ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року Справа № 915/1246/24

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Могила А.С.,

за участі представників учасників справи:

від позивача (представник позивача) - в судове засідання не з`явився,

від відповідача (представник відповідача) - в судове засідання не з`явився,

від 3-ї особи (представник 3-ї особи) - в судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м.Київ, 04112

електронна пошта:

представник позивача: Романенко Михайло Єдуардович

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології для дому", вул.Чкалова (Заводський, Центральний, Інгульський р-н), буд.118, м.Миколаїв, 54003

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Акціонерне товариство "ОТП Банк", вул.Жилянська, 43, м.Київ-33, 01033

електронна пошта:

про: стягнення 1 116 897,22 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою від 11.10.2024 (вх.№12314/24 від 14.10.2024) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології для дому" заборгованості за Кредитним договором № CR-SME 21-024/73 у розмірі 1 116 897,22 грн.

Також, просить стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

В обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе кредитні зобов`язання, внаслідок чого 16.11.2023 Акціонерне товариство "ОТП Банк" відступило право вимоги за кредитним договором № CR-SME 21-024/72 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС", що стало підставою для звернення до суду з даним позов про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 886 114,24 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 230 782,98 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.10.2024 позовну заяву від 11.10.2024 (вх.№12314/24 від 14.10.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" залишено без руху. Вказаною ухвалою позивачу надано строк для усунення недоліків, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивач через систему "Електронний суд" надав заяву про усунення недоліків (вх.№13360/24 від 31.10.2024).

Також, позивач надав до суду клопотання про витребування доказів (вх.№13358/24 від 31.10.2024) в якому зазначає, що позивачем направлено письмовий запит вих.№34484159 від 29.10.2024 АТ "ОТП Банк" із проханням надати перелічені в ухвалі суду від 21.10.2024 документи, оскільки вони відсутні у позивача у матеріалах кредитної справи, наголошуючи на необхідність отримання останніх терміново задля можливості виконати вимоги ухвали суду. Проте станом на 31.10.2024 позивачем не отримано відповіді на поданий запит та не отримано потрібних документів, у зв`язку з чим просить суд витребувати у АТ "ОТП Банк" - якісну копію зави про надання банківських послуг №202/001037/18 від 16.11.2018; - обґрунтований розгорнутий розрахунок, сум що стягуються із зазначенням періоду виникнення прострочення заборгованості та часткових сплат; - протокол загальних зборів учасників №16/02 від 16.02.2021.

Позивач через систему "Електронний суд" надав заяву про усунення недоліків від 01.11.2024 (вх.№13440/24 від 04.11.2024) в якій зазначає, що отримав відповідь від АТ "ОТП Банк" на електронну пошту для листування, у зв`язку з чим надає повторну заяву про усунення недоліків та додає витребувані судом документи та відповідь Банку. Просить суд залишити без розгляду клопотання про витребування доказів у АТ "ОТП Банк".

Ухвалою суду від 11.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.12.2024. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерне товариство «ОТП Банк». Встановлено учасникам справи строк для надання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 11.12.2024, яку занесено до протоколу судового засідання, у відповідності до ст..177 ГПК України продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 14.01.2025.

У зв`язку з перебуванням судді Семенчук Н.О. на лікарняному, підготовче засідання у справі №915/1246/24 призначене на 14.01.2025 о 10:00 не відбулось.

Ухвалою суду від 27.01.2025 повідомлено учасників справи, що підготовче засідання у справі №915/1246/24 відбудеться 10.02.2025.

Ухвалою суду від 10.02.2025, яку занесено до протоколу судового засідання, у відповідності до ст.177, 182, 185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.03.2025.

Позивач через систему «Електронний суд» надав заяву (вх.№3262/25 від 04.03.2025) в якій просить суд провести розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання 04.03.2025 не з`явився, ухвалою суду від 10.02.2025 повідомлено відповідача про час та місце розгляду справи.

Копія ухвали Господарського суду Миколаївської області від 10.02.2025, направлена на адресу місцезнаходження відповідача, а саме: вул.Чкалова (Заводський, Центральний, Інгульський р-н), буд.118, м.Миколаїв, 54003, повернута поштовим відділенням до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до ч.7 ст.120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Судом взято до уваги висновки, викладені Великою палатою Верховного Суду у постанові від 05.09.2024 у справі № 990/152/24, відповідно до яких день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «про відсутність адресата за вказаним нею місцем проживання (перебування)», може вважатися днем вручення копії ухвали.

У суду відсутня інформація щодо зміни місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, ухвали суду надсилалась судом за адресою, місцезнаходження відповідача.

Необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Господарського суду Миколаївської області від 10.02.2025 була оприлюднені на офіційному вебпорталі судової влади України.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі.

Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення не скористався.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, письмові пояснення по суті позовної заяви до суду не надала, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином ухвалою суду від 10.02.2025, яка була направлена в електронний кабінет 3-ї особи системи «Електронний суд» та отримана 11.02.2025, про що свідчить довідка про доставку документа в кабінет електронного суду, яка міститься в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

16 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Технології для дому" (клієнт, відповідач -1) звернулось до Акціонерного товариства «ОТП банк» (далі - банк) із заявою про надання банківських послуг № 202/001037/18, відповідно до якої відповідачу - 1 надано банківську послугу «Овердрафт «Гостинний» (арк.53,54).

23 лютого 2021 року року відповідач-1 звернувся до АТ «ОТП банк» із заявою про зміну умов користування банківськими послугами №1 (арк.50,51).

10 листопада 2021 року між Акціонерним товариством «ОТП банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технології для дому" укладено Договір про надання банківських послуг № CR-SME 21-024/73 ( далі - Кредитний договір) (арк.40-49), відповідно до умов якого банк надає на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг банку.

Детальні умови кожної з банківських послуг узгоджені сторонам в пунктах 21-24 Договору.

Відповідно до п. 21.1 Кредитного договору:

21.1.1: вид банківської послуги - кредит;

21.1.2: ліміт банківської послуги - 1 081 114,24 грн.;

21.1.4: цільове призначення банківської послуги - рефінансування (погашення) суми заборгованості клієнта за Заявою про зміну умов користування банківськими послугами №1 від 23 лютого 2021 року до заяви про надання банківських послуг №202/001037/18 від 16 листопада 2018 року в тому числі строкового і простроченого до повернення (у разі наявності) тіла та нарахованих і прострочених (у разі наявності) відсотків (за виключенням пені) по кредиту (Овердрафт «Гостинний»), наданого клієнту банком відповідно до Кредитного договору;

21.1.6: дата припинення чинності лімітом банківської послуги - 09 грудня 2022 року, включно за умови, що заява про надання банківської послуги передбачає надання клієнту банківської послуги не пізніше 10 листопада 2021 року (включно)

21.1.6.2: порядок повернення кредиту - сума кредиту підлягає поверненню клієнтом банку щомісячними платежами, починаючи з грудня 2021 року, згідно з графіком повернення кредиту, зазначеним в пункті 21.1.16.

21.1.8: стандартний розмір процентної ставки в валюті UAH: 14,90% річних;

Відповідно до п. 21.1.9. , 21.1.10. Договору підвищений розмір процентної ставки в валюті UAH: стандартний розмір процентної ставки в валюті UAH + 2% річних. Підставою застосування підвищеного розміру процентної ставки є порушення Клієнтом будь-якого з зобов`язань, передбачених пунктами 12.26 Договору.

У відповідності до ч.5 Договору, строк дії Договору дорівнює Генеральному строку за обставини, що відсутній Випадок невиконання умов Договору. За обставини наявності Випадку невиконання умов Договору, Договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобов`язання Клієнта перед Банком не будуть виконані в повному обсязі. Цей Договір не поширюється на зобов`язання, що виникли у Сторін до укладення ними Договору, якщо інше прямо не передбачене ним. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії Договору.

Згідно з ч.17 Договору, договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами (дата Договору), включаючи всі додатки до нього (додатки складають невід`ємну частину цього Договору), і діє до виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань по цьому Договору в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору № CR-SME 21-024/73 від 10.11.2021, відповідачу був наданий кредит в сумі 1 081 114,24 грн., що підтверджується меморіальним ордером №17871888 від 10.11.2021 (арк.55).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором CR-SME 21-024/73 від 10.11.2021, станом на 16.11.2023 загальна сума заборгованості по кредитному договору становить 1 119 067,59 грн., яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 886 114,24 грн. та заборгованості по відсотках у розмірі 232 953,35 грн. (арк.36).

