ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025 року м.Дніпро Справа № 908/2826/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),

суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.

при секретарі судового засідання Карпенко А.С.

Представники сторін:

від позивача: Зінченко Сергій Олександрович (в залі суду) - від Міністерства оборони України - витяг з наказу від 19.02.2020

від скаржника: Польнікова Наталія Володимирівна (в залі суду) - від Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" - довіреність № 96 від 01.02.2024р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.12.2023 у справі № 908/2826/23

за позовом Міністерства оборони України

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ"

про стягнення 17 623 552,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

08.09.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від 01.09.2023) Міністерства оборони України до Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" про стягнення 12 884 825,18 грн. пені та 4 738 727,28 грн. штрафу за порушення строків поставки продукції за договором № 370/3/5/6/2/43 від 16.05.2022.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.12.2023 у справі № 908/2826/23 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" на користь Міністерства оборони України 8 507 143 грн. 76 коп. пені та 3 159 151грн. 52 коп. штрафу за порушення строків поставки продукції за договором № 370/3/5/6/2/43 від 16.05.2022, та 264 353 грн. 29 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що Позивачем правомірно нараховано пеню та штраф за порушення строків виконання зобов`язання, Відповідачем не доведено настання форс-мажорних обставин для звільнення від відповідальності за Договором № 370/3/5/6/2/43 від 16.05.2022. Посилання Відповідача на те, що обставини настання у відповідача форс-мажорних обставин (ракетних обстрілів) стають відомі Міністерству оборони України в день вчинення таких обстрілів, судом до уваги прийнято не було, оскільки Договором встановлений порядок повідомлення про такі обставини. Крім того, ракетні обстріли не можуть бути апріорі підтвердженням настання форс-мажорних обставин для конкретного випадку невиконання зобов`язання в строк.

З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що для позивача мали місце будь-які негативні наслідки (збитки тощо) через прострочення відповідачем поставки продукції, так само, як відсутні докази й того, що вказаних негативних наслідків зазнали будь-які інші учасники господарських правовідносин, з огляду на що, користуючись правом, наданим відповідними положеннями чинного законодавства, суд першої інстанції зменшив розмір присуджених до стягнення з відповідача пені та штрафу на 50% за переліченими вище актами, а саме до 4 377 681,40 грн. пені та до 1 579 575,76 грн. штрафу. Клопотання Відповідача про зменшення розміру неустойки задоволено частково.

Разом з тим, на час прийняття рішення судом першої інстанції відповідачем не поставлено комплект лопатів, строк для поставки якого сплинув ще 30.11.2022. Тобто, більше року Міністерство оборони України та, відповідно, Збройні Сили України, не отримали продукцію спеціального призначення (лопаті несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24), що призводить до негативного наслідку для обороноздатності України. Така поведінка АТ «Мотор Січ» в умовах збройної агресії (війни) з боку Російської Федерації є неприпустимою. Вказане не дозволило суду застосувати зменшення пені та штрафу за вказаною поставкою.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Публічне акціонерне товариство "Мотор Січ" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Запорізької області від 119.12.2023 у справі № 908/2826/23, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким буде зменшений розрахований Міністерством оборони України розмір неустойки, до 0,1 відсотка від заявленої до стягнення суми, що складає 17 623, 55 грн.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Оскарження рішення господарського суду Запорізької області від 19.12.2023 р. ґрунтується на порушенні принципів господарського судочинства, зокрема, вимог статей 2 та 236 ГПК України, що передбачають справедливий, неупереджений розгляд справи, рівність сторін та обґрунтованість рішення. ПАТ «Мотор Січ» вважає, що суд не врахував усіх обставин справи, не з`ясував їх належним чином та не дотримався вимог щодо законності й обґрунтованості рішення, що призвело до помилкового визначення розміру штрафних санкцій, і вимагає скасування оскаржуваного рішення в частині задоволення позову та зменшення розміру штрафу.

Суд першої інстанції порушив основні засади господарського судочинства, зокрема принципи рівності учасників процесу та змагальності сторін, оскільки розгляд справи відбувся без участі уповноваженого представника ПАТ «Мотор Січ», хоча адвокат Польнікова Н.В. своєчасно подала клопотання про відкладення засідання через поважні причини.

Фактичне постачання (передача) ПАТ «Мотор Січ» виготовлених лопатей Міністерству оборони України за Державним договором підтверджується оформленими та підписаними сторонами Актами приймання-передачі військового майна (авіаційно-технічного майна). При цьому суд першої інстанції в межах підготовки цієї справи до розгляду по суті не порушував питання необхідності встановлення обставин фактичної поставки Відповідачем Позивачу виготовлених лопатей, з огляду на що Акти приймання- передачі військового майна №156 від 26.11.2022р., №259/1/76 від 17.12.2022р., №89/1/12 від 31.03.2023р., №89/1/43 від 29.06.2023р., до матеріалів цієї справи не подавалися.

Прострочення виконання ПАТ «Мотор Січ» зобов`язань за Договором сталося в зв`язку із настанням форс-мажорних (непереборних) обставин - ракетних обстрілів рф виробничих потужностей ПАТ «Мотор Січ», в яких виготовлялись та зберігались лопаті для виконання Державного договору №370/3/5/6/2/43 від 16.05.2022р.

ПАТ «Мотор Січ» не змогло надати до матеріалів справи докази направлення повідомлення про настання форс-мажорних обставин через логістичну компанію ТОВ «НОВА ПОШТА», оскільки відповідальні працівники, які займались цією справою, Терещенко Д.В. та Мироненко Р.О., звільнились у 2023 році, і зв`язатись з ними для отримання інформації не вдалося. Проте, після перевірки електронної пошти підприємства, було виявлено, що повідомлення про форс-мажорні обставини було додатково надіслано Міністерству оборони України електронною поштою на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 11.11.2022р. з електронним листом, що містив відповідне повідомлення та підтвердження про проходження листа у внутрішній поштовій системі підприємства.

Міністерство оборони України через 621 Головне військове представництво було обізнано про настання форс-мажорних обставин, зокрема ракетних обстрілів виробничих потужностей ПАТ «Мотор Січ», безпосередньо в день їх вчинення, оскільки представництво здійснює контроль за виконанням державних оборонних замовлень. Проте, на запит ПАТ «Мотор Січ» щодо підтвердження обізнаності Міністерства оборони, було надано відповідь, що така інформація є конфіденційною, незважаючи на те, що вона вже була відома Міністерству оборони. Суд першої інстанції не врахував цієї об`єктивної обізнаності Міністерства, пославшись на формальний порядок повідомлення, що призвело до несправедливого та упередженого рішення.

Суд першої інстанції неправомірно використав ненадання доказу поштового направлення повідомлення про форс-мажорні обставини як підставу для невизнання цих обставин, незважаючи на наявність сертифіката Торгово-промислової палати України, який підтверджує факт їх настання.

Скаржник вважає, що фактична наявність форс-мажорної обставини, що безпосередньо вплинула на можливість виконання Відповідачем Державного договору №370/3/5/6/2/43 від 16.05.2022 та яка засвідчується низкою встановлених законодавством документів, наданих Міністерству оборони України, в тому числі через його Військове представництво - Сертифікатом про форс- мажорні обставини та Висновком про істотну зміну обставин, а також обізнаність Міністерства оборони України через розташоване на території підприємства Військове представництво про ракетні обстріли виробничих площ Відповідача в день їх здійснення, є об`єктивними, істотними та достатніми підставами для зменшення Відповідачу розміру неустойки, стягнути яку просить Позивач.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Міністерство оборони України не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2024у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Коваль Л.А., судді Чередко А.Є., Мороз В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2024 відкрито апеляційне провадження розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 16.05.2024 о 14:00 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.05.2024 (колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А., суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.) розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 05.09.2024.

Відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. №30, зі змінами, внесеними згідно з Рішеннями Ради суддів України, відповідно до пункту 2.7.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.18р. зі змінами, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 908/3819/23 (обґрунтування призначення проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: рішення зборів суддів, оформлене протоколом зборів суддів №5 від 04.10.2024року, розпорядження керівника апарату суду №6 від 07.10.2024року).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2024 у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В, Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2024р. Прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.12.2023 у справі № 908/2826/23.

Розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.12.2023 у справі № 908/2826/23 призначено у судовому засіданні на 15.04.2025 об 11:00 год.

18.11.2024 на адресу Центрального апеляційного господарського суду від ПАТ "Мотор Січ" надійшли додаткові пояснення по справі, в яких просить: 1. Приєднати до матеріалів справи Лист ІНФОРМАЦІЯ_4 №59/14/5862НТ від 12.11.2022р., лист ІНФОРМАЦІЯ_4 №59/14/6234НТ від 22.11.2022р., Акт приймання-передачі продукції №211004 від 10.04.2024р. разом із протоколом від 10.04.2024р., що складені на підставі Акту приймання-передачі №307 від 25.03.2024р., який міститься в матеріалах справи.

2. Дослідити та врахувати всі наведені вище належні та допустимі докази наявності поважних причин (форс-мажорних обставин) несвоєчасного виконання Відповідачем зобов`язання за Договором №370/3/5/6/2/43 від 16.05.2022р., та врахувати відсутність вини АТ «МОТОР СІЧ» у такому несвоєчасному виконанні.

3. Скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 19.12.2023 року у справі №908/2826/23 в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Міністерства оборони України повністю.

Також, 25.12.2024 на адресу Центрального апеляційного осподарського суду від ПАТ "Мотор Січ" надійшли додаткові пояснення по справі, в яких просить: 1. Приєднати до матеріалів справи №908/2826/23 Калькуляції фактичних витрат на виготовлення 10 (десяти) комплектів лопатей несучого гвинта (НОМЕР_2) до вертольотів типу Ми-24 та врахувати їх під час винесення рішення.

2. Скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 19.12.2023 року у справі №908/2826/23 в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Міністерства оборони України повністю.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2025р. Розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.12.2023 у справі № 908/2826/23 призначено у судовому засіданні на 25.02.2025 об 09:30 год.

21.02.2025 на адресу Центрального апеляційного господарського суду від Міністерства оборони України надійшли додаткові пояснення по справі.

Щодо додаткових пояснень ПАТ "Мотор Січ" від 18.11.2024, 25.12.2024 та додаткових пояснень Міністерства оборони України від 21.02.2025, колегія суддів виходить з наступного:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2024 по справі № 908/2826/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.12.2023 у справі №908/2826/23. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 16.05.2024 об 14:00 годин.

Учасникам справи було запропоновано подати відзив на апеляційну скаргу, в порядку ст. 263 ГПК України, протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Апелянт, відповідно, має право подати до суду відповідь на відзив, а учасники справи - заперечення на відповідь на відзив протягом п`яти днів з дати отримання цих документів.

У разі ненадання відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відсутність вказаних документів не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до Довідки Центрального апеляційного господарського суду про доставку електронного листа, ухвалу про відкриття апеляційного провадження від 12.02.2024 по справі №908/2826/23 було доставлено сторонам по справі до їх електронних кабінетів - 13.02.2024 об 18:15.

Враховуючи вищевикладене та норми матеріального права, які регулюють порядок обчислення строків, строк сплив 19.02.2024.

Як зазначалося вище, з часу винесення ухвали від 12.02.2024 у суду апеляційної інстанції не виникало додаткових питань до сторін спору щодо обставин даної справи.

Рішень щодо надання учасникам справи додаткового строку на подання будь-яких процесуальних документів судом апеляційної інстанції не приймалося.

В пунктах 20,21 постанови Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2018 року у справі № 904/5995/16 викладено наступний правовий висновок:

20. Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

21. Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ГПК України встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів констатує, що текст додаткових пояснень ПАТ "Мотор Січ" від 18.11.2024, 25.12.2024 та додаткових пояснень Міністерства оборони України від 21.02.2025 не містять звернень до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання заяв.

Відповідно, відсутня процесуальна передумова для розгляду зазначеної заяви.

При цьому колегія суддів зауважує, що відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Поняття "справедливе правосуддя" в сучасному розумінні має два аспекти:

- матеріальна справедливість, яка полягає в тому, що кожне судове рішення має бути справедливим по суті (тобто при вирішенні спірного питання повинні бути справедливо визначені права і обов`язки тих, хто звернувся до суду, або завдяки судовому рішенню має бути відновлена порушена справедливість);

- процесуальна справедливість, яка передбачає розгляд справи відповідно до певних судових процедур.

В аспекті зазначеного колегія суддів апеляційного господарського суду звертається до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні сусди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Відповідно, можливе прийняття судом апеляційної інстанції будь-яких додаткових заяв, клопотань, додаткових пояснень у поза визначений процесуальним законом спосіб призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Вищенаведене дозволяє колегії суддів не приймати до уваги додаткові пояснення ПАТ "Мотор Січ" від 18.11.2024, 25.12.2024 та додаткові пояснення Міністерства оборони України від 21.02.2025, як такі, що подані у поза встановлений процесуальним законом спосіб.

25.02.2025 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

16.05.2022 між Міністерством оборони України, в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (замовник, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Мотор Січ" (постачальник, відповідач) укладено договір № 370/3/5/6/2/43 про постачання товарів за державні кошти (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити замовнику, з дотриманням вимог законодавства продукцію спеціального призначення, а саме: лопаті несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24 (34730000-3 Частини повітряних і космічних літальних апаратів та вертольотів), які зазначені в специфікації товару, згідно з додатком № 1 (далі - специфікація), а замовник - прийняти їх через вантажоодержувача та оплатити таку продукцію.

За умовами п. 5.1, строк постачання продукції - включно до 30.11.2022, після отримання письмового повідомлення замовника, щодо готовності прийняття продукції передбачених умовами договору, в обсязі, зазначеному у письмовому повідомленні.

Згідно п. 5.2, поставка постачальником та приймання замовником продукції за договором оформлюється відповідним актом приймання-передачі.

