ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" березня 2025 р. м. Київ Справа № 911/858/22

Суддя Заєць Д.Г., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» б/н від 21.02.2025 року (вх. №4913 від 21.02.2025) на рішення приватного виконавця у справі №911/858/22

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», Київська обл., Бориспільський р-н., с. Гора

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс», Київська обл., Бориспільський р-н., м. Бориспіль - 7

про стягнення 987000 грн. та зобов`язання виконати пункти договору

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.08.2023 року у справі №911/858/22 (суддя Подоляк Ю.В.) позов Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» про стягнення 987000 грн. неустойки та зобов`язання виконати умови п.п. 2.2.2 п. 2.2 договору від 20.04.2015 № 02.5-14/1-30, а саме: надати ДП МА «Бориспіль» довідки про чистий дохід, отриманий від своєї діяльності за звітний місяць відповідно до предмету цього Договору, за червень 2021 року, липень 2021 року, серпень 2021 року, вересень 2021 року, жовтень 2021 року, листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року за підписом керівника і головного бухгалтера ТОВ «Аеро Ресторантс» та періодичні місячні звіти, видані касовими апаратами з фіскальними номерами , за червень 2021 року, липень 2021 року, серпень 2021 року, вересень 2021 року, жовтень 2021 року, листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року, які містять обов`язкові реквізити і дані, визначені п.п. 14, 19 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 № 199 «Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування» задоволено частково. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» (м. Бориспіль, 7 Бориспільський р-н, Київська обл., 08301, ідентифікаційний код 37222400) виконати умови п.п. 2.2.2 п. 2.2 договору від 20.04.2015 № 02.5-14/1-30, а саме: надати ДП МА «Бориспіль» довідки про чистий дохід, отриманий від своєї діяльності за звітний місяць відповідно до предмету цього Договору, за червень 2021 року, липень 2021 року, серпень 2021 року, вересень 2021 року, жовтень 2021 року, листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року за підписом керівника і головного бухгалтера ТОВ «Аеро Ресторанс» та періодичні місячні звіти, видані касовими апаратами з фіскальними номерами , за червень 2021 року, липень 2021 року, серпен «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІННОВАЦІЯ» б/н від 08.11.2024 року (вх. №4014 від 11.11.2024) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЕВЕРЕСТ-10» про усунення перешкод у користуванні майном та відзив на позовну заяву б/н від 11.11.2024 року (вх. №12689/24 від 11.11.2024), в якому відповідач проти позову заперечує. Також, разом з поданням відзиву відповідачем подано до суду клопотання б/н від 11.11.2024 року (вх. №11161/24 від 16.11.2024) про витребування доказів.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 року у справі №911/858/22 апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 15.08.2023 у справі №911/858/22 - без змін. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладено на її заявника позивача у справі.

Постановою Верховного Суду від 27.02.2024 року у справі №911/858/22 касаційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 та рішення Господарського суду Київської області від 15.08.2023 у справі №911/858/22 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" про стягнення неустойки в розмірі 149000 (сто сорок дев`ять тисяч) грн. 00 коп. Справу №911/858/22 в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області. В іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 та рішення Господарського суду Київської області від 15.08.2023 у справі №911/858/22 залишено без змін.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями справу №911/858/22 передано для розгляду судді Зайцю Д.Г.

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.06.2024 року у справі №911/858/22 (суддя Заєць Д.Г.) позовні вимоги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» в частині стягнення 149000,00 грн. неустойки задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» (м. Бориспіль, 7 Бориспільський р-н, Київська обл., 08301, ідентифікаційний код 37222400) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (вул. Бориспіль-7, с. Гора, Бориспільський р-н, Київська обл., 08300, ідентифікаційний код 20572069) 74500 (сімдесят чотири тисячі п`ятсот) грн. неустойки, 2235 (дві тисячі двісті тридцять п`ять) грн. витрат зі сплати судового збору та 13632 (тринадцять тисяч шістсот тридцять дві) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги. В іншій частині позову відмовлено.

До суду через систему «Електронний суд» від боржника надійшла скарга б/н від 21.02.2025 року (вх. №4913 від 21.02.2025) на рішення приватного виконавця у справі №911/858/22, за змістом якої скаржник просить суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову Приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Дубровіна С. І. від 05.02.2025 року про відкриття виконавчого провадження за реєстраційним номером (ВП №) 77102133 з виконання наказу № 911/858/22, виданого 06.12.2023 року Господарським судом Київської області, суддею Подоляком Ю. В. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» (м. Бориспіль, -7, Бориспільський р-н, Київська обл., 08301, ідентифікаційний код 37222400) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (вул. Бориспіль-7, с. Гора, Бориспільський р-н, Київська обл., 08300, ідентифікаційний код 20572069), 419000,00 грн. неустойки, 15051,00 грн. витрат зі сплати судового збору;

- визнати незаконною та скасувати постанову Приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Дубровіна С. І. від 06.02.2025 року про закінчення виконавчого провадження за реєстраційним номером (ВП №) 77102133.

Також у скарзі скаржник просить суд поновити йому строк для подання скарги на постанову Приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Дубровіна С. І. від 05.02.2025 року про відкриття виконавчого провадження за реєстраційним номером (ВП №) 77102133 та на постанову Приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Дубровіна С. І. від 06.02.2025 року про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2025 року наведену вище скаргу передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Згідно розпорядження Керівника апарату Господарського суду Київської області №14-АР від 05.03.2024 року, відповідно до підпункту 2.3.49 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, передано скаргу (вх. № 4913) від 21.02.2025 на рішення, дії, бездіяльність приватного виконавця, судді Зайцю Д.Г., в провадженні якого перебуває справа №911/858/22.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» б/н від 21.02.2025 року (вх. №4913 від 21.02.2025) на рішення приватного виконавця у справі №911/858/22 передано для розгляду судді Зайцю Д.Г.

Розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» б/н від 21.02.2025 року (вх. №4913 від 21.02.2025) на рішення приватного виконавця у справі №911/858/22, суд дійшов висновку про залишення її без розгляду з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (частина перша статті 28 Закону України «Про виконавче провадження»).

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до статті 339-1 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Схожа за змістом норма закріплена і у частині першій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження» є загальною нормою по відношенню до статей 339 341 ГПК України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів державної виконавчої служби.

Під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК України, вміщених у роз. VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень», зокрема, щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом «а» частини першої статті 341 цього Кодексу (такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 920/149/18).

Пунктом «а» частини першої статті 341 ГПК України встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Водночас, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина друга статті 341 ГПК України) і саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності непереборних обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

Водночас, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 04.02.2022 року у справі № 925/308/13-г зазначила, що за порівняльного аналізу змісту термінів «дізнався» та «повинен був дізнатися», що містяться у положеннях статті 341 Господарського процесуального кодексу України, суд доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо. У цьому висновку Суд враховує, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя і сторони повинні очікувати їх застосування задля забезпечення дотримання принципу юридичної визначеності. Отже, під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 341 Господарського процесуального кодексу України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо). У висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постановах від 14.08.2019 року у справі №910/7221/17, від 12.01.2021 року у справі №910/8794/17, від 12.10.2021 року у справі №918/333/13-г.

У пунктах 52, 53 постанови Верховного Суду від 24.10.2022 у справі №910/18480/20 також зазначено, що враховуючи положення законодавства (статті 18, 19, 28 Закону «Про виконавче провадження»), учасник виконавчого провадження обґрунтовано покладається на отримання протягом розумного строку відповідних документів (відомостей) від виконавця, однак таке очікування не може бути надто тривалим. У випадку неотримання відповідних документів (відомостей) протягом тривалого часу та невжиття відповідних заходів учасником виконавчого провадження, спрямованих на таке отримання, застосуванню підлягає презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» звернулося до приватного виконавця з відповідною заявою про закінчення виконавчого провадження №77102133 на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом внаслідок односторонніх правочинів, вчинених Позивачем - 06.02.2025 року, а зі скаргою на дії приватного виконавця до господарського суду - 21.02.2025 року (через 16 днів після прийняття постанови від 05.02.2025 року про відкриття виконавчого провадження за реєстраційним номером (ВП №) 77102133 з виконання наказу №911/858/22, виданого 06.12.2023 року Господарським судом Київської області, суддею Подоляком Ю. В. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» (м. Бориспіль, -7, Бориспільський р-н, Київська обл., 08301, ідентифікаційний код 37222400) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (вул. Бориспіль-7, с. Гора, Бориспільський р-н, Київська обл., 08300, ідентифікаційний код 20572069), 419000,00 грн. неустойки, 15051,00 грн. витрат зі сплати судового збору, тобто з пропуском строку, встановленого пунктом «а» частини першої статті 341 ГПК України.

Слід зазначити, що передумовою для розгляду скарги по суті є встановлення факту подання цієї скарги у строк, передбачений частиною першою статті 341 ГПК України, або наявності відповідного клопотання та обставин для поновлення такого строку, якщо його було пропущено з поважних причин.

З`ясування обставин дотримання заявником встановленого законом процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного чи приватного виконавця, наявності клопотання про поновлення такого строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання зазначеного строку, відсутності клопотання про його поновлення, а також поважності причин для такого поновлення, є залишення скарги без розгляду в порядку частини другої статті 118 ГПК України. ( правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 року у справі №909/615/15).

За приписами статті 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 341 ГПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги на дії виконавця може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що скаржником процесуальний строк для звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця пропущений.

В обгрунтування поважності причин пропуску строку на подання скарги, скаржник зазначає, що лише 12.02.2025 року він дізнався про порушення Виконавцем своїх прав, отримавши 12.02.2025 року від Виконавця його заяву від 07.02.2025 року вих. № 963 розраховуючи на те, що Виконавець скасує свої постанови про відкриття виконавчого провадження №77102133 від 05.02.2025 року та постанови про закінчення виконавчого провадження №77102133 від 06.02.2025 року.

Разом з цим, скаржником не надано жодного доказу, що ним отримано заяву приватного виконавця від 07.02.2025 року лише 12.02.2025 року.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду (п. 2 ч. 2 ст. 341 ГПК України).

Враховуючи, що скаржником не доведено, що він дізнався про порушення його прав лише, 12.02.2025 року, суд дійшов висновку, що скаржником не наведено поважних причин для поновленням пропущеного строку для звернення до суду з даною скаргою, тому суд скаргу залишає без розгляду.

Крім того, суд зазначає скаржнику, що він не позбавлений права звернутися до суду з новою скаргою повторно з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку.

Керуючись ст. 118, 234, 235, 342, 343 ГПК України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» про поновлення строку для подання скарги на постанову Приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Дубровіна С. І. від 05.02.2025 року про відкриття виконавчого провадження за реєстраційним номером (ВП №) 77102133 та на постанову Приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Дубровіна С. І. від 06.02.2025 року про закінчення виконавчого провадження відмовити.

2. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» б/н від 21.02.2025 року (вх. №4913 від 21.02.2025) на рішення приватного виконавця у справі №911/858/22 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць