ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/959/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Бондар О.Р.,

за участю представників учасників справи:

від прокуратури: Шафарчук О.В.,

від позивача: Явченко Д.В.,

від відповідача: Савицька О.М.,

розглянувши зареєстровану 14.02.2025 р. за вх. № 2-895/25

заяву Одеської міської ради

про встановлення порядку виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 р.

по справі № 916/959/22

за позовом керівника Київської окружної прокуратури м. Одеси (65059, м. Одеса, вул. Краснова, буд. 10) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (65026, Одеська обл., місто Одеса, площа Думська, будинок 1)

до Приватного підприємства ,,Люкс-КВ (65015, місто Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 45, корп. 1, кв. 55)

про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, припинення володіння правом приватної власності та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкту будівництва,

встановив:

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 р. рішення Господарського суду Одеської області від 16.11.2023 р. у справі № 916/959/22 скасовано частково та викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: ,,Позов задовольнити частково. Припинити володіння ПП ,,Люкс-КВ правом приватної власності на нежитлові будівлі площею 197,5 кв.м за адресою: м. Одеса, просп. Небесної Сотні (Маршала Жукова), 75/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01). Зобов`язати ПП ,,Люкс-КВ звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 140,8 кв.м за адресою: м. Одеса, просп. Небесної Сотні (Маршала Жукова), 75/1 шляхом знесення розташованої на ній самочинно збудованої будівлі під літ. ,,Б площею 197,5 кв.м. Стягнути з ПП ,,Люкс-КВ на користь Одеської обласної прокуратури 4962,00 грн судового збору, сплаченого за подачу позовної заяви, та 7443,00 грн судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги 9924 грн судового збору, сплаченого за подачу касаційної скарги. В решті позову відмовити.

22.04.2024 р. на виконання вказаної постанови Господарським судом Одеської області видано відповідні накази.

13.12.2024 р. Одеською міською радою подано до Господарського суду Одеської області скаргу (зареєстрована за вх. № 2-1898/24) в порядку ст.339 ГПК України, в якій просить:

- визнати неправомірною дію старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сульжика Валерія Вікторовича, яка полягає у винесенні постанови від 15.10.2024 р. про закінчення виконавчого провадження № 75189188;

- визнати неправомірною постанову від 15.10.2024 р. про закінчення виконавчого провадження № 75189188, прийняту старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сульжиком Валерієм Вікторовичем при примусовому виконанні наказу Господарського суду Одеської області від 22.04.2024 р. у справі № 916/959/22, та скасувати її;

- зобов`язати Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відновити виконавче провадження № 75189188.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.01.2025 р.: у задоволенні клопотання Одеської міської ради про поновлення строку на подачу скарги на дії старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сульжика Валерія Вікторовича, вчинені під час примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 22.04.2024 р., відмовлено; скаргу Одеської міської ради залишено без розгляду.

Не погодившись з цією ухвалою, Заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в зв`язку з чим матеріали справи 19.02.2025 р. передано до суду апеляційної інстанції. Відсутність матеріалів справи не є перешкодою для розгляду заяви, поданої за правилами ч.1 ст.331 ГПК України, про що прямо зазначено в цій нормі.

14.02.2025 р. Одеською міською радою подано до Господарського суду Одеської області письмову заяву (зареєстрована за вх. № 2-895/25), в якій просить встановити на підставі ч.1 ст.331 ГПК України порядок виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 р. у справі № 916/959/22, відповідно до якого звільнення Приватним підприємством ,,Люкс-КВ самовільно зайнятої земельної ділянки площею 140,8 кв.м за адресою: м. Одеса, просп. Небесної сотні (Маршала Жукова), 75/1 здійснити шляхом знесення розташованої на ній самочинно збудованої будівлі під літ. ,,Б площею 197,5 кв.м силами і за рахунок Одеської міської ради.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.02.2025 р. вказану заяву по справі № 916/959/22 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Лічману Л.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.02.2025 р.: прийнято заяву Одеської міської ради до розгляду; призначено судове засідання на 04.03.2025 р.

Протокольними ухвалами Господарського суду Одеської області від 04.03.2025 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 06.03.2025 р., а від 06.03.2025 р. до 11.03.2025 р.

Згідно з ч.ч.1,2,3 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), ? встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В обґрунтування заяви, поданої на підставі ст.331 ГПК України, Одеська міська рада посилається на те, що знесення самочинного будівництва силами та за рахунок стягувача забезпечить реальне відновлення порушеного права та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, проте не виконується боржником у добровільному порядку.

Від ПП ,,Люкс-КВ надійшли заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні заяви стягувача, оскільки рішення ухвалено судом в межах позовних вимог та відповідно до обраного позивачем способу захисту. При цьому приписи законодавства не дозволяють зміну судового рішення по суті, чого фактично вимагає Одеська міська рада, а допускають лише вирішення питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб. Окремо боржник повідомляє, що не відмовляється від виконання судового рішення, що підтверджується поясненнями, наданими в ході виконавчого провадження № 75189188.

Одеською міською радою надано додаткові письмові пояснення, в яких з посиланням на зміст ст.ст.331 та 338 ГПК України стверджує, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, а не судом, який ухвалив остаточне судове рішення.

Від прокуратури надійшла письмова заява, в якій зазначено про те, що ПП ,,Люкс-КВ тривалий час свідомо ухиляється від виконання судового рішення, яким його зобов`язано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, що є підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення. На думку прокурора, знесення самочинно збудованої будівлі силами і за рахунок Одеської міської ради є єдиним дієвим механізмом захисту прав територіальної громади, тому звернення з відповідною заявою саме до Господарського суду Одеської області в порядку, передбаченому ст.331 ГПК України, ґрунтується на приписах чинного законодавства. Крім того, прокурором звернуто увагу на те, що пп.2.2.6 п.2.2 розд. 2 Положення про Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 04.12.2024 р. № 2775- VIII, надає Управлінню можливість виконувати рішення суду, ухвалені на користь Одеської міської ради, виступаючи замовником робіт щодо знесення самочинно збудованих об`єктів на земельних ділянках комунальної власності.

ПП ,,Люкс-КВ додатково письмово пояснило, що розгляд поданої Одеською міською радою заяви, виходячи з принципів господарського процесуального законодавства, має здійснюватися судом апеляційної інстанції, який ухвалив рішення. Схожа правова позиція викладена в постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 р. по справі № 916/3541/23.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів учасників справи фактичним її обставинам та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви, поданої за правилами ст.331 ГПК України, виходячи з такого.

31.05.2024 р. старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Сульжиком Валерієм Вікторовичем відкрито виконавче провадження № 75189188 для примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області по справі № 916/959/22 про зобов`язання ПП ,,Люкс-КВ звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 140,8 кв.м за адресою: м. Одеса, просп. Небесної Сотні (Маршала Жукова), 75/1 шляхом знесення розташованої на ній самочинно збудованої будівлі під літ. ,,Б площею 197,5 кв.м.

15.10.2024 р. він же прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження № 75189188 на підставі п.11 ч.1 ст.39 та ст.40 Закону України ,,Про виконавче провадження у зв`язку з невиконанням боржником рішення, яке не може бути виконано без його участі, попередньо на підставі ст.63 Закону України ,,Про виконавче провадження наклавши на боржника штраф та надіславши до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення шляхом невиконання судового рішення.

Як вбачається з наявних у суду матеріалів, у ході виконавчого провадження ПП ,,Люкс-КВ неодноразово повідомляло виконавця про відсутність кадрової, технічної та матеріальної можливості здійснити організацію звільнення земельної ділянки шляхом знесення самочинного будівництва, посилаючись на введення воєнного стану та, як наслідок, зупинення підприємницької діяльності.

Положеннями ст.129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами; невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст.1 Закону України ,,Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.18 Закону України ,,Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом…

В ч.ч.1 3 ст.63 Закону України ,,Про виконавче провадження наведено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Не надаючи оцінку правильності та повноті дій державного виконавця, господарський суд констатує, що постановою про закінчення виконавчого провадження, яка не скасована в установленому порядку, підтверджується відмова боржника від виконання покладеного на нього обов`язку звільнити від самочинного будівництва земельну ділянку, належну територіальній громаді міста в особі стягувача.

Між тим, постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 р. по справі № 916/959/22 підлягає обов`язковому виконанню, а останнє не повинно залежати виключно від поведінки боржника, з огляду на що цілком обґрунтованим являється звернення Одеської міської ради із заявою про встановлення порядку виконання рішення, яке набрало законної сили, шляхом знесення самочинно збудованої будівлі силами і за рахунок стягувача.

Відтак, заява Одеської міської ради на підставі ст.331 ГПК України підлягає задоволенню.

Роблячи висновок про задоволення заяви стягувача, господарський суд усвідомлює, що процесуальна можливість встановити порядок виконання судового рішення не передбачає зміну судового рішення по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає у вирішенні питання про упорядкування дій для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб.

Однак у даному випадку Одеська міська рада не просить застосувати новий спосіб захисту порушеного права та/або змінити судове рішення по суті, а пропонує механізм, який забезпечить відновлення прав територіальної громади. За іншого розуміння ситуації, що склалась, виконання судового рішення буде поставлено в залежність від волевиявлення боржника, а, отже, може ніколи не відбутись.

Не приймаються до уваги посилання ПП ,,Люкс-КВ на те, що воно не відмовляється від виконання судового рішення, що підтверджується поясненнями, наданими в межах виконавчого провадження № 75189188, оскільки боржник мав достатньо часу для знесення самочинного будівництва (постанова суду набрала законної сили ще 20.03.2024 р.), проте необхідних дій не вчинив. Причини, які називає ПП ,,Люкс-КВ, у т.ч. відсутність фінансової та організаційної можливостей, жодного значення не мають, зокрема тому, що в умовах воєнного стану в державі не введено мораторій на виконання рішень судів про знесення самочинного будівництва.

Твердження ПП ,,Люкс-КВ про те, що розгляд поданої Одеською міською радою заяви, виходячи з принципів господарського процесуального законодавства, має здійснюватися судом апеляційної інстанції, який ухвалив остаточне рішення, потрібно відхилити, адже згідно з ч.1 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), ? встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Враховуючи викладене та те, що правова позиція, викладена в постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 р. по справі № 916/3541/23, за правилами ГПК України не є обов`язковою до врахування, Господарський суд Одеської області дійшов висновку про те, що на підставі ч.1 ст.331 ГПК України саме він повинен розглядати заяву стягувача про встановлення порядку виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 р. по справі № 916/959/22.

Керуючись ст.ст.233-235,331 ГПК України, постановив:

Заяву Одеської міської ради (зареєстрована 14.02.2025 р. за вх. № 2-895/25) про встановлення порядку виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 р. по справі № 916/959/22 задовольнити.

Встановити порядок виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 р. по справі № 916/959/22, відповідно до якого звільнення Приватним підприємством ,,Люкс-КВ самовільно зайнятої земельної ділянки площею 140,8 кв.м за адресою: м. Одеса, просп. Небесної сотні (Маршала Жукова), 75/1 здійснити шляхом знесення розташованої на ній самочинно збудованої будівлі під літ. ,,Б площею 197,5 кв.м силами і за рахунок Одеської міської ради.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 17 березня 2025 р.

Суддя Л.В. Лічман