ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5148/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

секретар судового засідання Кафланова А.С.

розглянувши справу № 916/5148/24 в порядку загального позовного провадження

за позовом: акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» /, адреса 39610, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3/

до відповідача: акціонерного товариства «Одеснафтопродукт» /, адреса 65039, м. Одеса, 2-й Артилерійський провулок, буд. 6/

про стягнення 1 917 635,24 грн

за участі представників учасників справи:

від позивача: не з`явився, через систему «Електронний суд» 05.03.2025 подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

22.11.2024 акціонерне товариство «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх.№5281/24/ до акціонерного товариства «Одеснафтопродукт», в якій просить про стягнення 1 917 635,24 грн, з яких 1 178 597,14 грн - послуги зі зберігання за період з 16.11.2021 по 14.11.2024 , 530918,55 грн - інфляційні втрати, 105 989,31 грн - три відстоки річних, 102 130,24 грн - пені.

В обгрунтування заявлених позовних вимог посилається на неналежне виконання умов договору поставки нафтопродуктів № 404/2/2718 від 30.04.2021 та положення ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст. 232 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 27.11.2024 прийнято до розгляду позовну заяву акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (вх. № 5281/24 від 22.11.2024) та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 18.12.2024 о 12:00 год. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

З довідки про доставку електронного документу вбачається, що документ в електронному вигляді «Ст.176 ч.2 Ухвала про відкриття провадження у справі (загальне)» від 27.11.24 по справі №916/5148/24 (суддя Петренко Н.Д.) було надіслано одержувачу акціонерному товариству «Одеснафтопродукт» в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 03.12.2024 о 16:21. вих. № 916/5148/24/73058/24 від 04.12.24.

Згідно з ч. 5 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

За змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.11.2024 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Відповідач АТ «Одеснафтопродукт» правом на подання відзиву не скористалось, будь-яких заяв щодо розгляду справи у строк, визначений судом для подання відзиву, до суду не подавало.

18.12.2024 підготовче засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді Петренко Н.Д. на лікарняному з 11.12.2024.

Ухвалою від 30.12.2024 призначено підготовче засідання по справі 916/5148/24 на 07.02.2025 р. о 13:00.

З довідки про доставку електронного документу вбачається, що документ в електронному вигляді «Ст.120 Ухвала про повідомлення або виклики» від 30.12.24 по справі №916/5148/24 (суддя Петренко Н.Д.) було надіслано одержувачу акціонерному товариству «Одеснафтопродукт» в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 30.01.2025 о 00:00. Вих. № 916/5148/24/4864/25 від 30.01.2025.

В підготовчому судовому засіданні 07.02.2025 судом оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та переходу до розгляду справи по суті на 05.03.2025 на 12:30.

Ухвалою суду від 10.02.2025 повідомлено учасників справи про судове засідання для розгляду справи №916/5148/24 по суті на 05.03.2025 на 12:30.

З довідки про доставку електронного документу вбачається, що документ в електронному вигляді «Ст.120 Ухвала про повідомлення або виклики» від 10.02.25 по справі №916/5148/24 (суддя Петренко Н.Д.) було надіслано одержувачу - акціонерному товариству «Одеснафтопродукт» в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 10.02.2025 о 20:20. Вих. № 916/5148/24/7218/25 від 11.02.2025.

До судового засідання учасники справи не з`явились.

Представник позивача через систему «Електронний суд» 05.03.2025 подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Від відповідача будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не надійшло, причини неявки представника відповідача суду невідомі.

На підставі ч. ч. 1-3 ст. 202 ГПК України суд вважає можливим розглянути справу по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач АТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» посилається на те, що 30.04.2021р. між акціонерним товариством «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» та акціонерним товариством «Одеснафтопродукт» був укладений договір поставки нафтопродуктів №404/2/2118.

На час укладання та виконання договору АТ «Укртатнафта» було публічним акціонерним товариством. Зміна типу акціонерного товариства відбулась в травні 2024р., що підтверджується випискою з ЄДРПОУ.

Позивач зазначає, що в порушення умов договору, АТ «Одеснафтопродукт» здійснило часткову оплату послуг зі зберігання в сумі 705 312,00 грн., що охоплює рахунки на оплату №90657113 від 31.07.2020р. на суму 109 926,00 грн.; №90670714 від 31.08.2020р. на суму 193 626,00 грн.; №90684024 від 30.09.2020р. на суму 187 380,00 грн.; №90696195 від 31.10.2020р. на суму 214 380,00 грн.

