УХВАЛА

12 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 922/3210/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ємця А.А. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод"

про зупинення виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2025

в провадженні за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2025

у справі № 922/3210/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод"

про стягнення 2 727 696,91грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 04.03.2025 у справі № 922/3210/24 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2025. Касаційну скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03.04.2025 об 14:20.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" (через систему "Електронний суд") до Верховного Суду надійшла заява про зупинення виконання постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2025. Заява мотивована тим, що на підставі постанови Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 у справі № 922/3210/24 та виданих судом наказів, з метою виконання оскаржуваного судового рішення, приватним виконавцем 18.02.2025 було відкрито виконавче провадження ВП № 772513920. Невжиття заходів зупинення виконання оскаржуваного судового рішення призведе до утруднення відновлення порушених прав та інтересів ТОВ "Харківський автобусний завод" у разі можливого задоволення касаційної скарги.

Проаналізувавши чинне законодавство та доводи, наведені скаржником у заяві про зупинення виконання судового рішення у справі з додатками до неї, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви з огляду на таке.

Повноваження суду стосовно зупинення виконання судового рішення унормовано положеннями частини першої статті 332 та частиною четвертою статті 294 ГПК України, відповідно до якого суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Однак необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Верховний Суд звертається до ухвали Великої Палати Верховного Суду від 28.10.2019 у справі № 904/94/19 у відповідності до якої:

«Заява про зупинення виконання судових рішень повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, а й бути обґрунтованою посиланням на конкретні обставини (утруднення повторного розгляду справи, перешкоди у здійсненні повороту виконання, запобігання порушенню прав осіб, які брали / не брали участі у розгляді справи, але рішенням суду вирішено питання про їх права та обов`язки) та наявністю доказів в підтвердження таких обставин».

Верховний Суд виходить з того, що, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, необхідно враховувати необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, перешкоди його виконання, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

Сумніви скаржника щодо дотримання попередніми судовими інстанціями норм права під час постановлення оскаржуваних судових рішень покладені в основу касаційної скарги та за умов дотримання їх відповідності нормам ГПК України є підставою для перегляду цих рішень судом касаційної інстанції. Водночас вони (аргументи для касаційного оскарження) не обґрунтовують підстави для зупинення виконання або дії оскарженого рішення та не можуть аргументовано свідчити про таку необхідність.

Сама по собі незгода учасника судового процесу із судовими рішеннями не є достатньою підставою для зупинення їх виконання або дії, оскільки правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи по суті у касаційному порядку судові рішення. За таких міркувань Суд відхиляє доводи заявника в цій частині.

Верховний Суд під час розгляду доводів заявника наголошує, що ГПК України передбачено інструмент повернення виконання судового рішення, зокрема статтею 333 ГПК України унормовано питання про поворот виконання рішення, постанови у разі зміни або скасування судового рішення після його виконання.

Сам по собі факт видачі наказу та те, що приватним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 772513920 не свідчить та не є безумовним і достатнім доказом, який засвідчує необхідність у зупиненні виконанні судового рішення, та/чи неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування, а тому не є очевидною/безумовною підставою для зупинення судом касаційної інстанції виконання оскаржуваної постанови апеляційної інстанцій, що набрала законної сили і є обов`язковою до виконання (стаття 1291 Конституції України, стаття 326 ГПК України).

Твердження заявника, що невжиття заходів зупинення виконання оскаржуваного судового рішення призведе до утруднення відновлення порушених прав та інтересів ТОВ "Харківський автобусний завод" є декларативними і абстрактними.

Суд має право зупинити виконання судового рішення, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином і навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" про зупинення виконання оскаржуваного рішення зі справи наведеному вище не відповідає та не доводить, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення або зупинення його дії у разі, якщо воно буде скасовано.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (§43).

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Враховуючи викладене, зупинення виконання та дії судового рішення в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду, та беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення й з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції належно обґрунтованих та підтверджених підстав для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення касаційного перегляду, в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" слід відмовити

Керуючись статтями 234, 235, 314, 332 ГПК України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" у задоволенні заяви про зупинення виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 у справі № 922/3210/24 до закінчення її перегляду у касаційному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ємець

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова