ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2025 р. Справа№ 920/1061/23(920/886/24)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представників сторін:

від позивача: Спиридонов А.А. в режимі відеоконференції

відповідач: ОСОБА_1. особисто в режимі відеоконференції

від відповідача: Ткач В.М. в режимі відеоконференції

від відповідача: Приходько А.С. на підставі доручення

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024

у справі №920/1061/23(920/886/24) (суддя Яковенко В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт"

до ОСОБА_1

про стягнення 7974,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ТОВ "ШП "Харківенергоремонт" звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 7974,14 грн. заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 23.11.2023 по 30.04.2024, з яких: 7829,88 грн. основний борг, 90,99 грн. інфляційні втрати, 53,27 грн. 3% річних, а також судовий збір в сумі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу в період з 23.11.2023 по 30.04.2024, що підтверджується розрахунками заборгованості за використану теплову енергію за вказаний період, актами приймання теплоносія та актами перевірки роботи системи опалення, показанням теплового лічильника на загальну суму 7974,14 грн.

Відповідачем, в свою чергу, не було сплачено вартість наданої послуги з постачання теплової енергії за вказаний вище період, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 24.07.2024 прийнято позовну заяву ТОВ "ШП "Харківенергоремонт" до розгляду у відокремленому провадженні в межах провадження у справі №920/1061/23 банкрутство ТОВ "ШП "Харківенергоремонт"; справу № 920/1061/23(920/886/24) прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

За наслідками розгляду заявлених позовних вимог рішенням Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 у справі №920/1061/23 (920/886/24) позов задоволено повністю; присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт"7829,88 грн. заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 23.11.2023 по 30.04.2024, 90,99 грн. інфляційних втрат, 53,27 грн. 3% річних та 2422,40 грн. судового збору.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачу надавались та ним споживались житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії, в тому числі теплової енергії, витраченої на загально будинкові потреби опалення будинку, однак оплата здійснена не була.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 року у справі №920/1061/23(920/886/24) та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

За твердженням скаржника, в матеріалах справи відсутні докази та факти надання послуг з постачання теплової енергії для опалень місць загального користування, їх отримання та споживання відповідачем, а відтак нарахована заборгованість є неправомірною. Крім того, апелянт зазначає, що договір про надання послуг з постачання теплової енергії між сторонами взагалі не укладався.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Мальченко А.О., судді: Агрикова О.В., Козир Т.П.

29.10.2024 головуючим суддею Мальченко А.О.,суддями Агриковою О.В., Козир Т.П. заявлено самовідвід у справі №920/1061/23(920/886/24), який мотивовано наявністю обставин, які виключають можливість участі вказаних суддів у розгляді даної апеляційної скарги, за наслідками розгляду якого ухвалою суду від 29.10.2024 року вказану заяву про самовідвід у справі №920/1061/23(920/886/24) задоволено, а матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії згідно положень ГПК України.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 у справі №920/1061/23 (920/886/24) передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., судді: Пантелієнко В.О., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 04.11.2024 вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 у справі №920/1061/23(920/886/24), повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/1061/23 (920/886/24).

14.11.2024 року супровідним листом Господарського суду Сумської області №920/1061/23(920/886/24)/352 від 08.11.2024 року витребувані матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 року справі №920/1061/23(920/886/24) залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів на підтвердження відправлення копії цієї скарги і доданих до неї документів позивачу - ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" або його представнику Будашному М.С., а також поданням апеляційної скарги після закінчення строків, установлених ст.256 ГПК України, та без клопотання про поновлення цих строків, з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Копію ухвали суду від 14.11.2024 направлено на адресу скаржника 19.11.2024 та відповідно до штрихкодового ідентифікатору 173 отримано ОСОБА_1 особисто 28.11.2024 року.

Відтак, граничний строк подання до суду клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, з урахуванням вихідних днів, є 09.12.2024 року.

30.11.2024, згідно відомостей на конверті, тобто в межах встановленого судом строку, скаржником надано докази на підтвердження відправлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів представнику позивача - Будашному М.С., а також подано заяву про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Ухвалою суду 09.12.2024 року поновлено ОСОБА_1 строк для подання апеляційної скарги, звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 року у справі №920/1061/23(920/886/24), відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 року у справі №920/1061/23(920/886/24), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 13.02.2025 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

25.12.2024 через відділ документального забезпечення суду засобами поштового зв`язку від скаржника надійшли заперечення на відзив, заява про надання безоплатної вторинної правової допомоги та заява про участь в судовому засіданні 13.02.2025 в режимі відеоконференції, проведення якого просить доручити Шосткинському міськрайонному суду Сумської області.