У подальшому, 16 листопада 2023 року між Акціонерним товариством «ОТП банк» (далі - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (далі - новий кредитор, позивач) укладено Договір про відступлення права вимоги № 16/11/23 (далі - Договір відступлення), за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) у повному обсязі, а новий кредитор приймає на себе у повному обсязі право вимоги, що належить первісному кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі вимог, наведеному у Додатку 1 до цього договору, та які укладені між первісним кредитором та боржниками, а саме: первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги виконання боржниками боргових зобов`язань, які виникли за кредитними договорами в розмірах, зазначених в реєстрі вимог (згідно додатку 1 до цього договору), та які можуть виникнути у майбутньому (майбутня вимога) за кредитними договорами, право вимоги виконання всіх інших обов`язків та зобов`язань боржників/поручителів/майнових поручителів, передбачених кредитними договорами та договорами забезпечення, за суму, встановлену в п. 3 цього договору.

У відповідності до п.2.4 Договору відступлення, новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з кредитних договорів та договорів забезпечення в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору ..

Згідно 2.5. Договору відступлення, права вимоги за кредитними договорами переходять до нового кредитора з моменту виконання зобов`язання щодо сплати всіх платежів, в обсязі та в порядку визначених в п. 3 цього Договору.

Відповідно до п. 2.7. Договору відступлення, передача прав вимоги здійснюється сторонами на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі Реєстру вимог.

Укладення цього договору не тягне за собою будь-яких змін умов кредитних договорів та здійснюється без згоди боржників.

У відповідності до п. 3.1. Договору відступлення, сума, за яку здійснюється відступлення права вимоги, згідно цього договору зазначена в додатку 4 до цього договору.

Пунктом 3.2 Договору відступлення визначено, що новий кредитор зобов`язується сплатити первісному кредитору суму, вказану в п. 3.1. цього договору, до 14 години дня в день підписання Акту прийому-передачі реєстру вимог шляхом перерахування коштів на рахунок первісного кредитора за наступними реквізитами: м. Київ, вул. Жилянська, 43, т/р: НОМЕР_1 , код банку: 300528, Ідентифікаційний код 21685166, Свідоцтво платника ПДВ № 100234906, ІПН 52, отримувач: АТ «ОТП БАНК», призначення платежу: «Оплата згідно договору про відступлення права вимоги № 16/11/23 від « 16» листопада 2023 р».

Згідно п. 4.1 Договору відступлення, після здійснення оплати, в обсязі та порядку визначених в п. 3 цього Договору первісний кредитор повинен передати новому кредитору кредитні документи, а також інші документи, які засвідчують права, що відступаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за Актом прийому-передачі кредитних документів (згідно Додатку № 3 до цього Договору) в день внесення оплати, але не пізніше ніж протягом 90 робочих днів після дати підписання цього Договору.

Відповідно до п.4.3 Договору відступлення, первісний кредитор зобов`язаний повідомити боржників та поручителів/майнових поручителів про відступлення права вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення протягом 5 робочих днів із дати такого відступлення та про передачу персональних даних боржників, а також надати інформацію про нового кредитора відповідно до вимог Закону України 2про споживче кредитування» за допомогою відправлення смс повідомлення.

Згідно матеріалів справи, між первісним кредитором та новим кредитором підписано додаток №1 до договору про відступлення права вимоги №16/11/23 від 16.11.2023 «Реєстр вимог» (арк.95-98).

Згідно вказаного Акта, первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги, зокрема до відповідача на суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 886 114,24 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 232 953,35 грн.

Також, первісний кредитор та новий кредитор підписали Акт №1 від 30.11.2023 прийому-передачі кредитних документів, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв згідно з вимогами п.4.1 Договору про відступлення права вимоги №16/11/23 від 16.11.2023 документацію боржників, зокрема ТОВ «Технології для дому» (п.25 Таблиці) (арк.99-103).

Крім того, первісним кредитором та новим кредитором підписаний Додаток №4 до Договору про відступлення права вимоги №16/11/23 від 16.11.2023 «Акт прийому - передачі Реєстру вимог», відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв права вимог, зокрема до ТОВ «Технології для дому» (п.33 Таблиці) (арк.104-106).

