсяг поставленої електричної енергії з 502628 до 493971 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії з 3,8 грн з ПДВ до 3,8666 грн з ПДВ (на 1,75 %).

В обгрунтування укладення сторонами додаткової угоди зазначено п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, у зв`язку із збільшенням вартості електричної енергії, а також долучено довідку Торгово-промислової палати України за № 22-05/856 від 31.08.2021р. Однак, вказана довідка Торгово-промислової палати України не містить інформацію про здорожчання ціни на конкретні дати, а містить лише відомості про відношення цін на електричну енергію липня-серпня 2021 року. Отже, сторонами укладено додаткову угоду № 3 від 06.09.2021р. до договору без належного документального підтвердження підвищення ціни на електроенергію з часу укладення додаткової угоди № 2 від 04.03.2021р.

При цьому, на підставі додаткової угоди № 3 від 06.09.2021р. ціну на одиницю електроенергії збільшено на 17,88 % від ціни, визначеної договором № 21100090 від 15.02.2021р., чим порушено приписи п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а також п. 12.3 договору.

Крім того, у комерційній пропозиції до додаткової угоди № 3 від 06.09.2021р. передбачено, що ціна за одиницю товару з 01.04.2021р. до 01.08.2021р. становить 3,58 грн. з ПДВ, при цьому, будь-які додаткові угоди щодо внесення саме таких змін до договору не укладались. Також, у пункті 1.1 додаткової угоди № 3 від 06.09.2021р. передбачено, що ціна на одиницю товару у серпні 2021 року становитиме 3,06848 грн. з ПДВ, натомість в комерційній пропозиції до додаткової угоди визначено ціну на одиницю товару з 01.08.2021р. у сумі 3,8666 гри з ПДВ.

Таким чином, сторони неправомірно застосували умови додаткової угоди № 3 від 06.09.2021р. до правовідносин, які виникли до дня її укладення.

29.09.2021р. укладено додаткову угоду за № 4, якою зменшено обсяг поставленої електричної енергії з 493971кВт/год. до 460494 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії з 3,8666 грн з ПДВ до 4,1477 грн з ПДВ (на 7,26 %).

В обгрунтування укладення сторонами додаткової угоди зазначено п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, у зв`язку із збільшенням вартості електричної енергії, а також долучено довідку Торгово-промислової палати України за № 22-05/969 від 27.09.2021р., згідно якої середньозважена ціна РДН ОЕС у серпні 2021 року становила 2076,95 грн/МВт.год, а середньозважена ціна РДН ОЕС у вересні 2021 року становила 2227,92 грн/МВт.год. Водночас, вказана довідка Торгово-промислової палати України не містить інформацію про здорожчання ціни на конкретні дати, а містить лише відомості про відношення цін на електричну енергію липня-серпня 2021 року. Отже, сторонами укладено додаткову угоду № 4 від 29.09.2021р. до договору без будь-якого документального підтвердження підвищення ціни на електроенергію з часу укладення додаткової угоди № 3 від 06.09.2021р.

Водночас, на підставі додаткової угоди № 4 від 29.09.2021р. ціну на одиницю електроенергії збільшено на 26,45 % від ціни, визначеної договором № 21100090 від 15.02.2021р., чим порушено приписи п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а також п. 12.3 договору.

Крім того, в пункті 1.1 Додаткової угоди № 4 від 29.09.2021р., передбачено, що ціна на одиницю товару у вересні 2021 року становитиме 4,1477 грн з ПДВ, тобто сторони застосували умови додаткової угоди № 4 до правовідносин, які виникли до дня її укладення, що є безпідставним.

27.10.2021р. укладено додаткову угоду за № 5, якою зменшено обсяг поставленої електричної енергії до 418668 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії до 4,562 грн. з ПДВ (на 9,9 %).

В обгрунтування укладення сторонами додаткової угоди зазначено п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, у зв`язку із збільшенням вартості електричної енергії, а також долучено довідку Торгово-промислової палати України за № 22-05/1089 від 25.10.2021р., згідно якої середньозважена ціна РДН ОЕС у вересні 2021 року становила 2227,92 грн/МВт.год, а середньозважена ціна РДН ОЕС у жовтні 2021 року становила 2728,56 грн/МВт.год.

Водночас, на підставі додаткової угоди № 5 від 27.10.2021р. ціну на одиницю електроенергії збільшено на 39 % від ціни, визначеної договором № 21100090 від 15.02.2021р., чим порушено приписи п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а також п. 12.3 договору.

Крім того, в пункті 1.1 Додаткової угоди № 5 від 27.10.2021р. передбачено, що ціна на одиницю товару з 01.10.2021 року становитиме 4,562 грн з ПДВ, тобто сторони безпідставно застосували умови додаткової угоди № 5 до правовідносин, які виникли до дня її укладення.

Також, 29.11.2021р. укладено додаткову угоду за № 7, якою зменшено обсяг поставленої електричної енергії до 380442 кВт/год. та відповідно збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії до 5,01781 грн з ПДВ (на 10 %).

В обгрунтування укладення сторонами додаткової угоди зазначено п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, у зв`язку із збільшенням вартості електричної енергії, а також долучено довідку Торгово-промислової палати України за № 22-05/1204 від 23.11.2021р., згідно якої середньозважена ціна РДН ОЕС у жовтні 2021 року становила 2793,44 грн/МВт.год, а середньозважена ціна РДН ОЕС у листопаді 2021 року становила 3352,35 грн/МВт.год.

Разом з тим, на підставі додаткової угоди № 7 від 27.10.2021р. ціну на одиницю електроенергії збільшено на 52,98 % від ціни, визначеної Договором № 21100090 від 15.02.2021р., чим порушено приписи п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а також п. 12.3 Договору.12

Також, в пункті 1.1 додаткової угоди № 7 від 29.11.2021, передбачено, що ціна на одиницю товару з 01.11.2021 року становитиме 5,01781 грн. з ПДВ, тобто сторони застосували умови додаткової угоди № 7 до правовідносин, які виникли до дня її укладення, що є безпідставним.

Вищенаведене не спростовано відповідачем 1, водночас, зазначеним вище спростовуються доводи товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" щодо правомірності оспорюваних правочинів, при цьому, з приводу того, що відповідач 1 аргументує підстави для підняття ціни за спірними правочинами, зокрема, висновками про коливання ціни за одиницю товару у бік збільшення, судом відзначається, що відповідачем 1 безпідставно не взято до уваги твердження прокурора про те, що з огляду на положення ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі», перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом так званого «каскадного» укладення правочинів є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця; укладення спірних правочинів угод у цьому випадку призвело до нівелювання результатів відкритих торгів (аналогічні висновки викладені, зокрема у постановах Верховного Суду від 04.08.2021р. у справі №912/994/20, від 16.02.2023 р. у справі №903/383/22).

Крім того, судом враховано, що об`єднана палата в складі Касаційного господарського суду Верховного Суду в постанові від 12.10.2018р. у справі № 910/21671/17 дійшла висновку про неможливість та протиправність застосування ч. 3 ст.631 ЦК України щодо зворотної дії додаткових угод, зокрема, щодо того, що вказаною нормою закону не надасться право сторонам застосовувати зворотну дію в часі пунктів додаткової угодиабо договору, які змінюють врегульовані договірні відносини (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від15.06.2018 у справі № 910/14082/17).

Судом також відзначається, що стаття 652 ЦК України передбачає, що в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, Закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%.

Верховним Судом у постанові від 07.09.2022 р. у справі № 927/1058/21 висловлено правову позицію, що обмеження у 10 % застосовується як максимальний ліміт: щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

У п.54-п.62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 р. у справі №922/2321/22 (провадження №12-57гс23) викладено наступну правову позицію. Так, із системного тлумачення норм ЦК України, ГК України та Закону №922-VIII (зокрема, ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 41) вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку ст. 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої ст. 41 Закону №922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону № 922-VIII, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Таким чином, суд погоджується з твердженням прокурора про те, що на підставі оспоорюваних додаткових угод до договору № 21100090 від 15.02.2021р., що укладені сторонами з істотним порушенням вимог законодавства у сфері публічних закупівель, безпідставно збільшено ціну на одиницю товару з 3,28 гри з ПДВ до 5,01781 грн з ПДВ, тобто на 52,98 %, чим знівельовано принцип публічних закупівель максимальної економії, ефективності та пропорційності.

Враховуючи все вищевикладене, внесення змін до істотних умов договору шляхом укладання вищевказаних оспорюваних правочинів суперечить вимогам ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі, а тому вони підлягають визнанню недійсними як такі, що суперечать вимогам ч. ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача коштів в сумі 199206,33 грн. суд зазначає наступне.

Згідно з приписами частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Недійсність спірних додаткових угод не означає відсутність між сторонами договірних відносин, адже відносини між ними врегульовані договором, тобто зобов`язання є договірними.

Подібні висновки наведені в постановах Верховного Суду від 13 липня 2021 року у справі №927/550/20, від 18 червня 2021 року у справі № 927/491/19.

Відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Суд встановив, що відповідно до інформації КП «Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова», як стверджує прокурор, за договором № 21100090 від 15.02.2021р. споживач загалом отримав 459230 кВт/год електричної енергії, за яку перераховано постачальнику 1705480,73 грн. з ПДВ. На підтвердження сплати комунальним підприємством Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова за договором № 21100090 від 15.02.2021р. 1705480,73 грн. прокурором надано, зокрема, копії платіжних доручень та рахунків-фактур, датованих у період з березня по грудень 2021р. (підписаних представниками обох сторін), лист КП «Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова» № 1946 від 31.07.2024р., у якому, зокрема, вказано, що споживач (за договором № 21100090 від 15.02.2021р.) загалом отримав 459230 кВт/год електричної енергії, за яку перераховано постачальнику 1705480,73 грн. з ПДВ.