Слід зазначити, що головуючий суддя Остапенко О.М. з 20.12.2024 по 13.01.2025 року перебував у відпустці.

Ухвалою суду від 16.01.2025 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні 13.02.2025 року в режимі відеоконференції у приміщенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області.

22.01.2025 року через відділ документального забезпечення суду засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення доказів, а також заява про її участь та клопотання про участь її представника в судовому засіданні 13.02.2025 року в режимі відеоконференції, проведення якого просить доручити Новгород-Сіверському районному суду Чернігівської області, за наслідками розгляду якого ухвалою суду від 27.01.2025 року вищевказане клопотання було задоволено та призначено проведення судового засідання 13.02.2025 року в режимі відеоконференції.

06.02.2025 року через відділ документального забезпечення суду засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 надійшли клопотання про надання доказів отримання позовної заяви та заява про незаконність відзиву ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" на апеляційну скаргу.

06.02.2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшли дві ідентичні за змістом заяви про участь його представника в судовому засіданні 13.02.2025 року в режимі відеоконференції, проведення якого просить забезпечити поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, за наслідками розгляду якої ухвалою суду від 11.02.2025 року заяву задоволено, розгляд справи призначено в режимі відеоконференції за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У зв`язку з перебуванням судді Пантелієнко В.О. у відпустці витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2025 року для розгляду справи №920/1061/23(920/886/24) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 12.02.2025 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №920/1061/23(920/886/24) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 року.

В судове засідання 13.02.2025 в режимі відеоконференції з`явились представник позивача, відповідач особисто та його представник, а також представник відповідача безпосередньо у приміщення суду.

Розглянувши в судовому засіданні заяви відповідача про надання вторинної правової допомоги, про забезпечення доказів та клопотання про надання доказів отримання відповідачем позову, заслухавши позиції учасників судового процесу з цього приводу, колегією суддів відмовлено в їх задоволенні з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість, про що в судовому засіданні постановлено відповідну ухвалу від 13.02.2025 року.

Скаржник та його представники в судовому засіданні в режимі відеоконференції та у приміщенні суду вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 року у справі №920/1061/23(920/886/24) повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник ТОВ "ШП "Харківенергоремонт" в судовому засіданні в режимі відеоконференції проти доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

13.02.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 року у даній справі - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, з 15.10.2006 ТОВ "ШП "Харківенергоремонт" забезпечує тепловою енергією на опалення підприємства, установи, організації та населення м. Шостки і визнане надавачем послуг з теплопостачання (постачання теплової енергії) згідно з рішенням Виконавчого комітету Шосткинської міської ради №226 від 28.07.2006.

Предметом господарської діяльності позивача є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення, підприємств, установ та організації міста Шостка. Тобто позивач є виконавцем комунальної послуги в значенні Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VІІ.

Позивач забезпечує тепловою енергією на опалення зокрема і багатоквартирний будинок № 5 по вулиці Робочій в місті Шостка.

У зазначеному вище багатоквартирному будинку власником приміщення (групи нежитлових приміщень), загальною площею 92,9 кв.м, є ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна, на відповідній правовій підставі, і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб.

Таким чином, відповідач є індивідуальним споживачем у розумінні Закону.

Надання житлово-комунальних послуг (до якої належить послуга з постачання теплової енергії) здійснюється виключно на договірних засадах.

Частиною 1 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, зокрема 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно; 2) колективний договір; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, за кожним видом комунальних послуг.

Положеннями ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено відповідні виключення з моделі правовідносин між споживачем та виконавцем комунальних послуг, а саме, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Статтями 633, 634 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться, а договором приєднання, в свою чергу, є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

При цьому відповідно до ч. 5, 6 ст. 633 ЦК України актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Так п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону, у системному зв`язку з наведеними вище положеннями ЦК України, встановлено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Згідно з п. 3 розділу VI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Згідно з ч.7 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 "Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії", якою затверджено Типові договори про надання послуг з постачання теплової енергії за відповідними моделями договірних відносин.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 13 Закону публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Текст публічного договору приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії було розміщено на офіційному вебсайті ТОВ "ШП "Харківенергоремонт" http://shkhaer.coni.ua/spogyvacham/publісітпii-dogovir-priednannya.ht.inl 01.10.2021 та на офіційному вебсайті Шосткинської міської ради - shostka-rada.gov.ua, тобто договір є укладеним за умови відсутності рішень співвласників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин будинку одразу після спливу 30 днів з моменту його опублікування та факту приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) - вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги (п. 4 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджено постановою КМУ № 1022 від 08.09.2021).

