ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" березня 2025 р. м. Київ Справа № 911/22/24 (911/953/25)

Господарський суд Київської області у складі судді Наріжного С.Ю., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні Ресурси» (07501, Київська обл., смт Баришівка, вул. Софіївська, 34, буд. 1; ) в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича (свідоцтво № 1954 від 15.10.2020, адреса: 01019, м. Київ, а/с 71)

про забезпечення позову до подання позовної заяви

за участю осіб, які в подальшому набудуть статусу учасників справи:

позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні Ресурси» (07501, Київська обл., смт Баришівка, вул. Софіївська, 34, буд. 1; )

відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» (03039, м. Київ, пр-т Голосіївський, буд. 17, оф. 3/1; )

та відповідача 2: Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13; )

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/22/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Коіл» (02002, м. Київ, вул. Сверстюка Євгена, буд. 19; )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні Ресурси» (07501, Київська обл., смт Баришівка, вул. Софіївська, 34, буд. 1; )

про банкрутство

Без виклику представників учасників у справі.

ВСТАНОВИВ:

до Господарського суду Київської області в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява ТОВ «Регіональні Ресурси» в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Беркута М.С. від 18.03.2025 № 02-01/29-57 (вх. № 16/25) про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій Заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

1. Зупинення дії Наказу Міністерства юстиції України від 17.03.2025 № 768/5;

2. Заборони Офісу протидії рейдерству, усім органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України чи його територіального органу, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, виконувати Наказ від 17.03.2025 № 768/5 та будь-які нотаріальні та реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо:

- нежитлової будівлі загальною площею 106 кв.м. за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В (РНОНМ 391);

- нежитлової будівлі - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б) загальною площею 409 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 25 (РНОНМ 000);

- нежитлового приміщення, група приміщень № 27 (в літері А) загальною площею 91 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 25 (РНОНМ 000);

- приміщення № 27 та нежитлового будинку (літера А) загальною площею 3041,5 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 27 (РНОНМ 00).

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначено складу суду вказану заяву передано судді Наріжному С.Ю. для розгляду в межах справи № 911/22/24 про банкрутство ТОВ «Регіональні Ресурси»; присвоєно номер провадження № 911/22/24 (911/953/25).

Так, ухвалою Господарського суду Київської області від 27.02.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Регіональні Ресурси», введено процедуру розпорядження майном Боржника та призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Беркута М.С.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.01.2025 введено процедуру санації ТОВ «Регіональні Ресурси», керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Беркута М.С.; затверджено план санації ТОВ «Регіональні Ресурси», погоджений зборами кредиторів І та ІV класу відповідно до протоколів № 2/1 та 2/4 від 16.12.2024.

На даний час у справі триває процедура санації.

Згідно ч. 1 ст. 2 КУзПБ, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною 2 статті 7 КУзПБ передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач має право в позовній заяві заявити мотивоване клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Отже, норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство, що дозволяє здійснювати ефективний судовий контроль щодо повернення майнових активів боржника у його розпорядження з метою відновлення платоспроможності такого боржника або належного формування ліквідаційної маси банкрута.

Таким чином вказана заява ТОВ «Регіональні Ресурси» в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Беркута М.С. від 18.03.2025 б/№ (вх. № 16/25) про забезпечення позову до подання позовної заяви підлягає розгляду у відокремленому провадженні в межах справи № 911/22/24 про банкрутство ТОВ «Регіональні Ресурси».

Дослідивши вказану заяву з доданими до неї матеріалами судом встановлено наступне.

В обґрунтування поданої заяви Заявник зазначає, що ТОВ «Регіональні Ресурси» з 2017-2018 років є власником вказаних об`єктів нерухомості.

У 2020 році відносно вказаного нерухомого майна було вчинено низку правочинів (передача ТОВ «Регіональні Ресурси» майна в іпотеку ТОВ «Укрбуд Девелопмент», звернення ТОВ «Укрбуд Девелопмент» стягнення на майно шляхом визнання права власності, передача ТОВ «Укрбуд Девелопмент» майна в іпотеку ТОВ «ФК «Арагон», відступлення ТОВ «ФК «Арагон» прав вимоги на користь ТОВ «ФК «Віртуоз», відчуження ТОВ «ФК «Віртуоз» (як продавцем) майна на користь ТОВ «Кілментон».

Вказані правочини супроводжувались вчиненням відповідних реєстраційних дій щодо обтяження даного нерухомого майна, переходу права власності.