Датою виконання постачальником зобов`язань щодо поставки продукції, відповідно п. 5.6 договору, є дата підписання сторонами акту приймання-передачі.

Постачальник зобов`язався забезпечити поставку продукції у термін згідно з п. 5.1 цього договору (пп. 6.3.1).

У відповідності до п. 7.2 договору, за порушення строків (терміну) виконання зобов`язань, відповідно до умов договору, з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1% вартості продукції, з яких допущено прострочення постачання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Штрафні санкції постачальнику за порушення строків (терміну) надання продукції не нараховуються з дати затвердження акту прийому-передачі.

Згідно п. 7.7, сторони можуть бути звільнені від відповідальності за часткове чи повне невиконання обов`язків за договором, якщо доведуть, що невиконання зобов`язань викликано неконтрольованою перешкодою, яка відбулась поза контролем сторін і виникла після укладання договору. Продовження строку (терміну) виконання зобов`язань (надання послуг) можливе у випадку істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов`язком за договором у разі, якщо вони змінились настільки що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору він може бути змінений, або розірваний за згодою сторін. Доказом виникнення істотної зміни обставин, що впливають на можливість виконання своїх обов`язків за договором є відповідний документ, виданий Торгово-промисловою палатою України або регіональними Торгово-промисловими палатами.

Відповідно п. 8.1, сторони договору розуміють, що беруть на себе договірні зобов`язання в умовах дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з чим погоджуються, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань у разі виникнення обставин непереборної сили, якщо ці обставини безпосередньо вплинули на можливість сторін виконати зобов`язання за цим договором.

Сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Неповідомлення у визначений термін про виникнення обставин непереборної сили однією з сторін позбавляє сторону посилатися на цю обставину навіть при наявності відповідного сертифікату (п. 8.2).

Згідно п. 8.3, доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ - сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України або регіональними Торгово-промисловими палатами.

Згідно п. 10. 2 (у редакції додаткової угоди від 07.12.2022 № 1), термін дії договору - включно до 31.12.2023, а в частині проведення розрахунків та гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання.

Сторонами до додаткової угоди від 07.12.2022 № 1 підписано (укладено) додаток «Календарний план товару, що поставляється за договором № 370/3/5/6/2/43 від 16.05.2022», згідно якого строк виконання за етапом постачання товару - лопаті несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24 у кількості 10 к-т - 30.11.2022.

Між замовником (позивачем) та постачальником (відповідачем) були підписані акти приймання-передачі продукції:

- від 02.12.2022 № 4 на суму 22565368,08 грн. щодо товару - лопаті несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24, комплект із 5 лопатей: №№ МС0602210, МС0612211, МС0622211, МС0632211, МС0642211;

- від 22.12.2022 № 5 на суму 22565368,08 грн. щодо товару - лопаті несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24, комплект із 5 лопатей: №№ МС0652211, МС0662211, МС0672211, МС0682211, МС0692211;

- від 09.06.2023 № 10726 на суму 22565368,08 грн. щодо товару - лопаті несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24, комплект із 5 лопатей: №№ МС0702212, МС0712212, МС0722212, МС0732212, МС0742212;

- від 18.07.2023 № 17026 на суму 22565368,08 грн. щодо товару - лопаті несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24, комплект із 5 лопатей: №№ МС0062304, МС0072304, МС0082305, МС0092305, МС0102305.

Як вказав позивач та не заперечив відповідач, на теперішній час залишається непоставленим один комплект лопатів несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24 на суму 22565368,08 грн.

Позивачем до позовної заяви додано копію претензії від 16.02.2023 вих. № 720/4/1312 щодо невиконання зобов`язань за вказаним договором.

Разом з тим, доказів надіслання/вручення відповідачу даної претензії позивачем не надано.

Відповідачем долучено до відзиву копію листа вих. № ВП/8945 від 07.10.2022, адресованого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким повідомлено про ракетний обстріл м. Запоріжжя 03.10.2022, внаслідок якого постраждала територія АТ "Мотор Січ", що призвело до настання форс-мажорних обставин з дотримання термінів постачання продукції. Повідомлено, що належні документи будуть надані в установленому законом та договором порядку в можливі та розумні строки.

Відповідачем зазначено, що вказаний лист був надісланий позивачу через логістичну компанію доставки ТОВ «Нова Пошта» та електронною поштою.

Доказів надіслання цього листа ТОВ «Нова Пошта» не надано.

Відповідачем надано копію електронного листа, адресатом якого зазначено начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 , та надіслано від «ВП Пошта»: «Рег. Номер ВП/15367 від 11.11.2022, вид документа: Зовнішній лист, короткий зміст документа: 22.10.07 ВП_8945 Форс-мажор Ми-8МТ(МТВ), ЛНВ (ЦУЗ). Вкладенням зазначено файл у форматі pdf 22.10.07 ВП_8945 Форс-мажор Ми-8МТ(МТВ), ЛНВ (ЦУЗ).

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 0001902, 03.10.2022 невстановлені особи з числа військовослужбовців збройних сил Російської Федерації, використовуючи реактивні системи вогню, здійснили обстріл території м. Запоріжжя, внаслідок чого були пошкоджені та зруйновані об`єкти цивільної та критичної інфраструктури, зокрема, територія структурного підрозділу АТ «Мотор Січ» - Цех № 62 за адресою: Донецьке шосе, 2-В, м. Запоріжжя.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 0002263, 18.11.2022 невстановлені військовослужбовці збройних формувань Російської Федерації здійснили ракетний обстріл цивільної інфраструктури м. Запоріжжя, а саме АТ «Мотор Січ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, 42. У результаті обстрілу було пошкоджено промислові будівлі та майно АТ «Мотор Січ».

Відповідачем надано копію Сертифікату Запорізької торгово-промислової палати № 2300-22-1823 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (вих. № 03.3/533 від 20.12.2022 на СПО-11179 від 16.12.2022, вх. № 426 від 19.12.2022).

Згідно сертифікату, Запорізька торгово-промислова палата на підставі ст.ст. 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 № 44(5), із змінами та доповненнями, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану (ракетний обстріл інфраструктури, пошкодження виробничих потужностей), Публічному акціонерному товариству «Мотор Січ» щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: постачання 4-х комплектів лопатей несучого гвинта В242710000 до вертольотів Ми-24, у термін: до 30.11.2022 за державним договором на постачання товарів за державні кошти № 370/3/5/6/2/43 від 16.05.2022, укладеним з Міністерством оборони України, які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання 03.10.2022; дата закінчення: тривають на 20 грудня 2022 року.

Відповідачем надано копію Висновку Запорізької торгово-промислової палати про істотну зміну обставин (вих. № 03.4/79 від 19.01.2023) на запит ПАТ «Мотор Січ» № СПЗ-356 від 16.01.2023 (вх. № 51 від 17.01.2023) про засвідчення настання істотної зміни обставин при виконанні робіт за державним договором на постачання товарів за державні кошти № 370/3/5/6/2/43 від 16.05.2022. Запорізька торгово-промислова палата вважає, що надані заявником документи свідчать про настання істотної зміни обставин при виконанні державного договору № 370/3/5/6/2/43 від 16.05.2022, укладеному між Міністерством оборони України та ПАТ «Мотор Січ», які можуть бути підставою для перегляду та внесення змін до умов державного договору, а також специфікації, в частині строків постачання продукції.

