ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м.Харків Справа № 913/5/25
Провадження №13/913/5/25
Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали за позовом
Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»
До відповідача Комунального підприємства "Первомайськтеплокомуненерго" Первомайської міської ради, м. Золоте Попасняського району Луганської області
про стягнення 1 096 819 грн 76 коп.
Без виклику представників сторін
Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулась до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до відповідача Комунального підприємства "Первомайськтеплокомуненерго" Первомайської міської ради про стягнення заборгованості за договором № 20/21-8263-КП-20 постачання природного газу від 25.09.2020 р., що складається з основного боргу 679 242,01 грн; - 3 % річних 62 144,81 грн; інфляційні втрати 355 432,94 грн.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2025 р. позовну заяву передано на розгляд судді Яресько Б.В.
08.01.2025 р. суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи шляхом надсилання електронного примірника ухвали від 08.01.2025 до зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав.
Враховуючи вищевикладене, судом вчинені всі можливі заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд спору та забезпечення його процесуальних прав на подання відзиву та клопотань щодо розгляду справи.
Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до положень ст.248 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд
25.09.2020 року між сторонами було укладено договір № 20/21-8263-КП-20 постачання природного газу.
Відповідно до пункту 4.2 Договору, ціна за 1000 куб.м. природного газу визначається Сторонами щомісяця шляхом підписання додаткової угоди на підставі Прейскуранту.
Пунктом 3.1 Договору визначено, що право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передача. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.
На виконання умов Договору, Позивач за період листопад 2020 р. - квітень 2021 р. передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 1 290 284,58 грн., що підтверджується актами приймання передачі природного газу.
Відповідно до пункту 5.1 Договору, оплата за газ здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.
Оплату за переданий газ відповідачем здійснено частково в розмірі 611 042,57 грн.
Також, позивач просить суд стягнути з відповідача суму судових витрат.
Відповідач відзиву на позовну заяву, або доказів оплати боргу суду не надав.
Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача до відповідача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне.
Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір від є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Факт поставки позивачем відповідачеві природного газу підтверджується актами приймання-передачі природного газу (на території підконтрольній українській владі), а саме:
від 30.11.2020 р. на суму 167975,44 грн
від 31.12.2020 р. на суму 250081,78 грн
від 31.01.2021 р. на суму 321232,40 грн
від 28.02.2021 р. на суму 272900,84 грн
від 31.03.2021 р. на суму 218007,72 грн
Приписами ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
У п.5.1 договору передбачено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.
Відповідач спожитий природний газу оплатив частково в сумі 611 042,57 грн., у подальшому оплату не здійснював.
Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений у листопаді 2020 року квітні 2021 року природний газ у сумі 679 242,01 грн.
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 11.12.2020 по 31.10.2024 у сумі 62 144,81 грн та інфляційних втрат за період з січня 2021 року по жовтень 2024 року в сумі 355 432,94 суд зазначає наступне.
Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Перевіривши розрахунок 3% річних, та інфляційних втрат наданий позивачем, судом встановлено, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до даних первинних документів та договірних умов.
Ураховуючи викладене позов підлягає повному задоволенню.
У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов задовольнити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 06.03.2025.

СУДДЯ Богдан ЯРЕСЬКО