ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2025 р. Справа№ 910/9159/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засіданні: Романенко К.О.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 25.02.2025,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 07.10.2024

у справі № 910/9159/24 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Експерт М»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 546 844,95 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та зустрічних позовних вимог

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс Експерт М" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 546 844,95 грн, з яких: 546 298, 65 грн заборгованості та 546,30 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач в порушення договору про надання послуг № ПЗ/ДН-3-2.1588/НЮ від 06.08.2021 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих послуг.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2024 у справі №910/9159/24 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Експерт М" 546 298,65 грн заборгованості та 8 194, 48 грн судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з встановленого факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати вартості послуг за договором про надання послуг № ПЗ/ДН-3-2.1588/НЮ від 06.08.2021, та факту наявності заборгованості за отримані послуги у розмірі 546298,65 грн. При цьому, враховуючи, що позивачем не надано доказів того, що між сторонами існувала письмова угода щодо нарахування пені за невиконання чи неналежне виконання замовником зобов`язань з оплати наданих послуг, судом відмовлено у задоволенні вимог про стягнення пені у розмірі 546,30 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у позові відмовити, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції неналежним чином з`ясовано всі обставини справи, не надано належної правової оцінки поданим доказам по справі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не було надано правової оцінки факту того, що відповідач зі свого боку виконав взяті на себе зобов`язання по договору в частині надання позивачу усіх необхідних для надання послуг матеріалів та інформації, натомість позивач свої зобов`язання виконав з простроченням строку, визначеного договором. За вказаних обставин залізниця звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Експерт М» пені та штрафу.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Експерт М» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення - без змін, наголошуючи на тому, що оскаржуване рішення винесено з дотриманням законодавства, при всебічному з`ясуванні обставин справи.

Клопотання, подані учасниками справи до суду апеляційної інстанції

28.01.2025 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів суду від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшло клопотання про зупинення провадження по справі №910/9159/24 до набрання законної сили судовим рішення у праві №904/4219/24.

Клопотання мотивовано тим, що на розгляді Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/4219/24 за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Ррегіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Експерт М» про стягнення пені та штрафу за невиконання у встановлені строки зобов`язань по договору про надання послуг землевпорядних робіт від 06.08.2021 №ПЗ/ДН-3-21588/НЮ.

За доводами відповідача, справа, яка розглядається в даному провадженні за №910/9159/24 безумовно пов`язана зі справою в іншому провадженні за №904/4219/24. Позовні вимоги в обох справах у випадку їх задоволення судами можуть бути зараховані, так як є зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим) та однорідними (такими що виникають з одного договору). Окрім того, вирішення справи №904/4219/24 повинно передувати винесенню рішення по справі №910/9159/24 у зв`язку з тим, що вирішення питання про стягнення штрафних санкцій за невиконання договірних зобов`язань у встановлені договором строки буде неможливим при винесенні рішення про стягнення заборгованості за таким договором.

Відповідач також зазначає, що представником позивача по даній справі, в справі №904/4219/24 було подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, у якому представник ТОВ «Сервіс Експерт М» стверджує що, вказаним товариством нібито не були надані послуги з супроводу реєстрації права постійного користування земельними ділянками площею 41,49 га, що розташовані в Хмельницькій області, Камянець-Подільському районі, м. Камянець-Подільський. Відповідно, в зв`язку з суперечливою позицію представника Позивача, нез`ясованим залишається питання стосовно об`єму наданих Позивачем послуг за Договором про надання послуг землевпорядних робіт від 06.08.2021 №П3/ДН-3-21588/НЮ, та виникненням у зв`язку з цим заборгованості щодо їх оплати. Дане питання і буде розглянуто при розгляді справи №904/4219/24.

У судовому засіданні 25.02.2025 представник відповідача підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Розглянувши клопотання відповідача, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 227 Господарського процесуального кодексу України встановлено перелік підстав зупинення провадження у справі. Зокрема, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Пов`язаність справи полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення. Ці обставини мають бути такими, що мають значення для даної справи.

При цьому, неможливість розгляду конкретної справи до вирішення іншим судом іншої справи полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Предметом розгляду даної справи є вимога про стягнення заборгованості за договором про надання послуг № ПЗ/ДН-3-2.1588/НЮ від 06.08.2021 у зв`язку з неналежним виконання відповідачем умов договору щодо повного за ним розрахунку.

Водночас, предметом спору у справі №904/4219/24 є вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Експерт М» про стягнення штрафних санкцій за порушення строків надання послуг, визначених договором про надання послуг № ПЗ/ДН-3-2.1588/НЮ від 06.08.2021.