Відповідачем долучено до відзиву копію листа вих. № ВП ВМС/522 від 23.01.2023, адресованого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким повідомлено про ракетні обстріли. Відповідач просив розглянути питання щодо продовження терміну дії державного контракту від 16.05.2022 № 370/3/5/6/2/43 до 31.12.2023 з термінами здачі восьмого комплекту ЛНГ до 31.03.2023, дев`ятого комплекту ЛНГ до 30.04.2023, десятого комплекту ЛНГ до 31.05.2023.

Додатками до вказаного листа зазначено: Витяг з реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0001902, копія Висновку про істотну зміну обставин № 03.4/79 від 19.01.2023, Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) № 2300-22-1823 від 20.12.2022 № 03.3/533.

Вказаний лист з додатками до нього був вручений 23.01.2023 нарочно НОМЕР_1 ГВП МО України, що підтверджується вхідним штампом на листі та копією витягу з журналу реєстрації вхідних документів НОМЕР_1 Головного військового представництва МОУ.

Відповідачем надано копію електронного листа, адресатом якого зазначено начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 , та надіслано 23.01.2023 від «ВП Пошта» з темою: «продовження терміну дії договору № 370/3/5/6/2/43». Вкладенням зазначено файли у форматі pdf ВП ВМС-522, Висновок по СПЗ-356, сертифікат_ТПП_4, Scan витяг.

Відповідачем долучено до відзиву копію листа вих. № ВП ВМС/1243 від 13.02.2023 «Повторно до вих. ВП ВМС/522 від 23.01.2023», змісту, аналогічному зазначеному вище листу.

Відповідачем надано копію електронного листа, адресатом якого зазначено начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 , та надіслано 13.02.2023 від «ВМС Пошта», «Реєстр. Номер ВП/959 від 13.02.2023», вид документу: «Зовнішній лист», короткий зміст документа: «продовження терміну дії договору № 370/3/5/6/2/43 (повторно)». Вкладенням зазначено файли у форматі pdf Висновок по СПЗ-356, сертифікат_ТПП_4, Scan витяг.

Листом від 20.10.2023 вих. № 370/9894 ІНФОРМАЦІЯ_3 на запит позивача повідомлено останнього, що повідомлення про настання форс-мажорних обставин та сертифікати ТПП України або її регіональних палат про їх засвідчення на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , як замовника від імені Міноборони за договором № 370/3/5/6/2/43 від 16.05.2022, не надходили.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.09.2023р. у справі № 908/2826/23 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 908/2826/23. Підготовче засідання призначено на 10.10.2023 о/об 10 год. 30 хв.

Ухвалою суду першої інстанції від 10.10.2023 в якому приймав участь уповноважний представник відповідача Польнікова Н.В., дов. № 287 від 31.07.2023р. підготовче засідання відкладено на 07.11.2023 об 11 год. 30 хв. При цьому за текстом мотивувальної частини зазначеної ухвали : « …У підготовчому засіданні 10.10.2023 представник позивача підтримав заявлені вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача у підготовчому засіданні 10.10.2023 проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві (вих. № 229/СПЗ від 29.09.2023) на позовну заяву. Проти заявлених вимог заперечив у повному обсязі, просить відмовити позивачу в їх задоволенні. Посилався на наявність форс-мажорних обставин, про які повідомив позивача. До відзиву долучив копію відповідного листування.

Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що на теперішній час відзиву не отримував, у зв`язку з чим, звернувся до суду з усним клопотанням про відкладення підготовчого засідання для надання йому часу підготувати відповідь на відзив. Повідомив, що про форс-мажорні обставини, на які посилається відповідач у відзиві, не обізнаний.

Представник відповідача підтримав усне клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання.

Усне клопотання представника позивача судом задоволено.

Суд зауважив представнику позивача, що до відзиву не долучено доказів надсилання листів позивачу, на які він безпосередньо посилається у відзиві, та копії яких додано до відзиву. При цьому, у відзиві не зазначено про неможливість подання таких доказів…

… з метою всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи в їх сукупності, дотримуючись принципів рівності та змагальності сторін у судовому процесі, а також клопотання представника позивача, суд вважає за необхідне підготовче засідання відкласти, явку учасників справи у підготовче засідання визнати обов`язковою…»

Ухвалою суду першої інстанції від 07.11.2023, в якому також від відповідача приймала участь Польнікова Н.В., дов. № 287 від 31.07.2023, продовжено строк підготовчого провадження у справі № 908/2826/23 на тридцять днів до 13.12.2023 включно. Підготовче засідання відкладено на 30.11.2023 о 12 год. 00 хв. При цьому за тексток зазначеної ухвали : « … 07.11.2023 у підготовчому засіданні представник відповідача звернулася до суду з письмовим клопотанням про продовження строку підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання. Посилається на те, що після отримання відповіді на відзив, відповідачу стало відомо, що позивач заперечує отримання повідомлення про настання форс-мажорних обставин та сертифікату Торгово-промислової палати на їх підтвердження. Вважає за необхідне надати заперечення на відповідь на відзив. Разом з тим, пошук, збір та подання до справи доказів, які підтверджують отримання позивачем повідомлення про настання форс-мажорних обставин (які завадили відповідачу вчасно виконати умови державного договору) потребують певного часу. Враховуючи те, що для працівників підприємства встановлено режим роботи з чотириденним робочим тижнем (наказ від 30.01.2023 № 38) АТ «Мотор Січ» не встигло в строк, визначений судом завершити пошук та збір усіх необхідних документальних доказів, а також підготувати свої заперечення на відповідь на відзив. Повідомила про те, що остаточний збір необхідних документів не завершено. В подальшому є вірогідність виявлення додаткових документальних доказів, що стосуються предмету спору у цій справі. Заперечення на відповідь на відзив надіслано на адреси суду та позивача 06.11.2023.

Відповідь позивача на відзив прийнята до розгляду.

Клопотання відповідача про продовження строку підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання, судом задоволено…

… У зв`язку з неявкою позивача, враховуючи клопотання відповідача, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи, дотримуючись основних засад (принципів) господарського судочинства, суд відкладає підготовче зсідання та продовжує строк підготовчого провадження на тридцять днів…».