В подальшому, рішенням Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 за позовом ТОВ «Регіональні ресурси» до ТОВ «Укрбуд Девелопмент» та ТОВ «Кілментон» було визнано недійсними правочини щодо майна ТОВ «Регіональні ресурси» та витребувано майно з чужого незаконного володіння ТОВ «Кілментон» на користь ТОВ «Регіональні ресурси»; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Крім того, за результатом розгляду відповідних скарг ТОВ «Регіональні ресурси» на дії державних реєстраторів, Міністерством юстиції України прийнято накази № 738/5 від 02.03.2020 та № 1252/5 від 06.04.2023 про скасування реєстраційних дій стосовно майна ТОВ «Регіональні ресурси».

22.11.2024 право власності ТОВ «Регіональні Ресурси» щодо зазначених об`єктів нерухомого майна було поновлено в ДРРП.

В подальшому, ТОВ «Укрбуд Девелопмент» звернулось до Міністерства юстиції України зі скаргою про скасування записів на нерухоме майно за ТОВ «Регіональні ресурси», яка мотивована допущеною державним реєстратором опискою та порушенням територіальності при вчиненні реєстраційних дій.

В ході розгляду Міністерством юстиції України скарги було надано пояснення, якими підтверджено виправлення допущеної описки, а також стосовно територіальності вчинення реєстраційних дій, отже підстави, зазначені ТОВ «Укрбуд Девелопмент» у скарзі не знайшли свого підтвердження.

Проте, Міністерством юстиції України було прийнято Наказ від 17.03.2025 № 768/5 про часткове задоволення скарги ТОВ «Укрбуд Девелопмент» від 06.12.2024; наказано визнати прийнятими з порушеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювати рішення державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Ординської Олени Вячеславівни від 21.11.2024 №№ 76218485, 76218261, 76218773, 76218640; виконання вказаного пункту наказу покладено на Офіс протидії рейдерству.

Заявник вважає вказаний Наказ Міністерства юстиції України від 17.03.2025 № 768/5 таким, що прийнятий з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У зв`язку з цим Заявник стверджує, що для поновлення прав ТОВ «Регіональні ресурси» арбітражний керуючий буде вимушений звернутися до суду з позовними вимогами про:

- визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства юстиції України № 768/5 від 17.03.2025;

- поновлення рішення державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 21.11.2024 № 76218485, 76218261, 76218773, 76218640.

Заявник зазначає, що застосування заходів забезпечення позову направлене на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів ТОВ «Регіональні Ресурси», є адекватними, розумними та співмірними заходами забезпечення позову, адже у випадку можливого вчинення під час розгляду судової справи суб`єктами державної реєстрації реєстраційних дій відносно зміни власника належного Товариству майна на виконання Наказу Міністерства юстиції України № 768/5 від 17.03.2025, Товариство втратить можливість ефективно захистити або поновити свої порушені права в межах одного судового провадження за відповідним позовом, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених прав або інтересів та можливе виконання судового рішення про задоволення відповідного позову.

При цьому Заявник зауважує, що Відповідачем можуть бути вчинені дії на виконання оскаржуваного Наказу, що призведе до скасування записів про право власності ТОВ «Регіональні ресурси», яке в свою чергу було зареєстроване на підставі рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/5375/21.

Розглянувши подану Заявником заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд зазначає наступне.

Статтею 136 ГПК України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Як вже зазначалось, предметом майбутнього позову Заявник визначив визнання недійсним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 768/5 від 17.03.2025, на забезпечення якого просить вжити заходи шляхом зупинення дії спірного наказу та заборони визначеному колу осіб вчиняти реєстраційні та інші дії на підставі цього наказу.

Також суд відзначає, що оскільки позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 768/5 від 17.03.2025 «Про задоволення скарги» є вимогою немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Фактичними обставинами спірних правовідносин підтверджується існування реальної загрози нівелювання мети звернення з даним позовом до суду - визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 768/5 від 17.03.2025, адже можливе задоволення такого позову може нівелювати ефективність судового захисту, оскільки у разі повного виконання спірного наказу таке задоволення позову не призведе до фактичного відновлення прав та інтересів, з метою захисту яких Позивач має намір звернутись з відповідним позовом до суду, а після скасування реєстраційних дій Заявнику доведеться знову звертатися до суду з новими позовами.

Таким чином вказані заходи забезпечення позову мають наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та безпосередньо пов`язані з предметом майбутнього позову щодо скасування наказу Міністерства юстиції України № 768/5 від 17.03.2025.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Отже обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Також при розгляді поданої заяви про забезпечення позову судом не надається оцінка спірному наказу на предмет його відповідності вимогам чинного законодавства, а суд виходить лише зі співмірності заходів з предметом позову, адекватності та обґрунтованості заходів забезпечення позову.

У даному випадку заявлені заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оспорюваного наказу не можуть свідчити про вирішення спору сторін по суті. При цьому у випадку відмови у позові такі заходи не будуть перешкоджати виконанню такого наказу.