Колегія суддів зауважує, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 904/4219/24, суд при розгляді даної справи має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті цієї справи.

При цьому посилання відповідача на те, що у справі №904/4219/24 можуть бути встановлені обставини щодо порушення строків виконання робіт по договору про надання послуг № ПЗ/ДН-3-2.1588/НЮ від 06.08.2021, не свідчить про неможливість розгляду цієї справи, зважаючи на те, що у даній справі №910/9159/24 для встановлення обставин наявності підстав для стягнення заборгованості за надані послуги необхідно з`ясувати у тому числі і обставини належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс Експерт М» своїх зобов`язань за договором.

За вказаних обставин колегія суддів дійшла до висновку, що розгляд іншим судом справи №904/4219/24 не є перешкодою для встановлення та оцінки, з урахуванням вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України, суттєвих обставин у цій справі.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції", рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №910/9159/24 до набрання рішення у справі №904/4219/24 законної сили.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується матеріалами справи, 06.08.2021 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Експерт М" (виконавець) укладено договір надання послуг № ПЗ/ДН-3-21588/НЮ, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги землевпорядних робіт з оформлення/переоформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки (ДК 021:2015 - 71250000-5), розроблення документації із землеустрою, необхідної для формування земельної ділянки та забезпечення реєстрації ділянки в Державному земельному кадастрі та реєстрації права постійного користування за АТ "Укрзалізниця" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме - майно в установленому законом порядку, а замовник - прийняти такі послуги та оплатити їх відповідно до розрахунку вартості послуг на кожну земельну ділянку.

Перелік земельних ділянок і склад послуг визначені в додатках 1.1-1.5, які є невід`ємними частинами цього договору (пункт 1.2 договору).

Умовами договору сторони узгодили таке:

- сума договору без ПДВ складає: - 2 073 364 грн 00 коп. , ПДВ - 414 672 грн 80 коп. Загальна вартість послуг за цим Договором визначена і складена на підставі кошторисів вартості послуг по кожній ділянці (додаток 1.3. до договору) та Зведеного кошторису (додаток 1.5. до договору) (пункти 3.1. та 3.2.);

- оплата здійснюються по факту наданих послуг шляхом перерахування виконавцю коштів на 45 (сорок п`ятий) банківський день з дати реєстрації податкової накладної та після підписання актів здачі-приймання наданих послуг (далі - Акт) та затверджених фактичних калькуляцій на надані послуги (пункт 4.3.);

- оплата за надані послуги по даному договору проводиться замовником при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої відповідно до вимог чинного законодавства України в Єдиному реєстрі податкових накладних (пункт 4.4 договору);

- виконавець приступає до надання послуг не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання письмової рознарядки та вихідних матеріалів від замовника, загальний строк надання послуг виконавцем послуг - до 31.12.2021, відповідно до календарного плану (додаток № 1.2. до договору). Надання послуг, зазначених у пункті 1.1 проводиться протягом дії даного договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки замовника, яка вважається дозволом на надання послуг та є підтвердженням готовності замовника до отримання послуг (пункти 5.1. та 5.2.);

- за результатами наданих послуг, разом з документами, передбаченими пунктом 8 Технічного завдання (додаток 1.1. до договору), виконавець надає замовнику два примірники акту, які підписані зі своєї сторони, для підписання замовником. Надання акту без документів, вказаних в цьому пункті не є підставою для його підписання та оплати наданих послуг замовником (пункт 5.3.);

- замовник протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання Акту і документів передбачених пунктом 8 Технічного завданням (додаток 1.1. договору), зобов`язаний підписати акт та повернути один екземпляр виконавцю (пункт 5.4.);

- у разі відмови від підписання акту замовник протягом 10 (десяти) календарних днів з у моменту його отримання складає мотивовану відмову від його підписання. У цьому випадку сторонами складається двосторонній акт усунення недоліків з переліком недоліків та необхідних доопрацювань. Виявлені замовником недоліки усуваються виконавцем за власний рахунок протягом 20 календарних днів з моменту підписання замовником акту усунення недоліків. Після усунення недоліків процедура приймання наданих послуг повторюється і здійснюється у такому ж порядку (пункт 5.5.);

- пунктами 6.1.1 та 6.1.2 договору визначений обов`язок замовника своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунок за належним чином надані послуги та приймати надані послуги згідно з актом у порядку та на умовах, визначених цим договором;

- цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих зобов`язань за договором (пункт 12.1.).