Ухвалою суду першої інстанції від 30.11.2023, в якому приймав участь представник від відповідача - Польнікова Н.В., дов. № 287 від 31.07.2023, закрито підготовче провадження у справі № 908/2826/23. Призначено справу до судового розгляду по суті на 19.12.2023 об 11 год. 20 хв. За текстом мотивувальної частини зазначеної ухвали: « … Представник відповідача в підготовчому засіданні 30.11.2023 проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позов та запереченнях (вих. 229-2/СПЗ від 06.11.2023) на відповідь на відзив. Звернувся до суду з клопотанням (вих. № 229-1/СПЗ від 06.11.2023) про приєднання доказів. В обґрунтування пропущення строків пояснив, що докази, які мали бути надані з відзивом, надаються зараз тому, що про заперечення позивачем факту отримання від відповідача повідомлення про настання форс-мажорних обставин, відповідачу стало відомо у підготовчому засідання 10.10.2023. Пошук та отримання доказів надсилання та отримання позивачем листів АТ «Мотор січ», з доданим сертифікатом та висновком про істотну зміну обставин, зайняли певний час і на сьогодні ще тривають. Пошук документів ускладнюється тим, що з грудня 2022 року на підприємстві відбуваються багаточисельні звільнення працівників, зокрема провідних спеціалістів, які працювали саме за державним договором № 370/3/5/6/2/13 від 16.05.2022. Ця обставина ускладнює збір інформації та документів щодо укладання та виконання умов договору. У зв`язку з викладеним, просить суду визнати причину пропуску строку подання доказів поважною, поновити строк для подання доказів та приєднати їх до матеріалів справи.

Представник позивача не заперечив проти клопотання відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Заслухавши думку сторін, дотримуючись принципів господарського судочинства: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін, враховуючи воєнний стан в країні, суд задовольняє клопотання відповідача, продовжує строк для подання доказів та долучає надані докази до матеріалів справи.

Також, представник відповідача повідомила, що нею 28.12.2023 на адресу суду були надіслані додаткові пояснення у справі разом з клопотаннями про приєднання додаткових доказів та про зменшення розміру неустойки. Причину надіслання вказаних документів поштою, а не черес систему «Електронний суд» пояснила тим, що до теперішнього часу не отримала доступу до матеріалів електронної справи № 908/2826/23, не бачить її в переліку справ до яких у неї, як у адвоката, є доступ, тому сформувати пояснення в підсистемі не є можливим.

Згідно відповіді № 316038 від 30.11.2023, що сформована засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», Польнікова Наталія Володимирівна має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Дата реєстрації 30.10.2020. 27.11.2023 представником відповідача Польніковою Н.В. в системі «Електронний суд» у справі № 908/2826/23 сформовано заяву про вступ у справу як представника. Згідно даних, що містяться у базі даних Діловодства спеціалізованого суду - 28.11.2023 о 12 год. 40 хв. представника відповідача Польнікову Н.В. долучено до справи як учасника процесу, відповідно відкрито доступ до матеріалів електронної справи № 908/2826/23.

Вказані додаткові пояснення відповідача станом на 30.11.2023 на адресу суду не надійшли.

Позивач повідомив, що також не отримував вказані додаткові пояснення. Разом з тим, заявив, що добре обізнаний з позицією відповідача, вважає що долучені документи не вплинуть на його позицію у справі. Наполягає, що листів про форс-мажорні обставини від відповідача не отримував, заявив про відсутність у нього інших доказів, окрім тих, які надані до матеріалів справи. Вважає, що підготовче провадження потрібно закрити…

…заслухавши представників сторін, у зв`язку зі спливом строків підготовчого провадження суд, за результатами підготовчого засідання, постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Явка сторін у судове засідання визнається обов`язковою, представники сторін викликаються у судове засідання.

Під час технічного оформлення цієї ухвали суду, 01.12.2023 на адресу суду надійшли додаткові пояснення відповідача з клопотаннями про приєднання додаткових доказів та про зменшення розміру неустойки…»

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що уповноважний представник відповідача приймав активну участь в підготовчому провадженні, використавши усі надані процесуальні інструменти для захисту заявленного проти нього позову за сприяння в цьому суду першої інстанції. Про час і місце проведення судового засідання 19.12.2023 був обізнаний належним чином.

За текстом оспорюваного рішення: «…18.12.2023 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи на іншу календарну дату. Клопотання обґрунтовано тим, що представник позивача Польнікова Н.В. у день засідання 19.12.2023 буде перебувати у відрядженні в місті Києві. Просила визнати причину неявки представника в судове засідання поважною.

Представник позивача просив вирішити клопотання на розсуд суду, зауважив, що представляти інтереси позивача в суді міг інший представник чи керівник товариства.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно долучених до клопотання представника відповідача документів, начальник відділу СПЗ (160) Н. Польнікова відряджається АТ "Мотор Січ" для участі в судовому засіданні по справі № 910/7716/23.

Відповідно ч. 3 ст. 56 ГПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Враховуючи наведені приписи процесуального законодавства, АТ "Мотор Січ" не було позбавлено можливості брати участь у судовому засіданні з розгляду справи по суті через іншого уповноваженого представника.

Відтак, причини неявки представника відповідача в судове засідання 19.12.2023 не визнаються судом поважними. Таким чином, у суду відсутні підстави для відкладення судового засідання, в задоволенні клопотання представника відповідача судом відмовляється.

01.12.2023 від відповідача надійшло клопотання про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи.

Представник позивача не заперечив проти клопотання.

Клопотання судом задоволено. Подані відповідачем докази долучаються до матеріалів справи. Суд враховує, що відповідач у запереченні на відповідь на відзив заявляв про збір ним доказів та подання їх до суду в разі виявлення.

У судовому засіданні 19.12.2023 судом справу розглянуто по суті, підписано та оголошено вступну та резолютивну частини рішення…».

Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги в частині того, що : « … Судом першої інстанції під час розгляду справи та винесення оскаржуваного рішення не дотримано такі основними засади (принципи) господарського судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін.

Вказане підтверджується наступним.

Так, 19.12.2023р. розгляд справи №908/2826/23 по суті відбувся без участі представника АТ «МОТОР СІЧ» в одне судове засідання.

Водночас, представник АТ «МОТОР СІЧ», який уповноважений представляти інтереси підприємства в цій справі - адвокат Польнікова Н.В., 15.12.2023 року, тобто своєчасно та завчасно подала через інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на неможливість прибуття до господарського суду Запорізької області для участі у розгляді справи з об`єктивних та поважних підстав - перебування у відрядженні у місті Києві. На підтвердження вказаних обставин до клопотання був приєднаний Наказ про відрядження та розписка із Господарського суду міста Києва про призначення на 19.12.2023 рік судового засідання у справі №910/7716/23, яке вже перебувало на стадії проведення судових дебатів. Окрім того слід зазначити: предметом розгляду справи №910/7716/23 були матеріали із грифом «Державна таємниця», а рішення в такій справі також було прийнято 19.12.2023р.

Це була перша неявка представника Відповідача в судове засідання у справі №908/2826/23.

Водночас, Господарський суд Запорізької області причину неявки представника АТ «МОТОР СІЧ» поважною не визнав, зазначив що «АТ "Мотор Січ" не було позбавлено можливості брати участь у судовому засіданні з розгляду справи по суті через іншого уповноваженого представника» та з вказаних підстав відмовив у задоволенні клопотання про відкладення.

Визнати таку позицію господарського суду законною не можна з наступних підстав.

