РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1259/24

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу, у якій

позивач - Приватне акціонерне товариство "ПРИКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО",

відповідач - Фізична особа - підприємець Кирик Ірина Володимирівна,

про стягнення 15 545,84 грн, з яких пеня - 13 926,84 грн, штраф - 1 619 грн,

ухвалив таке рішення.

1. Суть спору.

1.1. ПАТ "Прикарпаттяобленерго" звернулось з позовом до ФОП Кирик І. В. про стягнення 15 545,84 грн штрафних санкцій за прострочення поставки товару згідно з договором про закупівлю від 09.02.2024 №2024/364, з яких 13 926,84 грн - пеня, 1 619 грн - штраф.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

2.1. Форма провадження.

Суд відповідно до приписів ст. 252 ГПК України ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (ухвала про відкриття провадження від 31.12.2024).

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

2.2. Визначення предмета спору.

Відповідно до позовної заяви від 13.12.2024 (вх.№ 11487/24 від 30.12.2024) предметом позову було стягнення 16 679,42 грн, з яких 15 060,42 грн - пеня, 1 619 грн - штраф.

Відповідно до ухвали від 03.02.2025 суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог.

2.3. Розгляд клопотань.

Згідно з ухвалою від 24.01.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача від 23.01.2025 (вх.№1226/25) про направлення справи за підсудністю.

3. Зміст позовних вимог, заперечень на позов.

3.1. Позовна заява від 13.12.2024 (вх.№ 11487/24 від 30.12.2024).

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачкою був укладений договір про закупівлю товарів від 09.02.2024 №2024/364. У зв`язку із простроченням поставки товару позивач відповідно до умов договору нарахував пеню та штраф. Позовні вимоги обґрунтовує приписами ст. 530, 610, 611, 655, 662, 712 ЦК України, ст. 173, 193, 230, 231, 232 ГК України.

3.2. Відзив на позовну заяву від 24.01.2025 (вх.№ 1271/25 від 27.01.2025).

Заперечує, що 06.09.2024 отримала від позивача рознарядку на поставку олії соняшникової в кількості 102 шт. на суму 16 194,00 грн. Відповідно до наданих доказів рознарядка була надіслана 13.09.2024 від Креховецької Наталії Євгенівни. Крім того, наданий скриншот листа має ряд недоліків, зокрема він надісланий з електронної адреси відмінної ніж та, яка вказана в позовній заяві; не має належних реквізитів таких як електронний підпис або печатка, що є порушенням вимог ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг". Також не надано підтвердження повноважень відправника.

Звертає увагу, що в постанові ВС від 11.06.20219 №904/2882/18 міститься висновок про те, що надана позивачем роздруківка електронної переписки з відповідачем (паперова копія знімка екрана монітора комп`ютера) не є належним доказом відправлення позивачем та отримання відповідачем письмової заявки про надання послуг за договором. З копії знімка екрана монітора комп`ютера не вбачається, лист якого саме змісту було відправлено на електронну адресу. Роздруківка електронної переписки не може вважатись електронними документами (копіями електронних документів) в розумінні ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, оскільки не містить електронного підпису.

3.3. Відповідь на відзив від 30.01.2025 (вх.№ 1533/25).

Заперечує щодо доводів відповідачки. Вказує, що 09.02.2024 між відповідачкою та позивачем був укладений договір про закупівлю товарів №2024/364, відповідно до умов якого відповідачка зобов`язувалася поставити 800 одиниць олії соняшникової за визначеною ціною. Надалі на виконання цього договору позивач направляв заявки на поставку олії з електронної пошти , на підставі яких відповідачка здійснювала поставки олії, що підтверджується видатковими накладними. 13.09.2024 відповідачка отримала заявку, аналогічну попереднім, але товар не поставила, що свідчить про інші причини невиконання умов договору ніж ті, які викладені у відзиві на позовну заяву. Вважає, що конклюдентність її дій при отриманні попередніх заявок є підтвердженням того, що отримана 13.09.2024 заявка була достатньою підставою для поставки товару.