З матеріалів справи вбачається, що додатковою угодою від 31.12.2021 № 1 термін дії договору було продовжено до 30.06.2022. У зв`язку із веденням військового стану та неможливістю надання послуг за договором було укладено додаткову угоду № 2 від 30.06.2022, якою продовжено загальний строк надання послуг - до 19.10.2022, та додаткову угоду № 3 від 19.10.2022, якою продовжено строк надання послуг - до 30.12.2022.

На виконання умов договору про надання послуг № ПЗ/ДН-3-2.1588/НЮ від 06.08.2021 позивачем були надані послуги з землевпорядних робіт з оформлення/переоформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, розроблення документації із землеустрою, необхідної для формування земельної ділянки та забезпечення реєстрації ділянки в Державному земельному кадастрі та реєстрації права постійного користування за Акціонерним товариством "Укрзалізниця" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в установленому законом порядку за адресою Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н, м. Кам`янець-Подільський, площею 41,49 га за кадастровими номерами: :12:001:0339, :12:001:0340, :29:001:0026, :29:001:00027, :29:001:0028, :30:002:0106, :31:002:0114 та :18:003:0108, що підтверджується підписаним виконавцем та направленим на адресу замовника актом приймання-здачі виконаних робіт (надання послуг) від 23.01.2024 № 21/23 на загальну суму 546298,65 грн.

В свою чергу обов`язок виконавця зі своєчасного прийняття та підписання наданих виконавцем актів наданих послуг для засвідчення факту їх належного надання визначено умовами пунктів 5.4 та 6.1.2 договору.

Відтак, враховуючи умови пунктів 5.4 та 5.5 договору, а також відсутність заперечень щодо результатів наданих послуг та відмови від підписання актів з боку відповідача, суд першої інстанції обґрунтовано визнав акт приймання-здачі виконаних робіт (надання послуг) від 23.01.2024 № 21/23 на загальну суму 546 298,65 грн, який підписаний в односторонньому порядку виконавцем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Експерт М", таким, що погоджений відповідачем, та є доказом надання позивачем послуг.

За наведених обставин, вказані в означеному акті послуги є такими, що прийняті відповідачем в повному обсязі та відповідно до умов договору.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у викладених в апеляційній скарзі поясненнях, відповідач підтверджує виконання позивачем зобов`язань за договором, водночас із простроченням встановленого договором строку. Дані доводи покладені в обґрунтування апеляційної скарги та визначені відповідачем єдиною підставою для оскарження рішення суду першої інстанції.

Відтак, судом першої інстанції правильно встановлено ті обставини, що замовник в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед виконавцем за надані послуги у розмірі 546298,65 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою досудового врегулювання спору позивачем неодноразово направлялись на адресу відповідача претензії щодо сплати суми заборгованості. Проте, вказані претензії залишені відповідачем без задоволення.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, заслухавши пояснення представника позивача, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами договір за своє правовою природою є договором про надання послуг, а тому правовідносини між сторонами регулюються Главою 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Виконавець повинен надати послугу особисто (частина 1 статті 902 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на встановлений вище факт невиконання відповідачем обов`язку з оплати вартості наданих позивачем послуг за договором про надання послуг № ПЗ/ДН-3-2.1588/НЮ від 06.08.2021, та факту наявності заборгованості за отримані послуги у розмірі 546298,65 грн, вимога позивача про стягнення заборгованості підлягає задоволенню у повному обсязі.

Доводи відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на те, що позивач свої зобов`язання за договором виконав з простроченням строку, визначеного договором, не приймаються судом до уваги, оскільки не спростовують встановлених вище обставин та не звільняють відповідача від обов`язку оплати отриманих за договором послуг.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 546,30 грн пені.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 193, частини 1 статті 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно частини 1 статті 46 та статті 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (частина 1 статті 548 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором.

Згідно з пунктом 7.7 договору сторони відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України встановили, що розмір відповідальності Замовника за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим договором становить 0,1 % річних від простроченої суми грошових зобов`язань за цим договором.

Враховуючи викладене та у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів того, що між сторонами існувала письмова угода щодо нарахування пені за невиконання чи неналежне виконання замовником зобов`язань з оплати наданих послуг, позовні вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 546,30 грн є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п. 29).

Отже, з огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, слід зазначити, що іншим доводам апелянта оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2024 у справі №910/9159/24 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2024 у справі №910/9159/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2024 у справі №910/9159/24 залишити без змін.

Матеріали справи №910/9159/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 12.03.2025.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.А. Іоннікова

Ю.Б. Михальська