Статтею 58 ГПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник(ч.1). При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу(ч.2).

Спір в цій справі не є малозначним, а тому представником АТ «МОТОР СІЧ» у суді може бути виключно адвокат, а не будь-який інший уповноважений представник.

Представник АТ «МОТОР СІЧ» Польнікова Н.В. є адвокатом, якого із врахуванням спеціалізації та досвіду роботи АТ «МОТОР СІЧ» уповноважило представляти свої інтереси саме у цій справі №908/2826/23.

Таким чином, відсутній будь-який «інший представник, уповноважений представляти інтереси Товариства в цій справі».

Посилання судом першої інстанції під час відмови у задоволенні клопотання про відкладення розгляду цієї справи виключно на приписи ч.3 ст.56 ГПК України без врахування при цьому вимог статті 58 ГПК України та без врахування об`єктивних обставин, зокрема відсутності в матеріалах цієї справи доказів наявності іншого уповноваженого представника АТ «МОТОР СІЧ» представляти інтереси АТ «МОТОР СІЧ» саме в цій справі та без врахування об`ємів діяльності Товариства, кількості працюючих у ньому та об`ємів самого Товариства, яке фактично та об`єктивно виключає можливість використання Товариством інституту самопредставництва юридичної особи в судах Генеральним директором (який, згідно Статуту Товариства, є і керівником Товариства і одноособовим виконавчим органом Товариства), є свідченням застосування судом суто формального підходу (надмірного формалізму) під час розгляду клопотання Відповідача про відкладення та нівелювання в зв`язку з цим принципу розумності (доцільності, раціональності).

Вказаним рішенням суду першої інстанції було порушено гарантоване Відповідачу, як учаснику судового процесу, право на об`єктивний, неупереджений розгляд цієї справи, можливості доведення під час судового розгляду своєї позиції та її переконливості, вчинення всіх інших, передбачених процесуальним законом можливостей для захисту інтересів Відповідача шляхом участі у дослідженні доказів, наданих до матеріалів цієї справи, надання відповідних пояснень, тощо.

Таким чином, розгляд цієї справи без участі представника Відповідача, (участь якого самим судом була визнана обов`язковою), призвів до прийняття судом рішення, яке не відповідає завданню господарського судочинства із справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів, та засвідчує порушення принципів господарського судочинства, зокрема в частині дотримання рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, пропорційності.

Вказане призвело до помилкового та неповного з`ясування судом першої інстанції всіх обставин цієї справи, що в подальшому сформувало помилкове внутрішнє переконання суду та безпосередньо вплинуло на визначення ним розміру штрафних санкцій, що підлягають стягненню з Відповідача…», як такі, що знаходяться в межах обов`язку відповідача нести негативні наслідки, пов`язані з невчиненням ним відповідної процесуальної дії (прийняті участі в судовому засіданні), що цілком узгоджується з принципом диспозитивності, визначеним частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (4. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій).

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України ,колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанцїі в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що 16.05.2022 між Міністерством оборони України, в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 та Публічним акціонерним товариством "Мотор Січ" укладено договір № 370/3/5/6/2/43 про постачання товарів за державні кошти; що сторонами до додаткової угоди від 07.12.2022 № 1 підписано (укладено) додаток «Календарний план товару, що поставляється за договором № 370/3/5/6/2/43 від 16.05.2022», згідно якого строк виконання за етапом постачання товару - лопаті несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24 у кількості 10 к-т - 30.11.2022.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між замовником (позивачем) та постачальником (відповідачем) були підписані акти приймання-передачі продукції (згідно Додатку 2 до Договору):

- від 02.12.2022 № 4 на суму 22565368,08 грн. щодо товару - лопаті несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24, комплект із 5 лопатей: №№ МС0602210, МС0612211, МС0622211, МС0632211, МС0642211;

- від 22.12.2022 № 5 на суму 22565368,08 грн. щодо товару - лопаті несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24, комплект із 5 лопатей: №№ МС0652211, МС0662211, МС0672211, МС0682211, МС0692211;

- від 09.06.2023 № 10726 на суму 22565368,08 грн. щодо товару - лопаті несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24, комплект із 5 лопатей: №№ МС0702212, МС0712212, МС0722212, МС0732212, МС0742212;

- від 18.07.2023 № 17026 на суму 22565368,08 грн. щодо товару - лопаті несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24, комплект із 5 лопатей: №№ МС0062304, МС0072304, МС0082305, МС0092305, МС0102305.

Як вказав позивач та не заперечив відповідач, на час звернення відповідача з апеляційною скаргою, залишається непоставленим один комплект лопатів несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24 на суму 22565368,08 грн.

При цьому в судовому засіданні 25.02.2025 року в порядку частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, сторони визнали ту обставину, що остаточен виконання зобов`язань відопвідача щодо поставки вищезазначенного комплекту лопатів несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24 на суму 22565368,08 грн відбулося лише 26.03.20224р.

Крім цього в судовому засіданні уповноважний представник апелянта визнав наявність в його розпорядженні на час розгляду справи в суді першої інстанції додаткових доказів, які додано ним до апеляційної скарги.

Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.

Відсутність доказів на момент розгляду справи судом першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України не залежно від причин неподання позивачем таких доказів.

Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Постанова КГС ВС 28.07.2020 у справі № 904/2104/19

Частиною третьою статті 269 ГПК України унормовано, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У такому випадку, надання судом апеляційної інстанції оцінки доказам, які були подані стороною у справі лише до суду апеляційної інстанції (додані до апеляційної скарги) без дослідження причин неподання цих доказів до суду першої інстанції є порушенням вимог статей 80 та 269 ГПК України.

Вказане з урахуванням положень статті 282 ГПК України означає, що суд апеляційної інстанції, приймаючи додаткові докази, має викладати мотивувальну частину своєї постанови із зазначенням відповідного обґрунтування заявником неможливості їх подання до суду першої інстанції та з оцінкою апеляційною інстанцією такого обґрунтування.

Постанова КГС ВС 23.07.2019 у справі № 917/2034/17

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина третя статті 269 ГПК України).

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості як одні з основних засад судочинства. Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях 13, 74 ГПК України.

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, наданих стороною у справі і прийняття в той же день постанови суду по суті є порушенням принципу змагальності сторін згідно із статтею 13 ГПК України, оскільки в такому випадку інша сторона у справі позбавляється можливості подання заперечень та спростування на прийняті апеляційним судом додаткових доказів.

Постанова КГС ВС від 28.05.2019 у справі № 925/859/16

До апеляційної скарги відповідачем додано акти приймання- передачі військового майна №156 від 26.11.2022р., №259/1/76 від 17.12.2022р., №89/1/12 від 31.03.2023р., №89/1/43 від 29.06.2023р., щодо яких Скаржник зазначає наступне: «…Згідно Акту приймання-передачі продукції від 02.12.2022року № 4 - Комплекту лопатів несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24 (5 шт.).