На виконання умов Договору відступлення позивач направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості №CR-SME21-024/73_1 від 19.02.2024 в якій на правах нового кредитора просив виконати свої зобов`язання за Кредитним договором №CR-SME21-024/73_1 від 10.11.2021 в розмірі 1 116 897,22 грн. (арк.37).

Як зазначає позивач, АТ «ОТП БАНК» відступило, а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до ТОВ «Технології для дому» у розмірі 1 116 897,22 грн., однак позичальник не виконав умови договору та не сплатив заборгованість.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором № CR-SME 21-024/73 у розмірі 1 116 897,22 грн., з якої: - заборгованість за тілом кредиту - 886 114,24 грн., заборгованість за відсотками 230 792,98 грн.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані позивачем та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Положеннями ч. 1, 2 ст.11 Цивільного Кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтями 6 і 627 Цивільного Кодексу України передбачено свободу договору, що полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст.513 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ч.1 ст.514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 516 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст.193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідач доказів сплати заборгованості по основній сумі кредиту у розмірі 886 114,24 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 230 782,98 грн. не надав, та матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по основній сумі кредиту у розмірі 886 114,24 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 230 782,98 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1, 2 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов`язання, відповідач у порушення приписів ст.73,74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на відповідача.

Щодо витрат позивача на правову (правничу) допомогу суд зазначає наступне.

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Так, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.16 ГПК України).

За приписами ч.2 ст.16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.3 та ч.4 ст.126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності до ч.1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в пункті 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з яким договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

У відповідності до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Відповідно до частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Такий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на послуги адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 ГПК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 року у справі № 927/237/20).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу щодо понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, позивач у позовній заяві зазначив, що позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано:

- копію договору про надання правової допомоги №42649746 (арк.21-23);

- копію додаткової угоди №5 до договору про надання правової допомоги №42649746 (арк.24);

- копію детального опису робіт (наданих послуг) (арк.25);

- копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) (арк.26).

Як вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2024 року між ТОВ «Діджи Фінанси» (далі - клієнт) та адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем (далі - адвокат) було укладено Договір №42649746 про надання правової допомоги (далі - Договір №42649746), відповідно до якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором. Деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами (п.1.1 Договору №42649746).

Згідно п.4.1 Договору №42649746, загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, вказаної у п.4.8 даного Договору, а також гонорар, який зазначений у п.4.9 даного Договору. Юридичну допомогу, що надається адвокатом, клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу суми, вказаної в рахунку - фактурі.

У відповідності до п.4.4 Договору №42649746, за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість. Акт надається клієнту особисто або надсилається адвокатом факсимільним зв`язком, поштою або на електронну пошту, вказану в Договорі.

У подальшому, між клієнтом та адвокатом підписано Додаткову угоду №05 до Договору №42649746 згідно якої сторони розширили розділ « 1.Предмет договору» та доповнили новим пунктом такого змісті: « 1.2. Адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості із Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології для дому».

Також вказаною додатковою угодою доповнили розділ « 4.Порядок здійснення розрахунків» договору новим пунктом такого змісту: « 4.9. За здійснення представництва та захист інтересів клієнта в суді у справі про стягнення кредитної заборгованості та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги, пов`язаних з розглядом даної справи, відповідно до умов цього договору, клієнт виплачує адвокату гонорар, у порядку та строки за погодженням сторін. Виплата гонорару здійснюється на умовах попередньої оплати (авансування) та/або, що підтверджується підписаним сторонами відповідним Актом про надання професійної правничої допомоги, складеним та підписаним сторонами на підставі Детального опису робіт (надання послуг), виконаних адвокатом.

Так, адвокатом надано Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості (арк.25).

13 вересня 2024 року між адвокатом та клієнтом складено та підписано акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), згідно якого сторони підтверджують, що адвокат надав, а клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 20 000,00 грн., а саме:

- попередня (усна) консультація клієнта - витрачений час 0,5 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 500 грн., загальна вартість робіт - 250,00 грн.;

- письмова консультація клієнта щодо кредитних правовідносин - витрачений час 1 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 1 800,00 грн., загальна вартість робіт - 1 800,00 грн.;

- здійснення перевірки кредитної справи боржника - витрачений час 1,5 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 800,00 грн., загальна вартість робіт - 1 200,00 грн.;

- правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» - витрачений час 2 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 750,00 грн., загальна вартість робіт - 1 500,00 грн.;