Звертає увагу на висновок, викладений в постанові ВП ВС від 21.06.2023 у справі №916/3027/21. Якщо з урахуванням конкретних обставин справи суд дійде висновку про те, що відповідне листування дає змогу встановити його учасників та може підтверджувати ті чи інші доводи сторін, наприклад, щодо наявності між ними відповідних відносин, ведення певних перемовин тощо, суд може прийняти таке листування як доказ і в такому разі надати йому оцінку сукупно з іншими доказами у справі.

Вважає, що листування електронною поштою в процесі виконання своїх зобов`язань за правочином без накладення електронного підпису на повідомленні допускається, оскільки сторони були відомі та ідентифіковані одна перед одною, а зміст електронних листів є чітким та зрозумілим.

Звертає увагу на те, що зобов`язання за договором залишаються невиконаними по сьогоднішній день, хоча відповідачці достеменно відомо про необхідність поставки товару.

3.4. Заперечення від 04.02.2025 (вх.№ 1870/25 від 05.02.2024).

Відповідачка повторно наголошує, що відповідно до п. 5.1. договору про закупівлю товарів № 2024/364 поставка товару проводиться партіями відповідно до поданої заявки. Проте у договорі відсутні чітко визначені вимоги до форми заявки. Це означає, що заявка має відповідати загальним вимогам ділового документообігу. Позивач у якості доказу надсилає документ у форматі Word, який не має обов`язкових реквізитів, передбачених чинним законодавством, зокрема: відсутність підпису відповідальної особи; відсутність печатки підприємства; відсутність електронного цифрового підпису (ЕЦП); відсутність реєстраційного номеру документа. Також позивач не подав доказів того, що Креховецька Н. Є. мала право діяти від імені позивача. Відповідно норм ЦК України представництво виникає лише на підставі закону, договору або довіреності. У ЄДРЮОФОПГФ немає відомостей, що Креховецька Н. Є. є уповноваженою особою позивача та має право діяти від його імені. В обґрунтування своєї правової позиції посилається на висновок, викладений у постанові КГС ВС від 15.04.2021 у справі №910/8554/20.

3.5. Додаткові пояснення позивача від 10.02.2025 (вх.№ 2158/25).

Повторно звертає увагу, що відповідно до умов договору заявки на постачання товару мають надсилатися електронною поштою та вважаються юридично дійсними. Креховецька Н. Є., яка є завідувачем ВОГХіВ, надіслала заявку через електронну пошту; в електронне повідомлення було вкладено файл в форматі Word, який підтверджував як повноваження особи, так і договір, відповідно до якого направлена заявка. З невідомих причин відповідачка почала ставити під сумнів правильність оформлення заявки тільки після її отримання 13.09.2024, оскільки три попередні рази вона прийняла до виконання заявки за договором, які були направлені з цієї ж електронної пошти та були оформлені завідувачем ВОГХіВ Креховецькою Н.Є. В попередні електронні повідомлення було вкладено файл в форматі Word з аналогічними заявками. Вважає, що отримання і виконання відповідачкою попередніх аналогічних заявок підтверджує те, що отримана нею 13.09.2024 заявка є достатньою підставою для постачання товару.

4. Обставини справи, оцінка доказів.

Дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.

4.1. Між Фізичною особою - підприємцем Кирик Іриною Володимирівною як постачальником та Приватним акціонерним товариством "Прикарпаттяобленерго" як покупцем укладено договір про закупівлю товарів від 09.02.2024 № 2024/364 (далі - Договір).

Згідно з Договором постачальник зобов`язується в 2024 році передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити за цінами, встановленими даним Договором, такий товар: олія соняшникова рафінована "Златовиця" (3 л), одиниця виміру шт., кількість 800, ціна партії без ПДВ 107 960 грн, підприємство країна виробник - ФОП Садигов Ульфат Гамаїл огли, Україна (п. 1.1.).

Обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків (п. 1.2.).