Водночас АТ «МОТОР СІЧ» фактично (реально) виконало свої зобов`язання з поставки виготовлених для Позивача лопатів - 26.11.2022р., тобто до настання граничного строку поставки -30.11.2022р. Вказане підтверджується Актом приймання-передачі військового майна №156 (Додається до апеляційної скарги). Таким чином, розрахунок штрафних санкцій на поставку вказаного комплекту лопатів є повністю протиправним, чого судом першої інстанції встановлено не було.

2. Згідно Акту приймання-передачі продукції від 22.12.2022року № 5 - Комплекту лопатів несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24 (5 шт.).

Водночас АТ «МОТОР СІЧ» фактично виконало свої зобов`язання з поставки виготовлених для Позивача лопатів 17.12.2022року, що підтверджується Актом приймання-передачі військового майна №259/1/76 (Додається до апеляційної скарги). Таким чином, розрахунок штрафних санкцій на поставку вказаного комплекту лопатів здійснений Позивачем за період, який не відповідає періоду прострочення.

3. Згідно Акту приймання-передачі продукції від 09.06.2023року №10726 - Комплекту лопатів несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24 (5 шт.).

Водночас АТ «МОТОР СІЧ» фактично виконало свої зобов`язання з поставки виготовлених для Позивача лопатів 31.03.2023року, що підтверджується Актом приймання-передачі військового майна №89/1/12 (Додається до апеляційної скарги). Таким чином, розрахунок штрафних санкцій на поставку вказаного комплекту лопатів здійснений Позивачем за період, який не відповідає періоду прострочення.

4. Згідно Акту приймання-передачі продукції від 18.07.2023року №17026 - Комплекту лопатів несучого гвинта до вертольотів типу Ми-24 (5 шт.).

Водночас АТ «МОТОР СІЧ» фактично виконало свої зобов`язання з поставки виготовлених для Позивача лопатів 29.06.2023 року, що підтверджується Актом приймання-передачі військового майна №89/1/43 (Додається до апеляційної скарги).

При цьому суд першої інстанції в межах підготовки цієї справи до розгляду по суті не порушував питання необхідності встановлення обставин фактичної поставки Відповідачем Позивачу виготовлених лопатей, з огляду на що Акти приймання- передачі військового майна №156 від 26.11.2022р., №259/1/76 від 17.12.2022р., №89/1/12 від 31.03.2023р., №89/1/43 від 29.06.2023р., до матеріалів цієї справи не подавалися…»

Враховуючи вищевикладене, додаткові докази (т. 2 а.с. 19-29), які додано до апеляційної скарги не приймаються до уваги колегією суддів.

За умовами п. 5.1 Договору, строк постачання продукції - включно до 30.11.2022, після отримання письмового повідомлення замовника, щодо готовності прийняття продукції передбачених умовами договору, в обсязі, зазначеному у письмовому повідомленні.

Прийом продукції здійснюється комісією представника Замовника (Вантажоодержувача), при цьому перевіряється технічний стан,комплектність продукції. Поставка постачальником та приймання Замовником продукції за Договором оформлюється відповаідним Актом приймання-передачі (п. 5.2 та п. 5.3 Договору.

Датою виконання постачальником зобов`язань щодо поставки продукції, відповідно п. 5.6 договору, є дата підписання сторонами Акту приймання-передачі (зразок - Додаток 2 до Договору), який є підставою для проведення розрахунків.

Відповідно до частини 1 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Колегія суддів зазначає, що вказані підстави не були предметом дослідження судом першої інстанції, оскільки Відповідач не посилався на на них під час розгляду спору в суді першої інстанції, а відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Як встановлено судом, відповідачем зобов`язання з поставки продукції виконано з порушенням визначеного договором строку, що підтверджено підписаними між сторонами актами приймання-передачі продукції, про які зазначено вище.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Важливим елементом підприємницької діяльності є ризик збитків. Підприємницький ризик - це імовірність виникнення збитків або неодержання доходів порівняно з варіантом, що прогнозується; невизначеність очікуваних доходів.

Відповідно до частини першої статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з частиною другою статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за конкретних умов господарської діяльності. Тобто ознаками форс-мажорних обставин є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність (див. пункт 6.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 року у справі № 910/7495/16

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (аналогічний висновок викладено в пункті 38 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.07.2021 року у справі № 912/3323/20).

Разом з тим, форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тобто мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність (схожий правовий висновок викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 року у справі № 917/1053/18, від 30.11.2021 року у справі № 913/785/17, від 25.01.2022 року в справі № 904/3886/21, від 30.05.2022 року у справі № 922/2475/21, від 31.08.2022 року у справі № 910/15264/21).

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 року у справі № 917/1053/18 зазначено, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Водночас у постанові від 31.08.2022 року у справі № 910/15264/21 Верховний Суд виснував, що між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

У свою чергу, в пунктах 75-77 постанови від 19.08.2022 року у справі № 908/2287/17 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вказала наступне: "Тобто сертифікат видається торгово-промисловою палатою за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин (сторін договору), яка (сторона) оплачує (за винятком суб`єктів малого підприємництва) послуги торгово-промислової палати. Водночас інша сторона спірних правовідносин (договору) позбавлена можливості надати свої доводи і вплинути на висновки торгово-промислової палати.

Таке засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) може вважатися достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин для сторін договору, якщо вони про це домовилися, але не пов`язує суд у випадку виникнення спору між сторонами щодо правової кваліфікації певних обставин як форс-мажорних.

Звідси Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу".

Крім того, повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти наявність вказаних обставин та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору. Такі висновки, викладено у постанові Верховного Суду від 23.08.2023 року у справі № 910/6234/22.

Проте, що сторона позбавляється права посилатися на форс - мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення має бути прямо зазначено в договорі. Подібний за змістом правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.06.2022 року у справі № 904/5328/21.

Сторони договору у розділі 8 передбачили форс-мажорні обставини.

Відповідно до п. 8.1 Договору, сторони розуміють, що беруть на себе договірні зобов`язання в умовах дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з чим погоджуються, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань у разі виникнення обставин непереборної сили, якщо ці обставини безпосередньо вплинули на можливість сторін виконати зобов`язання за цим договором.

Сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Неповідомлення у визначений термін про виникнення обставин непереборної сили однією з сторін позбавляє сторону посилатися на цю обставину навіть при наявності відповідного сертифікату (п. 8.2).

Згідно п. 8.3, доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ - сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України або регіональними Торгово-промисловими палатами.

Тобто, умовами договору не визначено листування між сторонами шляхом надіслання листів за допомогою електронної пошти; у договорі не зазначено будь-якої адреси електронної пошти позивача; натомість у пункті 8.2 спірного договору визначено, що повідомлення про настання обставин непереборної сили здійснюється саме в письмовій формі в установлений строк. До того ж як правильно зауважив місцевий господарський суд, електронні листи надсилалися відповідачем позивачу після спливу строку, встановленого у пункті 8.2 договору, для повідомлення позивача.

Посилання відповідача на те, що інформація про форс-мажорні обставини (ракетні обстріли) стає відома Міністерству оборони України в день їх вчинення, відхиляються судом, оскільки договором передбачено конкретний порядок повідомлення про такі обставини.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом в частині встановлення фактичних обставин справи щодо недоведення обставин повідомлення відповідачем позивача про настання форс-мажорних обставин в порядку та на умовах визначених договором, що, у свою чергу, призвело до втрати відповідачем права посилатися на такі обставини.

Колегія суддів зазначає, що висновок Запорізької ТПП про істотну зміну обставин від 19.01.2023 (вих. № 03.4/79) не був врахований судом першої інстанції, що є обґрунтованим, оскільки сторони не вносили змін до договору, зокрема щодо терміну поставки продукції. Цей висновок був виданий на підставі запиту АТ «Мотор Січ» від 16.01.2023, тобто після того, як минув встановлений строк для поставки продукції (30.11.2022).

До Запорізької ТПП відповідач для отримання сертифікату про форс-мажорні обставини звернувся лише 16.12.2022, тобто вже після спливу строку для поставки продукції (30.11.2022).

Договір № 370/3/5/6/2/43 від 16.05.2022 був укладений між сторонами під час дії воєнного стану в Україні, тобто дана обставина та можливість впливу воєнного стану на одну з сторін договору, не була непередбачуваною для сторін.

Зважаючи на встановлені господарським судом обставини в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що, що позивач правомірно нарахував пеню та штраф за порушення строків виконання зобов`язань, а відповідач не зміг довести що саме настання обставин непереборної сили призвело до унеможливлення виконання зобов`язань за договором.

За розрахунками Позивача, перевірених судом першої інстанції - за порушення Відповідачем строків виконання зобов`язань за Договором № 370/3/5/6/2/43 від 16.05.2022 стягненню з ПАТ "Мотор Січ" підлягає пеня у розмірі 12 884 825,18 грн., та штраф - 4 738 727,28 грн.

Клопотання Відповідача про зменшення розміру неустойки до 0,1 % від заявленої до 17623,55 грн., обгрунтоване тим, що ракетний обстріл та пошкодження споруд та виробничих потужностей ПАТ "Мотор Січ" вплинули на можливість Відповідача вчасно та в повному обсязі виконати свої зобов`язання за Договором, що є достатніми підставами для зменшення розміру неустойки.

Згідно з частиною третьою ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому належить взяти до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; а також не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд - оцінити при ухваленні рішення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру ( відсоткового співвідношення ) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст. 3 ЦК України ( справедливість, добросовісність, розумність ), та з дотриманням правил ст. 86 ГПК України, на власний розсуд, за внутрішнім переконанням, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.

Отже питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до ст. 86 ГПК України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.

Подібний за змістом висновок щодо застосування норм права, а саме ст. 551 ЦК України та 233 ГК України, неодноразово викладався Верховним Судом у постановах, зокрема від 23.10.2019 р. у справі № 917/101/19, від 06.11.2019 р. у справі № 917/1638/18, від 17.12.2019 р. у справі № 916/545/19, від 13.01.2020 р. у справі № 902/855/18, від 14.01.2020 р. у справі № 911/873/19, від 10.02.2020 р. у справі № 910/1175/19, від 19.02.2020 р. у справі № 910/1303/19, від 26.02.2020 р. у справі № 925/605/18, від 17.03.2020 р. у справі № 925/597/19, від 18.06.2020 р. у справі № 904/3491/19, від 14.04.2021 р. у справі № 922/1716/20.

У постановах від 12.06.2019 р. у справі № 904/4085/18 та від 09.10.2019 р. у справі № 904/4083/18 Верховний Суд також зазначив, що зменшення розміру пені є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

Необхідно зауважити, що у вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Господарський суд об`єктивно оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання).

Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 04.05.2018 р. у справі № 908/1453/17.

Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі ст. 3 ЦК України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Господарський суд повинен об`єктивно комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав ( аналогічні правові висновки наведено в постановах Верховного Суду від 24.09.2020 р. у справі № 915/2095/19, від 26.05.2020 р. у справі № 918/289/19, від 19.02.2020 р. у справі № 910/1199/19, від 04.02.2020 р. у справі № 918/116/19 ).

Застосоване у ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме, зокрема, суд першої інстанцій користується певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій ( неустойки ), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення ( аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 12.02.2020 р. у справі № 916/2259/18, від 24.02.2020 р. у справі № 917/686/19, від 26.02.2020 р. у справі № 922/1608/19, від 15.04.2020 р. у справі № 922/1607/19, від 04.10.2021 р. у справі № 922/3436/20, від 10.11.2022 р. у справі № 910/15705/21, від 01.02.2023 р. у справі № 914/3203/21 ).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідачем було допущено прострочення строків виконання зобов`язання з поставки продукції: за актом № 4 від 02.12.2022 - 1 день, за актом № 5 від 22.12.2022 - 21 день, за актом № 10726 від 09.06.2023 - 190 днів, за актом № 17026 від 18.07.2023 - 229 днів.

З огляду на викладене, враховуючи ступінь виконання Відповідачем зобов`язання за Договором та періоди прострочення, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази того, що для Позивача мали місце будь-які негативні наслідки (збитки тощо) через прострочення Відповідачем поставки продукії за Договором, з урахуванням засад добросовісності, справедливості, пропорційності та розсудливості, користуючись правом, наданим вищезазначеними положеннями чинного законодавства, суд першої інстанції, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, дійшов обгрунтованого висновку про зменшення розміру присуджених до стягнення з Відповідача пені та штрафу за порушення строків виконання зобов`язань за Договором на 50 % за переліченими вище актами, а саме до 4377681,40 грн. пеню та до 1579575,76 грн. штраф., що за переконанням суду у достатній мірі компенсуватиме майнові втрати Позивача, понесені внаслідок несвоєчасної поставки продукції, відповідатиме діловим звичаям та нормальній діловій практиці, забезпечить дотримання розумного балансу, а також інтересів Відповідача та не матиме негативних наслідків для Міністерства оборони України.

Разом з тим, відповідач повністю виконав умови Договору від 16.05.2022 № 370/3/5/6/2/43 вже на етапі апеляційного оскарження рішення Господарського суду Запорізької області від 19.12.2023 у справі № 908/2826/23, що підтверджується відповідно до умов Договору підписаним між сторонами актом приймання-передачі від 10.04.2024 №241004 (а.с. 111, Т.2). Строк для поставки минув 30.11.2022. З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що відсутні підстави для зменшення розміру штрафу та пені за вказаним актом (4 129 462,36 грн. пені та 1 579 575,76 грн. штрафу).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені ним в апеляційній скарзі, не знайшли своє підтвердження, не спростовують мотиви господарського суду першої інстанції, відтак, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, які наведені в рішенні, що оскаржується.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Запорізької області від 19.12.2023 у справі № 908/2826/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 396 529,93 грн покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.12.2023 у справі № 908/2826/23 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 19.12.2023 у справі № 908/2826/23 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 396 529,93 грн покласти на Публічне акціонерне товариство "Мотор Січ".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.03.2025

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус