ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 Справа № 904/398/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б.

за позовом Дочірнього підприємства "Західтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради, м.Дніпро

до Комунального закладу освіти "Верхньодніпровська спеціалізована школа" Дніпропетровської обласної ради, м.Верхньодніпровськ Дніпропетровська область

про стягнення 441 847,09 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Дочірнє підприємство "Західтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради (далі-Позивач) 30.01.2025 року через систему "Електронний суд" звернулося з позовом до Комунального закладу освіти "Верхньодніпровська спеціалізована школа" Дніпропетровської обласної ради (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь пеню у розмірі 243 285,06 грн, 3% річних - 38632,42 грн, інфляційні втрати у розмірі - 159 929,61 грн та судові витрати по праві.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором №103-24 про закупівлю теплової енергії для потреб опалення від 07.11.2024 року.

За подання позову Позивач сплатив судовий збір на суму 5302,18 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3450 від 27.01.2025 року.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

31.01.2025 ухвалою суд позовну заяву залишив без руху для усунення недоліків.

У зв`язку із усуненням недоліків позовної заяви, 03.02.2025 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та без виклику сторін не подав.

Ухвала суду від 03.02.2025 була направлена судом до електронного кабінету Відповідача, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (арк.с. 41), а також була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до яких є вільним, цілодобовим і безкоштовним.

З огляду на наведене, суд вважає, що Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки з повідомлення про розгляд справи.

3. Позиції інших учасників справи

Заперечення проти позову від Відповідача не надійшли.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців, основним видом господарської діяльності Позивача є (35.30) - «Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря».

Діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії підлягає обов`язковому ліцензуванню відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» від 02.03.2015р № 222-У111 (далі за текстом - Закон України № 222-У111), та Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання» від 22.03.2017р № 308 (далі за текстом - Постанова № 308).

На виконання зазначеного Закону України № 222-У111 та Постанови № 308 Позивачем були отримані ліцензії на. провадження діяльності з виробництва (ліцензія серія АЕ № 273330), транспортування (ліцензія серія АЕ № 291901) та постачання (ліцензія серія АЕ № 291902) теплової енергії (арк.с. 12-14).

Рішенням Дніпропетровської обласної ради від 08.12.2023р №333-18/У111 «Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» Позивачу з 13.12.2023р. був встановлений тариф для бюджетних установ за 1 Гкал теплової енергії (без урахування ПДВ) в розмірі 6588,18грн, в тому числі: виробництво - 5 359,62грн (без ПДВ); транспортування - 960,08грн (без ПДВ); постачання - 268,48грн (без ПДВ).

07.11.2024 року між Дочірнім підприємством "Західтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради (далі-Постачальник) та Комунальним закладом освіти "Верхньодніпровська спеціалізована школа" Дніпропетровської обласної ради (далі-Споживач) укладено Договір №103-24 про закупівлю теплової енергії для потреб опалення (далі-Договір).

Відповідно до умов Договору:

1.1. Постачальник здійснює послуги з постачання пари та гарячої води ДК 021:2015 - 09320000-8 - пара, гаряча вода та пов`язана продукція (оплата теплопостачання) по об`єктах Споживача в 2024p., а Споживач приймає та зобов`язується оплатити теплову енергію на умовах даного договору.

1.2. Теплова енергія постачається Споживачу в обсязі 356,321 Гкал.

1.3. Теплова енергія постачається Споживачу на такі потреби: - опалення - в період опалювального періоду.

1.4. Кількість теплової енергії, яка передається Споживачу у відповідний період по даному Договору визначається розрахунковим методом згідно нормативних документів галузі з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря, фактичних днів надання послуг в поточному місяці.

3.1. Ціна цього договору становить 2817008,27 грн (два мільйони вісімсот сімнадцять тисяч вісім грн 27 коп), з тому числі ПДВ - 469501,38 грн. За рахунок коштів обласного бюджету - 1024989,06 грн., враховуючи ПДВ - 170831,51 грн. За рахунок відшкодованих коштів - 1792019,21 грн., враховуючи ПДВ - 298669,87 грн.

4.5. Постачальник на протязі 5-ти днів з дня отримання від Споживача документів, передбачених пунктами 5.3, 5.5 цього договору, виставляє Споживачу рахунки на сплату та акти надання послуг з коригуванням фактично спожитої теплової енергії. Зазначені рахунки повинні бути сплачені Споживачем не пізніше 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим.

5.1. Строк поставки теплової енергії: поставка теплової енергії здійснюється щомісячно в обсягах, що передбачені п. 1.2. Договору, з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року протягом опалювального періоду.

5.2. Місце поставки теплової енергії : Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Європейська, 14.

10.1. Відповідно до ст. 631 ЦК України та ст. 180 ГКУ цей Договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31 грудня 2024 року, а в частині розрахунків за спожиту теплову енергію - до їх повного здійснення. Сторонами досягнуто згоди, що в силу положень частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України, умови цього Договору застосовуються до відносин, які склалися між Сторонами до дати його укладення, а саме: з « 01» січня 2024року.