Місце виконання договору - м. Івано-Франківськ (п. 1.5.).

Загальна сума Договору становить 107 960 грн. Закупівля буде проведена згідно з затвердженим бюджетом покупця на 2024 рік. У випадку зміни обсягів фінансування на 2024 рік стосовно предмету закупівлі покупець має право вносити зміни (в межах 50% від загальної суми по закупівлі) до даного Договору (п. 2.1.).

Постачальник відвантажує товар, що є предметом поставки за цим Договором, покупцю за цінами, що визначені в п. 1.1 цього Договору, дійсними та незмінними протягом чинності цього Договору (п. 3.1.).

Доставка товару входить в його ціну, здійснюється постачальником та окремо покупцем не оплачується. Вартість упакування, маркування товару, які здійснюються перед передачею товару покупцеві, входить у вартість товару (п. 3.2.).

Розрахунки проводяться шляхом перерахування покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 90 робочих днів з моменту поставки товарів (п. 4.2.).

У випадку наявності вільних коштів покупець залишає за собою право здійснювати згідно з Договором авансові платежі (п. 4.2.).

Поставка товару проводиться партіями в асортименті і кількості відповідно до поданої покупцем заявки за встановленими цим Договором цінами, з якісними характеристиками й у строки, які не перевищують 3 календарні дні з дня отримання від покупця заявки на поставку (п. 5.1.).

Заявка надсилається покупцем електронною поштою на адресу постачальника. Заявка, надіслана електронною поштою, вважається такою, що має юридичну силу (п. 5.2.).

Постачальник зобов`язаний в електронній та/або письмовій формі за 2 (два) робочих дні до дати фактичної поставки попередити покупця про терміни надходження товару, що є предметом поставки за цим Договором, та надати повну інформацію, необхідну покупцю для здійснення необхідних заходів для його приймання (п. 5.3.).

Датою поставки вважається дата підписання покупцем видаткової накладної (п. 5.9.).

У разі нездійснення поставки у встановлені строки та у визначених Договором обсягах постачальник сплачує пеню у розмірі 1% від вартості недопоставленого товару за кожен день прострочення, а в разі порушення термінів поставки більш ніж на 10 календарних днів - сплачує покупцю додатково штраф у розмірі 10% від вартості недопоставленого товару (п. 8.2.).

У разі відмови від виконання даного Договору постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 10% від суми даного договору (п. 8.4.).

В разі прострочення постачальником строку виконання зобов`язань або відмови від їх виконання, постачальник сплачує в користь покупця штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків від вартості продукції, поставленої неякісною, в тому числі не укомплектованою (п. 8.5.).

Сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання зобов`язань по Договору (п. 8.6.).

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2024 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 12.1.).

У розділі 14 договору "Місцезнаходження та банківські реквізити" вказано електронну пошту постачальника , електронна пошта покупця не вказана.

4.2. 13.09.2024 на електронну пошту відповідачки ІНФОРМАЦІЯ_1 від відправника Креховецької Наталії Євгенівни надійшов документ у форматі Word - рознарядка на постачання товару № 3 від 06.09.2024. У цій рознарядці вказано, що відповідно до умов договору № 2024/364 від 09.02.2024 надається рознарядка на поставку олії соняшникової, 3 л, кількістю пляшок - 120, ціна за одиницю без ПДВ - 134,95 грн, загальна вартість без ПДВ - 16 194 грн. Також зазначено місце поставки та номер телефону контактної особи. У заявці відсутній підпис відповідальної особи - завідувачки ВОГХіВ Наталії Креховецької, відсутня печатка позивача, відсутній реєстраційний номер документа. Документ не підписаний ЕЦП. Також не подані документи на підтвердження повноважень представника.

4.3. Відповідачка поставку товару не здійснила.

4.4. Позивач направив відповідачці претензію від 22.10.2024 № 00000058/171 про виконання договору та стягнення штрафних санкцій за непоставку товару за заявкою від 06.09.2024 в кількості 102 шт. загальною вартістю 16 194 грн.

