УХВАЛА

04.03.2025м.ХарківСправа № 922/647/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

розглянувши матеріали

заяви Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" (01601, м. Київ, вул. Лепцизька, 15)
боржник Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЛФІНВЕСТ" (61000, м. Харків, вул. Клочківська, 111-А, оф. 28)
про стягнення 3542,45 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "ВФ Україна" надало через систему "Електронний суд" заяву про видачу судового наказу, в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЛФІНВЕСТ" на користь ПрАТ "ВФ Україна" заборгованості за надані електронні комунікаційні послуги за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 в сумі 3542,45 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 302,80 грн.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи суд встановив наступне.

18.10.2023 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами", яким були внесені зміни, зокрема до ГПК України.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами", справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються за правилами, що діють після введення в дію цього Закону.

Згідно з ч. 6 ст. 6 ГПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Приватне акціонерне товариство "ВФ Україна" не вказало у заяві про видачу судового наказу відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Відтак заявником не дотримано вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, заява Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" про видачу судового наказу подана з порушенням приписів вимог статті 150 ГПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Крім того, заявником у вимогах не вказано договір, за яким він просить стягнути заборгованість, та вказано інший період заборгованості ніж в самій заяві.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями ст. 150 - 153, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству "ВФ Україна" у видачі судового наказу про стягнення з Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕЛФІНВЕСТ" заборгованості за надані електронні комунікаційні послуги за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 в сумі 3542,45 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Порядок і строк її оскарження передбачено ст. 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено та підписано 04.03.2025.

СуддяОльшанченко В.І.