Отже, на виконання умов Договору Позивачем в період з січня 2024 року по березень 2024 року (включно) була вироблена, відтранспортована та поставлена теплова енергія для потреб Відповідача за адресою вул. Гагаріна, 14, м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область.

За період з січня 2024 року по березень 2024 року (включно) Позивачем було поставлено, а Відповідачем отримано теплову енергію в кількості 226,68Гкал, а саме:

січень 2024 - 84,365 Гкал на загальну суму 666974,17 грн, що підтверджується рахунком та актом виконаних робіт № 3-24/1 від 04.02.2024 (арк.с. 20);

лютий 2024 - 72,550 Гкал на загальну суму 573566,94грн, що підтверджується рахунком та актом виконаних робіт № 3-24/2 від 02.03.2024 (арк.с.19);

березень 2024 - 69,760 Гкал на загальну суму 551478,10 грн, що підтверджується рахунком: та актом виконаних робіт № 3-24/3 від 03.04.2024 (арк.с.18).

Всього за період з січня 2024 року по березень 2024 року (включно) Відповідачем було спожито теплову енергію в кількості 226,68 Гкал на загальну суму 1 792 019,21 грн. Зазначену заборгованість Відповідач погасив повністю, що підтверджується платіжними інструкціями №416 від 28.11.2024, №420 від 03.12.2024 та №421 від 03.12.2024 (арк.с. 15-17), проте оплата спожиту теплову енергію Відповідачем була здійснена з простроченням строків виконання зобов`язання. Внаслідок чого Позивач нарахував Відповідачу штрафні санкції.

За несвоєчасну сплату спожитої теплової енергії, передбачену п. 4.5 Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 7.3.7 Договору).

Згідно з розрахунком Позивача (арк.с. 27) сума пені складає 243285,06 грн, яка нарахована за періоди з 16.02.2024 по 16.08.2024, з 16.03.2024 по 16.09.2024, з 16.04.2024 по 16.10.2024.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу 38632,42 грн 3% річних за періоди з 16.02.2024 по 28.11.2024, з 16.03.2024 по 03.12.2024, з 16.04.2024 по 05.12.2024 та 47427,12 грн інфляційних втрат за період з березня по листопад 2024 року.

Нараховані Позивачем 3% річних та інфляційні втрати відповідають вимогам чинного законодавства.

Під час розгляду справи Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 ГК України).

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, суд вважає доведеним факт надання Позивачем послуг з теплопостачання на спірну суму та їх несвоєчасну оплату Відповідачем у строки, визначені Договором.

Крім того, згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В силу ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності в законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 29.09.2020 у справі №909/1240/19 (909/1076/19), від 24.12.2020 №914/1888/19, від 26.01.2021 №916/880/20, від 23.01.2021 №921/580/19, від 26.01.2021 №916/880/20.

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.10.2020 у справі №904/5645/19, від 14.04.2021 у справі №922/1716/20.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Подібний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №923/536/18, від 10.04.2019 у справі №905/1005/18, від 06.09.2019 у справі у справі №914/2252/18, від 30.09.2019 у справі №905/1742/18, від 14.07.2021 у справі №916/878/20.

У зв`язку із викладеним, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України та частини першої ст. 233 ГК України, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, а також враховуючи те, що заборгованість Відповідача за Договором №103-24 про закупівлю теплової енергії для потреб опалення від 07.11.2024 року погашена у повному обсязі, Відповідач є неприбутковою бюджетною організацією, суд вбачає підстави для зменшення пені на 50%.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також встановлений судом факт неналежного виконання Відповідачем умов Договору №103-24 про закупівлю теплової енергії для потреб опалення від 07.11.2024 року, суд визнає позовні вимоги Позивача про примусове стягнення з Відповідача суми 38632,42 грн 3% річних, 159929,61 грн інфляційних втрат та пені у розмірі 121 642,53 грн. В решті позову відмовити.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Позов Дочірнього підприємства "Західтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради до Комунального закладу освіти "Верхньодніпровська спеціалізована школа" Дніпропетровської обласної ради задовольнити частково.

Стягнути з Комунального закладу освіти "Верхньодніпровська спеціалізована школа" Дніпропетровської обласної ради (51600, Дніпропетровська область, м.Верхньодніпровськ, вул.Гагаріна, буд. 14, ) на користь Дочірнього підприємства "Західтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради (49005, м.Дніпро, вул.Феодосіївська, буд. 7, ) пеню у розмірі 121 642,53 грн, 3% річних у розмірі 38632,42 грн, інфляційні втрати у розмірі 159 929,61 грн та судовий збір у розмірі 5302,17 грн.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 ГПК України).

Згідно з частиною 2 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 20.03.2025

Суддя Н.Б. Кеся