- аналіз первинних банківських документів та розрахунків згідно кредитної справи - витрачений час 2,5 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 550 грн., загальна вартість робіт - 1 375,00 грн.;

- юридична перевірка статусу боржника щодо діяльності здійснення претензійно - позовної роботи - витрачений час 2,5 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 1 250,00грн., загальна вартість робіт - 3 125,00 грн.;

- направлення запитів для отримання необхідної інформації та документів для подання позову - витрачений час 2 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 1000,00 грн., загальна вартість робіт - 1 500,00 грн.;

- здійснення досудового врегулювання спору - витрачений час 1,5 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 1000 грн., загальна вартість робіт - 1500,00 грн.;

- складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи - витрачений час 3,5 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 1500,00 грн., загальна вартість робіт - 5 250,00 грн.;

- формування додатків до позовної заяви (письмові докази) - витрачений час 1 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 1000,00 грн., загальна вартість робіт - 1000,00 грн. (арк.26).

Відповідач клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката до суду не надав.

Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 (заява №58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 року у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 року у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 року у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 року у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 року у справі № 915/237/18).

Крім того, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 року у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 року у справі № 911/2737/17).

Оцінюючи докази на підтвердження наданої позивачу правової допомоги вартістю 20 000,00 грн., суд, керуючись зазначеними вище принципами обґрунтованості судових витрат, їх пов`язаності з розглядом справи, необхідності та неминучості для розгляду даної справи та досягнення бажаного позивачем результату її розгляду, з урахуванням наданого акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 13.09.2024, доходить висновку, що такі види наданої позивачу правової допомоги як:

- попередня (усна) консультація клієнта - витрачений час 0,5 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 500 грн., загальна вартість робіт - 250,00 грн.;

- письмова консультація клієнта щодо кредитних правовідносин - витрачений час 1 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 1 800,00 грн., загальна вартість робіт - 1 800,00 грн.;

- здійснення перевірки кредитної справи боржника - витрачений час 1,5 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 800,00 грн., загальна вартість робіт - 1 200,00 грн.;

- правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» - витрачений час 2 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 750,00 грн., загальна вартість робіт - 1 500,00 грн.;

- аналіз первинних банківських документів та розрахунків згідно кредитної справи - витрачений час 2,5 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 550 грн., загальна вартість робіт - 1 375,00 грн.;

- юридична перевірка статусу боржника щодо діяльності здійснення претензійно - позовної роботи - витрачений час 2,5 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 1 250,00грн., загальна вартість робіт - 3 125,00 грн.;

- направлення запитів для отримання необхідної інформації та документів для подання позову - витрачений час 2 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 1000,00 грн., загальна вартість робіт - 1 500,00 грн.;

- здійснення досудового врегулювання спору - витрачений час 1,5 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 1000 грн., загальна вартість робіт - 1500,00 грн.;

- формування додатків до позовної заяви (письмові докази) - витрачений час 1 год., вартість наданої послуги (грн../год.) 1000,00 грн., загальна вартість робіт - 1000,00 грн., не відповідають критерію неминучості витрат сторони у судовій справі, оскільки самі по собі вказані види наданої позивачу правової допомоги, не належать до представництва та захисту прав клієнта у суді та охоплюються підготовкою (є складовою) та поданням позовної заяви, тому не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом.

Водночас суд бере до уваги той факт, що дана справа, з огляду на предмет спору і характер спірних правовідносин, кількість учасників процесу, обставини, які підлягають з`ясуванню, докази, що підлягають оцінці, не належить до категорії складних.

З огляду на викладене вище, враховуючи положення ст. 126, 129 ГПК України, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи із критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги представника позивача та стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 250,00 грн.

Керуючись ст.ст.2, 7, 11, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології для дому" (вул.Чкалова (Заводський, Центральний, Інгульський р-н), буд.118, м.Миколаїв, 54003, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м.Київ, 04112, ) заборгованості за Кредитним договором №CR-SME 21-024/73 у розмірі 1 116 897,22 грн., з якої: - заборгованість за тілом кредиту 886 114,24 грн.; - заборгованість за відсотками 230 782,98 грн., судовий збір у розмірі 13 402,77 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 250,00 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України

Повне рішення складено 18.03.2025 (у зв`язку з перебуванням судді у відпустці).

Суддя Н.О. Семенчук