З огляду на викладене суд вважає, що заходи, про які просить Заявник, є співмірними та адекватними заходами із майбутніми позовними вимогами, направленим на ефективне поновлення в правах.

При цьому судом також враховано співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та наслідків зупинення дії наказу і заборони вчиняти дії. Суд вважає, що обрані заходи забезпечення позову не порушують права інших осіб, а лише запроваджує тимчасові обмеження, існування яких дозволяє створити належні умови для виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача у разі задоволення позовних вимог і не тягне за собою негативних правових наслідків.

Крім того суд зазначає, що ТОВ «Регіональні Ресурси» перебуває в судовій процедурі банкрутства.

З моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Такого змісту висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 908/4057/14, від 11.07.2018 у справі № 922/3040/17, від 29.11.2019 у справах № 908/130/15-г і № 923/1194/17, від 05.02.2020 у справі № 921/557/15-г/10 та в низці інших постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство.

При цьому, поряд з іншими принципами правового регулювання відносин банкрутства суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах банкрутства, який розпочинається з призначення розпорядника майна чи ліквідатора банкрута (висновки щодо змісту цього принципу наведено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 5/530-03, від 09.04.2019 у справі № Б8/180-10).

Цей принцип полягає, серед іншого, у судовому контролі за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів, а також за збереженням балансу інтересів сторін у тому числі під час продажу майна банкрута з метою реалізації за найвищу ціну та відповідно до встановленої КУзПБ процедури.

Відповідно до ч. 14 ст. 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, заборона вчинення реєстраційних дій щодо майна Боржника у даному випадку узгоджується з принципом судового контролю за дотриманням інтересів учасників у справі стосовно збереження об`єктів конкурсної маси Боржника.

Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову у вигляді зупинення дії Наказу Міністерства юстиції України № 768/5 від 17.03.2025 та заборони виконання Наказу шляхом здійснення реєстраційних дій щодо відповідних об`єктів нерухомості, підлягає задоволенню, оскільки Заявником наведені обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів забезпечення позову може порушити права ТОВ «Регіональні Ресурси» та унеможливити ефективний захист права ТОВ «Регіональні Ресурси», а вжитті судом заходи не є вкрай обтяжливим для Відповідачів та сприятимуть запобіганню порушення прав ТОВ «Регіональні Ресурси» на час вирішення спору в суді, та в разі задоволення позову забезпечить реальну можливість виконання рішення суду і ефективний захист права ТОВ «Регіональні Ресурси», щодо якого Заявник має намір подати позов.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 144, 232-235, 255 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ТОВ «Регіональні Ресурси» в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Беркута М.С. від 18.03.2025 б/№ (вх. № 16/25) про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

2. Зупинити дію Наказу Міністерства юстиції України від 17.03.2025 № 768/5.

3. Заборонити Офісу протидії рейдерству, усім органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України чи його територіального органу, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, виконувати Наказ від 17.03.2025 № 768/5 та будь-які нотаріальні та реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо:

- нежитлової будівлі загальною площею 106 кв.м. за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В (РНОНМ 391);

- нежитлової будівлі - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б) загальною площею 409 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 25 (РНОНМ 000);

- нежитлового приміщення, група приміщень № 27 (в літері А) загальною площею 91 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 25 (РНОНМ 000);

- приміщення № 27 та нежитлового будинку (літера А) загальною площею 3041,5 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 27 (РНОНМ 00).

4. Стягувачем у виконавчому провадженні за даною ухвалою про забезпечення позову є: ТОВ «Регіональні Ресурси» (07501, Київська обл., смт Баришівка, вул. Софіївська, 34, буд. 1; ) в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича (свідоцтво № 1954 від 15.10.2020, адреса: 01019, м. Київ, а/с 71; РНОКПП НОМЕР_1 ).

5. Боржниками у виконавчому провадженні за даною ухвалою про забезпечення позову є:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» (03039, м. Київ, пр-т Голосіївський, буд. 17, оф. 3/1; );

- Офіс протидії рейдерству, усі державні реєстратори прав на нерухоме майно; нотаріуси усіх нотаріальних округів; будь-які інші особи, наділені функціями державного реєстратора прав на нерухоме майно.

6. Примірник ухвали надіслати Заявнику.

Дана ухвала відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом.

Дата набрання чинності ухвалою - 18.03.2025 року.

Строк пред`явлення ухвали Господарського суду Київської області від 18.03.2025 про забезпечення позову у справі № 911/22/24 (911/953/25) до виконання - до 18.03.2028.

Відповідно до частини 1 ст. 144 ГПК України ухвала Господарського суду Київської області від 18.03.2025 про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати підписання ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Дата підписання ухвали 18.03.2025.

Суддя С.Ю. Наріжний