4.5. У відповіді на вказану претензію відповідачка повідомила, що у зазначену дату будь-якої заявки на електронну пошту не надходило, просила надати знімок екрану вихідного листа з датою відправки такого замовлення, вказати відповідальну особу, а також надати копію довіреності на цю особу на право здійснювати приймання, замовлення та підписання товаро-супровідних документів у випадку відмінності особи, вказаної у Договорі, а також надати адресу електронної пошти, з якої здійснюються замовлення на поставку товару.

4.6. На підтвердження факту поставки відповідачкою товару згідно з Договором за аналогічними заявками, направленими Креховецькою Н.Є. електронною поштою, позивач надав скриншоти листування, а саме замовлення, направлені 12.02.2024, 04.03.2024, 07.05.2024 Креховецькою Н.Є. на вказану електронну пошту відповідачки. У вкладеннях - "рознарядка на постачання" аналогічного змісту і форми з визначенням кількості і загальної вартості товару відповідно до умов Договору. На підтвердження поставки відповідачкою товару за вказаними рознарядками позивач подав видаткові накладні від 19.02.2024 №8, від 08.03.2024 №16 та від 20.05.2024 № 11.

4.7. Оцінюючи вказані докази, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Як зазначено в постанові ВП ВС від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21 (п. 37, 38), поняття електронного доказу є ширшим за поняття електронного документа. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, в тому числі електронний підпис. Натомість електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом відповідно до ст. 86 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами. При цьому слід враховувати, що суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням, і така позиція суду в окремо взятій справі не може розцінюватися як загальний висновок, у подібних правовідносинах.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що рознарядка на постачання товару №3 від 06.09.2024, яка 13.09.2024 була направлена на електронну пошту відповідачки від відправника Креховецької Наталії Євгенівни, не є електронним документом, оскільки не містить обов`язкових реквізитів, проте є електронним доказом, який дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст.

Цей електронний доказ суд оцінює в сукупності з доказами, вказаними в п.7.6. рішення, які підтверджують, що відповідачка за аналогічними рознарядками здійснювала постачання товару за Договором. А тому рознарядка від 13.09.2024 відповідно до ст. 76 ГПК України є належним доказом, який дозволяє встановити обставини, які входять в предмет доказування.

5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

5.1. При вирішенні даного спору суд керується ч. 1 ст. 67 ГК України, згідно з якою відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

5.2. За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України). Вказане положення кореспондується з приписами ст. 712 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Укладений між сторонами Договір є договором поставки.

5.3. На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання (ст. 173, 174 ГК України). Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

В ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.4. Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд встановив, що відповідно до п. 5.1. договору відповідачка зобов`язана поставити товар у строки, які не перевищують 3 календарні дні з дня отримання від покупця заявки на поставку. Заявка надсилається покупцем електронною поштою на адресу постачальника. Заявка, надіслана електронною поштою, вважається такою, що має юридичну силу (п. 5.2.).

Вказані умови Договору і обставини його виконання свідчать про те, що сторони погодили саме таку форму подачі заявки. В умовах Договору не передбачено, що заявка має подаватись саме в формі електронного документа. Відповідачка здійснювала поставку товару на підставі аналогічних замовлень, направлених 12.02.2024, 04.03.2024, 07.05.2024, і не довела, що такі замовлення направлялись саме як електронні документи.

В постанові ВП ВС від 01.02.2022 у справі № 910/5179/20 та в постанові ОП КЦС ВС від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 розтлумачено застосування у цивільних правовідносинах доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки). Відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка особи, що не відповідає її попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Суд вважає, що поведінка відповідачки суперечить добросовісності та чесній діловій практиці і що позивач обґрунтовано розраховував на те, що вона здійснить поставку товару за Договором на підставі заявки від 13.09.2024 так само, як і здійснювала поставку товару попередньо за аналогічними заявками.

Тому відповідно до умов п. 5.1. Договору відповідачка зобов`язана була поставити товар до 16.09.2024.

5.5. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Суд встановив, що відповідачка поставку товару до 11.12.2024 на суму 16 194 грн не здійснила.

5.6. За приписами ч. 2 ст. 193 ГК України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання.

В ч. 4 ст. 231 ГК України визначено, що санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Оскільки відповідачка прострочила виконання зобов`язання, відповідно до умов п. 8.2. Договору належить застосувати штрафні санкції у формі пені та штрафу.

5.7. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Враховуючи умови п. 8.2. Договору, за порушення строків поставки товару на суму 16 194 грн відповідачка повинна сплати пеню у розмірі 1% від вказаної вартості товару за кожен день прострочення, що за період з 17.09.2024 до 11.12.2024 (86 днів) становить 13 926 грн. А також за прострочення більше ніж на 10 календарних днів - штраф у розмірі 10% від вартості непоставленого товару, а саме 1 619 грн.

6. Висновки суду.

6.1. Позов належить задовольнити - стягнути з відповідачки на користь позивача 15 545,84 грн, з яких 13 926,84 грн - пеня, 1 619 - штраф.

7. Судові витрати.

7.1. Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.

Згідно з ч. 1ст. 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмір 3 028 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 18.12.2024 № V4510/1.

7.2. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, враховуючи задоволення позову, судовий збір покладається на відповідачку.

7.3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1, 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

7.4. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач подав договір про надання правової допомоги від 02.01.2024 № 2024/9, укладений між ПАТ "Прикарпатттяобленерго" та адвокатом Дрогомирецьким Ігорем Миколайовичем, акт приймання-передачі послуг від 12.02.2024 та платіжну інструкцію № V47775/1 від 13.02.2024 на суму 10 000 грн.

В акті приймання-передачі послуг від 12.02.2025 вказано, що клієнт доручив, а адвокат прийняв на себе зобов`язання щодо представництва прав та законних інтересів клієнта у справі №909/1259/24 за позовом в інтересах АТ "Прикарпатттяобленерго" до ФОП Кирик І. В., а також надає клієнту необхідну професійну правничу допомогу під час даного провадження з дотриманням умов договору про надання професійної правничої допомоги від 02.01.2024 №2024/9, а саме: вивчення документів по справі, формування правової позиції, підготовка та подання позовної заяви - 7 000 грн; правовий аналіз відзиву на позовну заяву, підготовка та подання відповіді на відзив - 3 000 грн. Всього - 10 000 грн. Сторони підтвердили, що зобов`язання за вказаним договором виконані у повному обсязі та своєчасно.

Представником позивача у справі був адвокат Дрогомирецький І. М., повноваження якого підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги від 11.12.2024, серія АТ №1087750.

Отже, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України позивач подав докази, які підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт, та їх вартість.

Оскільки відповідно до ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України відповідачка заперечень щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката не подала, заявлена сума цих витрат у розмірі 10 000 грн підлягає розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

7.5. Представниця відповідачки на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу 20.02.2025 подала заяву (вх. №2913/25), до якої долучила договір про надання правничої допомоги від 15.01.2025 №1118, додаток №1 до договору (кошторис) до договору від 15.01.2025 №1118 та звіт про виконання договору від 19.02.2025 на суму 7 000 грн.

7.6. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, враховуючи задоволення позову, витрати на професійну правничу допомогу позивача покладаються на відповідачку.

Керуючись ст. 2, 86, 129, 233, 236 - 238, 241, 256 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Кирик Ірини Володимирівни ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "ПРИКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" (вул. Індустріальна, буд. 34, м. Івано-Франківськ, 76014, ідентифікаційний код 00131564) 15 545, 84 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять гривень вісімдесят чотири копійки), з яких 13 926,84 грн - пеня, 1 619 грн - штраф, а також 13 028 грн (тринадцять тисяч двадцять вісім гривень) судових витрат, з яких 3 028 грн - судовий збір, 10 000 грн - витрати на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.03.2025.

Суддя О.В. Малєєва