Зважаючи на недійсність оспорюваних правочинів та приписи ч. 1 ст. 216 ЦК України, судом відзначається, що зобов`язання сторін за період вчинення оспорюваних правочинів регулюються умовами договору № 21100090 від 15.02.2021р. (без урахуванням при цьому змісту оспорюваних угод, що підлягають визнанню недійсними). Відтак, внаслідок визнання судом недійсними оспорюваних правочинів, грошові кошти в сумі 199206,33 грн., одержані товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут", є такими, підстава набуття яких відпала, а тому відповідач 1 зобов`язаний їх повернути Славутській міській раді, що відповідає приписам статей 216, 1212 Цивільного кодексу України. При цьому, з огляду на те, що замовниками закупівель товарів, робіт та послуг відповідно до положень Закону України "Про публічні закупівлі" є підприємства, установи, організації, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, надмірне витрачання коштів внаслідок укладення спірних правочинів понесла саме Славутська міська рада, враховуючи при цьому, що відповідно розділу 1 статуту комунального підприємства «Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова» Славутської міської ради це підприємство є комунальним унітарним некомерційним підприємством, майно підприємства є комунальною власністю Славутської міської територіальної громади Хмельницької області в особі Славутської міської ради, суд вважає, що позовна вимога про стягнення вищевказаних коштів саме на користь Славутської міської ради є обгрунтованою.

З приводу заяви відповідача 1 про пропуск строку позовної давності суд зазначає наступне.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України).

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) чинники.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб`єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Водночас, відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» визначено, що з 12.03.2020р. до 03.04.2020р. на усій території України установлено карантин.

Постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239, від 22.04.2020 № 291, від 20.05.2020 № 392, від 17.06.2020 № 500, від 22.07.2020 № 641, від 26.08.2020 № 760, від 13.10.2020 № 956, від 09.12.2020 № 1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 № 405, від 16.06.2021 № 611, від 11.08.2021 № 855, від 22.09.2021 № 981, від 15.12.2021 № 1336, від 23.02.2022 № 229, від 27.05.2022 № 630, від 19.08.2022 № 928, від 23.12.2022 № 1423, від 25.04.2023 № 383 карантин продовжувався на усій території України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023р. № 651 з 24 год. 00 хв. 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, скасовано.

Таким чином, карантин в Україні було встановлено з 12.03.2020 р. до 30.06.2023 р., відтак, строк позовної давності було продовжено на строк дії карантину.

За таких обставин, відсутні підстави для застосування позовної давності до спірних правовідносин.

Судом відзначається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як передбачено ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтовані в повному обсязі, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір у справі, сплачений за позовні вимоги про визнання недійсними правочинів, покладається на відповідачів у рівних частинах (в тому числі враховуючи, що спір виник внаслідок неправомірних дій останніх); судовий збір у справі, сплачений за позовну вимогу про стягнення 199206,33 грн., покладається на товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут", позов до якого у відповідній частині задоволено.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 23.02.2021р. до договору № 21100090 про закупівлю електричної енергії від 15.02.2021р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю Хмельницькенергозбут та комунальним підприємством Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова.

Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 04.03.2021р. до договору № 21100090 про закупівлю електричної енергії від 15.02.2021р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю Хмельницькенергозбут та комунальним підприємством Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова.

Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 06.09.2021р. до договору № 21100090 про закупівлю електричної енергії від 15.02.2021р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю Хмельницькенергозбут та комунальним підприємством Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова.

Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 29.09.2021р. до договору № 21100090 про закупівлю електричної енергії від 15.02.2021р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю Хмельницькенергозбут та комунальним підприємством Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова.

Визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 27.10.2021р. до договору № 21100090 про закупівлю електричної енергії від 15.02.2021р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю Хмельницькенергозбут та комунальним підприємством Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова.

Визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 29.11.2021р. до договору № 21100090 про закупівлю електричної енергії від 15.02.2021р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю Хмельницькенергозбут та комунальним підприємством Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (м. Хмельницький, вул. Свободи, 57/2, ідентифікаційний код 42035266) на користь Славутської міської ради (м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, вул. Соборності, 7, ідентифікаційний код 34270865) кошти в сумі 199206,33 грн. (сто дев`яносто дев`ять тисяч двісті шість гривень 33 копійки).

Видати наказ.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (м. Хмельницький, вул. Свободи, 57/2, ідентифікаційний код 42035266) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, ідентифікаційний код 02911102) 12072,1 грн. (дванадцять тисяч сімдесят дві гривні 10 копійок) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з комунального підприємства "Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова" Славутської міської ради (м.Славута Шепетівського району Хмельницької області, вул. Ярослава Мудрого, 29г, ідентифікаційний код 02004410) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, ідентифікаційний код 02911102) 9084 грн. (дев`ять тисяч вісімдесят чотири гривні 00 копійок) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.03.2025р.

Суддя С.В. Заверуха

Відрук.: 1 прим.

1 - до справи

Надіслати прокуратурі, позивачу та відповідачам до електронного кабінету Електронного суду.