Оплата підтверджується листом АТ «Одеснафтопродукт» №05/1130 від 19.11.2020р. про зарахування перерахованих коштів в сумі 13 584 252,59 грн. в оплату зберігання та поставки нафтопродуктів за договором №404/2/2118 від 30.04.2021р.

З вказаної суми 705 312,00 грн. було зараховано в оплату послуг зі зберігання та 12 878 940,59 грн. в оплату поставки товару, що також підтверджується листом АТ «Одеснафтопродукт» №011/1118/1 від 25.10.2021р.

Таким чином, заборгованість АТ «Одеснафтопродукт» перед АТ «Укртатнафта» за послуги зі зберігання складає 1 178 597,14 грн. (1 883 909,14 грн. - 705 312,00 грн.).

На думку позивача, АТ «Одеснафтопродукт» має сплатити АТ «Укртатнафта» суму боргу, з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та пені 1 917 635,24 грн. (1 178 597,14 грн. + 530 918,55 грн. + 105 989,31 грн. + 102 130,24 грн.).

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

30.04.2021р. між публічним акціонерним товариством «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (ПАТ/АТ «Укртатнафта», постачальник) та акціонерним товариством «Одеснафтопродукт» (АТ «Одеснафтопродукт», покупець )був укладений договір поставки нафтопродуктів №404/2/2118, до якого в подальшому були укладені відповідні додаткові угоди від 30.06.2020, 31.08.2020, 31.10.2020, 30.11.2020, 28.02.2021, 31.03.2021.

За умовами п.1.1 договору поставки нафтопродуктів №404/2/2118 від 30.04.2021, ПАТ «Укртатнафта» (Постачальник) взяло на себе зобов`язання поставити товар в асортименті та кількості - паливо жизельне Energy-ДП-Л-Євро5-ВО у кількості згідно таблиць, які узгоджувались додатковими угодами, за ціною погоженою сторонами в договорі та додаткових угодах до нього. Умови передачі товару визначені Розділом 2 та передбачали базис поставки EXW франко-резервуар АТ «Укртатнафта», м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3 згідно Інкотермс 2010.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що у разі, якщо до закінчення дня, протягом якого товар був переданий постачальником покупцеві згідно з актами приймання-передачі нафтопродуктів, покупець не відвантажить (не вибрав) такий товар, то товар вважається переданим покупцем постачальнику на зберігання в кількості, зазначеній в акті приймання-передачі нафтопродуктів.

Згідно пункту 2.5 покупець зобов`язаний здійснити відвантаження (вибірку) товару, переданого їм постачальнику на зберігання відповідно до п.2.4 даного договору, протягом 30-ти календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі товару. У разі не вибірки товару в термін, вказаний в п.2.5 даного договору, покупець, починаючи з 31-го календарного дня з моменту підписання акту приймання-передачі нафтопродуктів, сплачує постачальнику вартість послуг зі зберігання нафтопродуктів в розмірі 3,00 грн. за одну тонну нафтопродуктів за добу, крім того ПДВ 0,60 грн.

Всього вартість послуг зі зберігання однієї тонни товару за добу становить 3,60 грн. з ПДВ (пункт 2.6 договору).

Повернення товару зі зберігання здійснюється шляхом підписання актів приймання передачі нафтопродуктів зі зберігання.

Так, на виконання вказаних положень договору поставки нафтопродуктів №404/2/2118 від 30.04.2021р. ПАТ «Укртатнафта» здійснювало передачу товару АТ «Одеснафтопродукт» протягом 2020-2021рр. згідно актів приймання-передачі нафтопродуктів:

- №81715704 від 31.05.2020р в кількості 960 тн.;

- №81732375 від 30.06.2020р. в кількості 775 тн.;

- №81764005 від 31.08.2020р. в кількості 250 тн.;

- №81800881 від 31.10.2020р. в кількості 1 910 тн.;

- №81823007 від 30.11.2020р. в кількості 550 тн.;

- №81858367 від 28.02.2021р. в кількості 585 тн.;

- №81875956 від 31.03.2021р. в кількості 183 тн.