Таким чином, типові договори з індивідуальними споживачами про надання послуги з постачання теплової енергії вважаються укладеними з відповідною категорією споживачів з 01.11.2021.

Предметом Договору є надання виконавцем споживачу послуги з постачання теплової енергії, обсяг якої визначається зокрема як частина обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з листопада 2021 року по квітень 2024 року включно на загальну суму 7829,88 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості за використану теплову енергію за вказаний період, актами приймання теплоносія та актами перевірки роботи системи опалення, показаннями теплового лічильника

Відповідно до п. 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315.

Обсяги спожитої споживачем послуги за відповідний період обліковувались встановленим в будинку № 5 по вулиці Робоча в місті Шостка лічильником. Зауваження щодо правильності роботи зазначеного лічильника обліку теплової енергії від відповідача не надходили.

У свою чергу відповідачем не було сплачено вартість наданої послуги з постачання теплової енергії за вказаний вище період, що являє собою прострочення відповідачем грошового зобов`язання.

Відповідно до абз. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 30 Договору передбачено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, визначеної Правилами та плати за абонентське обслуговування.

Згідно з п. 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Пунктом 33 Договору передбачено, що виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається у паперовій формі.

Відповідно до п. 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

У зв`язку з несплатою відповідачем вартості наданої послуги з постачання теплової енергії, виникла заборгованість в сумі 7829,88 грн. перед позивачем за Договором, що є порушенням майнових прав та інтересів останнього.

Враховуючи, що відповідачем заборгованість погашено не було, позивач звернувся з позовом до суду.

За ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов`язань є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності ст. 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 222 ГП України передбачено, що учасники господарських відносин, які порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно Акта ТОВ "ШП "Харківенергоремонт" приймання теплоносія на опалювальний об`єкт по вул. Робоча, буд. 5 встановлено, що 23.10.2021 теплопостачальною організацією було подано, а споживачем прийнято теплоносій на тепловому вузлі будівлі по вул. Робоча, буд. 5.

Згідно Акта перевірки роботи системи опалення після подачі теплоносія за опалювальний сезон 2021-2022 років було перевірено, зокрема, систему опалення за адресою: м. Шостка, вул. Робоча, буд. 5.

Згідно Акта ТОВ "ШП "Харківенергоремонт" приймання теплоносія на опалювальний об`єкт по вул. Робоча, буд. 5 встановлено, що 01.11.2022 теплопостачальною організацією було подано, а споживачем прийнято теплоносій на тепловому вузлі будівлі по вул. Робоча, буд. 5.

Згідно Акта перевірки роботи системи опалення після подачі теплоносія за опалювальний сезон 2022-2023 років було перевірено, зокрема, систему опалення за адресою: м. Шостка, вул. Робоча, буд. 5.

Згідно Акта ТОВ "ШП "Харківенергоремонт" приймання теплоносія на опалювальний об`єкт по вул. Робоча, буд. 5 встановлено, що 27.10.2023 теплопостачальною організацією було подано, а споживачем прийнято теплоносій на тепловому вузлі будівлі по вул. Робоча, буд. 5.

Згідно Акта перевірки роботи системи опалення після подачі теплоносія за опалювальний сезон 2023-2024 років було перевірено, зокрема, систему опалення за адресою: м. Шостка, вул. Робоча, буд. 5.

У матеріалах справи наявні копії показань теплового лічильника житлового будинку по вул. Робоча, буд. 5 у м. Шостка.

Відповідач не розрахувався за послуги, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача.

Факт отримання теплової енергії в спірному періоді скаржником в апеляційній скарзі заперечується у зв`язку з відсутністю договірних відносин з постачальником теплової енергії.

Колегія суддів відхиляє аргументи відповідача в частині відсутності між сторонами укладеного договору на постачання теплової енергії, оскільки відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить як на споживачеві, так і на теплопостачальній організації, не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини.

Відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє відповідача від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі №6-59цс13).

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Як вже було зазначено вище, текст публічного договору приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії було розміщено на офіційному вебсайті ТОВ "ШП "Харківенергоремонт" 01.10.2021.

Так, позивач зазначав, що протягом 30 днів з дня опублікування Типового індивідуального договору, на адресу останнього від відповідача не надходило жодних документів, які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин.

Таким чином, з 01.11.2021 між позивачем та відповідачем укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Наведені обставини відповідач не спростував ані в суді першої інстанції, ані в апеляційному господарському суді.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується виконання позивачем своїх обов`язків відповідно до договору, а саме, надання відповідачу послуги з постачання теплової енергії у період з 23.11.2023 по 30.04.2024 року.

Доказів сплати боргу матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо встановлення факту неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати отриманих послуг з постачання теплової енергії період з 23.11.2023 по 30.04.2024 року.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді нарахування на суму боргу трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачу нараховані інфляційні втрати в сумі 90,99 грн. та 3% річних в сумі 53,27 грн.

Перевіривши надані розрахунки, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність заявлених до стягнення 90,99 грн. інфляційних втрат та 53,27 грн. 3% річних нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.

Щодо правомірності такого нарахування та посилання представника скаржника на Постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою КМУ №206 від 05.03.2022 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", зокрема передбачено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:

- нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).

У даному нормативно-правовому акті йдеться мова про заборону нарахувань безпосередньо такій категорії як "населення".

Положеннями статті 1 Закону України "Про теплопостачання" №2633-IV від 02.06.2005 (із змінами та доповненнями) визначено, що споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Визначальним для вибору тарифу, який застосовуватиметься у розрахунках між сторонами, є саме визначення категорії, до якої відноситься споживач:

- населення, яке є власниками, орендарями житлових приміщень (квартир) і отримує послуги з централізованого опалення, укладає із теплопостачальною організацією договір про надання послуг з централізованого опалення із зазначенням встановленого тарифу на послугу з централізованого опалення;

- фізичні особи-підприємці, які використовують, зокрема, нежитлові приміщення у структурі багатоквартирних житлових будинків для здійснення у них підприємницької діяльності, укладають з теплопостачальними організаціями договори купівлі-продажу теплової енергії із зазначенням у них встановленого тарифу для "інших споживачів".

Згідно з пунктом 1.5 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, затвердженого постановою НКРЕКП №1174 від 25.06.2019, формування тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії здійснюється з урахуванням витрат за кожним видом ліцензованої діяльності, облік яких ведеться ліцензіатом окремо.

Тарифи формуються для таких категорій споживачів: населення; бюджетні установи; релігійні організації (крім обсягів, що використовуються для провадження виробничо-комерційної діяльності); інші споживачі.

Тарифи для кожної категорії споживачів визначаються на підставі економічно обґрунтованого розподілу витрат, пов`язаних з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії.

Згідно зі статтею 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Щодо оплати комунальних послуг за тарифами "для бюджетних установ" зазначено, що відповідно до статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи:

- органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Щодо оплати комунальних послуг за тарифами для "інших споживачів" комунальних послуг зазначено, що всі інші особи, які не підпадають під зазначені вище категорії, здійснюють оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами для "інших споживачів".

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що розрахунок заборгованості відповідача здійснено позивачем щодо категорії "інших споживачів", а тому останній не належить до категорії "населення" у договірних відносинах з позивачем в даній справі, як наслідок встановлена Постановою КМУ №206 від 05.03.2022 заборона стосується тільки категорії споживачів "населення", до якої відповідач не відноситься.

Щодо твердження скаржника про безпідставне стягнення судом з нього 2422,40 грн. судового збору на користь позивача, оскільки відповідач є інвалідом ІІ групи та звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то судова колегія зазначає, що згідно ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати позивача покладаються на відповідача.

При цьому, наведена норма ГПК України не звільняє відповідачів від відшкодування понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору.

У даній справі ОСОБА_1 виступає у статусі відповідача та при розгляді справи в суді першої інстанції не була платником судового збору.

А тому, правомірним в даному випадку є покладення на ОСОБА_1 судових витрат по сплаті судового збору, понесених позивачем при поданні позовної заяви у зв`язку із неправомірними діями відповідача.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а посилання апелянта на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення не вбачається.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 у справі №920/1061/23(920/886/24) залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 у справі №920/1061/23(920/886/24) залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Справу повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 11.03.2025 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

С.В. Сотніков