Загальна кількість переданих нафтопродуктів по Договору поставки склала 5 213 тн.

У зв`язку з не вибіркою АТ «Одеснафтопродукт» вказаного товару з резервуарів постачальника протягом 30-ти календарних днів з моменту підписання актів приймання-передачі, АТ «Укртатнафта» здійснювало зберігання переданих нафтопродуктів у різні періоди часу 2020-2021 років до зняття їх зі зберігання, що документально підтверджується Актами про надання послуг зі зберігання:

- №1/07 від 31.07.2020р. на загальну вартість послуг зі зберігання 109 926,00 грн.;

- №1/08 від 31.08.2020р. на загальну вартість послуг зі зберігання 193 626,00 грн.;

- №1/09 від 30.09.2020р. на загальну вартість послуг зі зберігання 187 380,00 грн.;

- №1/10 від 31.10.2020р. на загальну вартість послуг зі зберігання 214 380,00 грн.;

- №1/12 від 31.12.2020р. на загальну вартість послуг зі зберігання 131 919,67 грн.;

- №1/01 від 31.01.2021р. на загальну вартість послуг зі зберігання 131 919,67 грн.;

- №1/02 від 28.02.2021р. на загальну вартість послуг зі зберігання 192 234,13 грн.;

- №1/03 від 31.03.2021р. на загальну вартість послуг зі зберігання 88 794,07 грн.;

- №1/04 від 31.04.2021р. на загальну вартість послуг зі зберігання 122 580,00 грн.;

- №1/05 від 31.05.2021р. на загальну вартість послуг зі зберігання 107 488,80 грн.;

- №1/06 від 30.06.2021р. на загальну вартість послуг зі зберігання 82 944,00 грн.;

- №1/07 від 31.07.2021р. на загальну вартість послуг зі зберігання 85 708,80 грн.;

- №1/08 від 31.08.2021р. на загальну вартість послуг зі зберігання 85 708,80 грн.;

- №1/09 від 31.07.2021р. на загальну вартість послуг зі зберігання 82 944,00 грн.;

- №1/10 від 31.10.2021р. на загальну вартість послуг зі зберігання 66 355,20 грн.

Загальна вартість наданих послуг зі зберігання склала 1 883 909,14 грн.

У зв`язку з наданням послуг зі зберігання, АТ «Укртатнафта» виписало та зареєструвало наступні податкові накладні на загальну суму 1 883 909,14 грн.: №16947 від 31.07.2020р.; №20070 від 31.08.2020р.; №23435 від 30.09.2020р.; №26112 від 31.10.2020р.; №31601 від 31.12.2020р.; №2125 від 31.01.2021р.; №4204 від 28.02.2021р.; №6226 від 31.03.2021р.; №9782 від 30.04.2021р.; №12785 від 31.05.2021р; №15637 від 30.06.2021р.; №20063 від 31.07.2021р.; №23702 від 31.08.2021р.; №27408 від 30.09.2021р.; №30700 від 31.10.2021р.

Також АТ «Укртатнафта» виставило рахунки на оплату наданих послуг:

- №90657113 від 31.07.2020р. на суму 109 926,00 грн.;

- №90670714 від 31.08.2020р. на суму 193 626,00 грн.;

- №90684024 від 30.09.2020р. на суму 187 380,00 грн.;

- №90696195 від 31.10.2020р. на суму 214 380,00 грн.;

- №90717701 від 31.12.2020р. на суму 131 919,67 грн.;

- №90722886 від 31.01.2021р. на суму 131 919,67 грн.;

- №90729332 від 28.02.2021р. на суму 192 234,13 грн.;

- №90735949 від 31.03.2021р. на суму 88 794,07 грн.;

- №90749099 від 30.04.2021р. на суму 122 580,00 грн.;

- №90762087 від 31.05.2021р. на суму 107 488,80 грн.;

- №90773800 від 30.06.2021р. на суму 82 944,00 грн.;

- №90789479 від 31.07.2021р. на суму 85 708,80 грн.;

- №90806238 від 31.08.2021р. на суму 85 708,80 грн.;

- №90806238 від 30.09.2021р. на суму 82 944,00 грн.;

- №90806238 від 31.08.2021р. на суму 66 355,20 грн.

Всього рахунків було виставлено на суму 1 883 909,14 грн.

Повернення товару зі зберігання було оформлено актами приймання-передачі зі зберігання:

- акт №1/10 від 31.10.2020р. про повернення зі зберігання нафтопродуктів в кількості 1 985,00 тн.;

- акт №1/11 від 30.11.2020р. про повернення зі зберігання нафтопродуктів в кількості 745,66 тн.;

- акт №1/02 від 28.02.2021р. про повернення зі зберігання нафтопродуктів в кількості 930,00 тн.;

- акт №1/03 від 31.03.2021р. про повернення зі зберігання нафтопродуктів в кількості 234,334 тн.;

- акт №1/05 від 12.05.2021р. про повернення зі зберігання нафтопродуктів в кількості 550,00 тн.;

- акт №1/10 від 25.10.2021р. про повернення зі зберігання нафтопродуктів в кількості 768,00 тн.;

Загальна кількість повернутих зі зберігання нафтопродуктів протягом 2020-2021рр. склала 5 213 тн.

Таким чином, весь обсяг нафтопродуктів в загальній кількості 5 213 тн., який передавався АТ «Одеснафтопродукт» по договору поставки нафтопродуктів №404/2/2118 від 30.04.2021р. протягом 2020-2021рр., був повернутий зі зберігання.

Відповідно до п.3.4 договору, покупець здійснює оплату послуг із зберігання у строк, вказаний у листі-вимозі постачальника про оплату, а у випадку відсутності такої вимоги не пізніше 60-ти календарних днів з моменту виставлення постачальником рахунку на оплату таких послуг. По закінченню календарного місяця, в якому здійснювалось зберігання товару, сторони оформлюють акт про надання послуг зі зберігання.

Згідно п.6.1 договору, в редакції додаткової угоди №4 від 31.10.2020р., договір діє до 31.12.2021р., а в частині розрахунків до повного їх завершення.

Судом встановлено, що предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням індексу інфляції та штрафних санкцій в розмірі 1 917 635,24 грн.

Судом досліджено акт звірки розрахунків за 30.04.2020-07.11.2024 за договором №404/2/2118 від 30.04.2020, відповідно до якого АТ «Одеснафтопродукт» недоплачено на користь АТ «Укртатнафта» 1 178 597,14 грн /а.с.99-100/.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч. ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями п. 4.1. договору сторони погодили, що за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та встановлену чинним законодавством України.

У разі порушення строків здійснення платежів за цим договорм, покупець сплачує постачальнику на вимогу останнього пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу (п. 4.2. договору).

В ході судового розгляду справи достеменно встановлено порушення стороною відповідача умов договору №404/2/2118 від 30.04.2020, внаслідок на теперішній час наявна заборгованість в розмірі 1 178 597,14 грн.

Згідно положень ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом досліджені та перевірені розрахунки інфляційних втрат у розмірі 530918,55 грн, трьох відстоків річних у розмірі 105 989,31 грн, пені у розмірі - 102 130,24 грн /яка розрахована з урахуваннм вимог ч. 6 ст. 232 ГК України/, додані стороною АТ «Укртатнафта» до позовної заяви /а.с.101-111/ та встановлена правильність даних розрахунків.

При цьому суд зауважує, що заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача доказів на спростування заявленого розміру заборгованості та інших розрахунків суду не надав.

Згідно зі ст. 73, 74, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому доказами, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми. Докази, які надаються учасниками справи до суду, мають відповідати встановленим критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, що визначені статтями 76 - 79 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності господарського судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 23011,63 грн, що вбачається із платіжної інструкції № від 19.11.2024.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір у розмірі 23011,63 грн підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з акціонерного товариства «Одеснафтопродукт» /, адреса 65039, м. Одеса, 2-й Артилерійський провулок, буд. 6/ на користь акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» /, адреса 39610, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3/ грошові кошти у розмірі 1 917 635,24 грн /один мільйон дев`ятсот сімнадцять тисяч шістсот тридцять п`ять гривень 24 копійки/, з яких 1 178 597,14 грн - послуги зі зберігання, 530918,55 грн - інфляційні втрати, 105 989,31 грн - три відстоки річних, 102 130,24 грн - пеня та судовий збір у розмірі 23 011,63 грн /двадцять три тисячі одинадцять гривень 63 копійки/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 11 березня 2025 р.

Суддя Н.Д. Петренко