РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.03.2025Справа № 910/7635/24

Суддя Н.Плотницька, розглянувши справу

за позовомОСОБА_1
доГромадської організації Київської міської організації "Військовий Автоаматор" (02222, місто Київ, вулиця Пухівська, будинок 2)
Головного спеціаліста Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Трофимова Тараса Ігоровича (01001, місто Київ, провулок Музейний, будинок 2-Д)
провизнання недійсними рішення
Представники сторін
від позивача:Шило Є.П.
від відповідача-1:Панамаренко Д.М., Мелехова О.С.
від відповідача-2:Бублик Є.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

19.06.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна ОСОБА_1 з вимогами до Громадської організації Київської міської організації "Військовий Автоаматор" та Головного спеціаліста Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2 про визнання недійсними рішення прийняті на засіданні Правління Громадської організації Київської міської організації "Військовий Автоаматор", оформлених протоколом № 21 від 15.05.2020, рішення прийняті на позачерговому засіданні за засіданні Загальних Зборів Громадської організації Київської міської організації "Військовий Автоаматор", оформлених протоколом № 2/2020 від 29.05.2020, та скасування реєстраційної дії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на незаконність прийнятих рішень, оформлених протоколом № 21 від 15.05.2020 та протоколом № 21 від 15.05.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 відкрито провадження у справі № 910/7635/24, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.07.2024.

03.07.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшла заява про продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву.

10.07.2024 від представника Громадської організації Київська міська організація "Військовий автоаматор" надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву.

18.07.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2024 відповідачу-1 продовжено строк для подання відзиву на позовну заяву до 24.07.2024.

23.07.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про оголошення перерви в підготовчому засіданні на 13.08.2024.

30.07.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшла заява про вступ у справу як представника.

06.08.2024 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи

12.08.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

12.08.2024 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2024 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про оголошення перерви в підготовчому засіданні на 16.09.2024.

16.08.2024 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли клопотання про долучення доказів та клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого провадження.

16.09.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про оголошення перерви в підготовчому засіданні на 07.10.2024.

20.09.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2024 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 14.11.2024.

В судовому засіданні 14.11.2024 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні на 09.12.2024.

Судове засідання, призначене на 09.12.2024, не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про призначення судового засідання на 13.02.2025.

Судове засідання, призначене на 13.02.2025, не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про призначення судового засідання на 06.03.2025.

В судове засідання 06.03.2025 з`явились представники сторін та надали пояснення по суті спору.

Представник позивача надав пояснення по суті заявлених вимог, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представники відповідачів заперечують проти заявлених позовних вимог та просять суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

У судовому засіданні 06.03.2025 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін та розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.05.2020 відбулося засідання Правління Громадської організації "Київської міської організації "Військовий Автоаматор" яке оформлено протоколом № 2.1 засідання Правління Громадської організації "Київської міської організації "Військовий Автоаматор" про скликання загальних зборів.

За результатами вказаного засідання були прийняті наступні рішення:

1) ОСОБА_3 обрано тимчасово головуючим і секретарем на засіданні правління;

2) затверджено списки уповноважених Громадської організації київська міська організація "Військовий автоаматор" у такому складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ;

3) відповідно до Статуту Громадської організації київська міська організація "Військовий автоаматор" вирішено скликати загальні збори Громадської організації київська міська організація "Військовий автоаматор";

4) затверджено наступний порядок денний загальних зборів Громадської організації київська міська організація "Військовий автоаматор": 1. Про обрання Головуючого та секретаря на Засіданні Зборів уповноважених та про уповноваження Головуючого та Секретаря на Засіданні Зборів уповноважених на підписання протоколу засідання Зборів Уповноважених. 2. Про відкликання з посади Голови Правління громадської організації та діючого складу Правління громадської організації. 3. Про обрання Голови Правління громадської організації. 4. Про обрання нового кількісного та персонального складу керівних та контролюючих органів громадської організації. 5. Про визначення особи (осіб), яка має право представляти громадську організацію для здійснення реєстраційних дій;

5) визначено дати, часу та місця проведення загальних зборів Громадської організації київська міська організація "Військовий автоаматор": 29.05.2020 об 18:00 год. за адресою Пухівська, 2, а також на ОСОБА_5 та ОСОБА_4 покладено обов`язок повідомити делегатів у належний спосіб про загальні збори.

29.05.2020 відбулося позачергове засідання Загальних Зборів Громадської організації київська міська організація "Військовий автоаматор", які оформлені протоколом № 2/2020 позачергового засідання Загальних Зборів Громадської організації київська міська організація "Військовий автоаматор", та на якому були присутні 21 уповноважений представник членів організації з правом голосу а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

За результатами вказаних зборів були прийняті наступні рішення: 1) обрано на засіданні зборів уповноважених - ОСОБА_4 , секретар зборів - ОСОБА_6 , та уповноважено їх на підписання протоколу Зборів Уповноважених; 2) відповідно до пункту 5.1 статуту громадської організації відкликано з посади голови правління громадської організації ОСОБА_24 у зв`язку з проведенням діяльності, яка суперечить меті та завданням громадської організації, а також відповідно до пункту 5.1 статуту громадської організації відкликано діючий склад Правління громадської організації, а саме: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_3 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ; 3) відповідно до пункту 5.1 статуту громадської організації обрано головою Правління громадської організації ОСОБА_4 ; 4) відповідно до пункту 5.1 статуту громадської організації обрано та затверджено новий кількісний та персональний склад Правління громадської організації ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_21 , ОСОБА_32 , ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_8 ; 5) уповноважено Голову Правління організації Дідова Віталія Володимировича подати до державного реєстратора всі необхідні документи для державної реєстрації змін до відомостей про організацію, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або видати довіреність на виконання цих дій третім особам.

Позивач - ОСОБА_1 є членом станом на 29.05.2020 - дату прийняття загальними зборами Громадської організації київська міська організація "Військовий автоаматор" спірних рішень була членом зазначеної організації відповідно до членської карти № 3939 від 29.08.2017.

Позивач зазначає, що вказані засідання були проведені з порушенням вимог закону України "Про громадські об`єднання" та статуту громадської організації "Військовий автоаматор", затвердженим черговим засіданням Зборів уповноважених громадської організації "Військовий автоаматор" протоколом № 1 від 15.04.2020, у зв`язку з чим всі рішення, прийняті за результатом розгляду питань, винесених на порядок денний та оформлені протоколом № 2.1 від 15.05.2020 та протоколом №2/2020 від 29.05.2020 є недійсними, а реєстраційна дії, що була проведена за результатом їх розгляду, підлягає скасуванню.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що було порушено пункт 6.3 статуту щодо порядку скликання членів Правління на засідання Правління громадської організації "Військовий автоаматор", оскільки голова Правління громадської організації "Військовий автоаматор"- Ільчук Р.М. не скликав чергового або позачергового засідання правління, при цьому не вбачається з матеріалів реєстраційної справи і вимоги не менше ніж 50% від загальної кількості членів правління Правління громадської організації "Військовий автоаматор" про скликання відповідного засідання. Також, за твердженням позивача, з протоколу № 2.1 від 15.05.2020 засідання Правління громадської організації "Військовий автоаматор" вбачається, що про дату, час, місце проведення, проект порядку денного ніхто з членів правління не повідомлявся, Голова правління не сповіщав жодного члена правління громадської організації "Військовий автоаматор" про засідання.

Крім того, позивач зазначає, що її, як члена (учасника) громадської організації "Військовий автоаматор" не було повідомлено про проведення загальних зборів 29.05.2020, а також те, що засідання загальних зборів громадської організації "Військовий автоаматор" було проведене за відсутності необхідної кількості уповноважених представників членів організації.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно частини 3 статті 167 Господарського кодексу України корпоративними відносинами є відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. При цьому, корпоративними правами, в силу ч. 1 цієї норми, є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 96-1 Цивільного кодексу України учасники (засновники, акціонери, пайовики) юридичної особи мають право у порядку, встановленому установчим документом та законом брати участь в управлінні юридичною особою у порядку, визначеному установчим документом, крім випадків, встановлених законом.

Це положення закону є загальним для усіх видів юридичних осіб будь-якої організаційно-правової форми, що можуть бути створеними та діяти за законодавством України.

Відповідно до частини 1, 2 статті 83 Цивільного кодексу України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі.

Правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань визначено Законом України "Про громадські об`єднання".

Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 статті 1 Закону України "Про громадські об`єднання" громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про громадські об`єднання" дія цього Закону поширюється на суспільні відносини у сфері утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань в Україні.

Громадське об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність із статусом юридичної особи або без такого статусу, підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (частина 8 статті 9 Закону України "Про громадські об`єднання").

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про громадські об`єднання" Статут громадського об`єднання має містити відомості, зокрема про:

3) порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об`єднанні, права та обов`язки його членів (учасників);

4) повноваження керівника, вищого органу управління, інших органів управління (далі - керівні органи) громадського об`єднання, порядок їх формування та зміни складу, термін повноважень, а також порядок визначення особи, уповноваженої представляти громадське об`єднання, та її заміни (для громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи);

5) періодичність засідань і процедуру прийняття рішень керівними органами громадського об`єднання, у тому числі шляхом використання засобів зв`язку.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 23.03.2023 у справі № 911/196/21, громадське об`єднання (громадська організація) є одним з різновидів юридичної особи, створеної шляхом об`єднання осіб, які мають право участі у ньому (у ній). Члени громадського об`єднання (громадської організації) мають право брати участь в управлінні товариством, обирати та бути обраними до органів управління.

Відповідно до пункту 1.1 статуту Громадської організації "Київської міської організації "Військовий Автоаматор" (нова редакція), затвердженого черговим засіданням Зборів уповноважених Громадської організації "Київської міської організації "Військовий Автоаматор", протокол № 1 від 15.04.2020, Громадська організація Київська міська організація "Військовий Автоаматор" (організація) є громадською організацією, яка створена на основі єдності інтересів членів (учасників) організації, в тому числі військовослужбовців та членів їх сімей для задоволення своїх законних прав і свобод у сфері автомобільного аматорства.

У відповідності до розділу 4 статуту статутними органами організації є: Загальні Збори Організації - вищий керівний орган (пункту 4.1.1. статуту); Правління організації - постійно діючий виконавчий орган (пункту 4.1.2. статуту); Голова Правління організації - керівник організації (пункту 4.1.3. статуту); Ревізор організації - контролюючий орган організації, що обирається у разі необхідності (пункту 4.1.4. статуту).

Згідно з пунктом 5.1 статуту загальні збори організації є її вищим керівним органом. Загальні збори скликаються головою правління організації не рідше, ніж один раз на рік. Голова правління разом зі скликанням загальних зборів встановлює норму представництва уповноважених осіб від членів (учасників) організації. Правління організації повідомляє членів (учасників) організації про час, місце проведення, норму представництва уповноважених осіб і порядок денний загальних зборів. Загальні збори вважаються чинними та правомочними, якщо в їх роботі беруть участь більш як 50% уповноважених представників членів (учасників) організації. Рішення ухвалюються відкритим голосуванням простою більшістю голосів від загального складу присутніх на засіданні уповноважених представників членів (учасників) організації. Рішення з питань зазначених у пунктах 5.6.1-5.6.8 статуту приймаються кваліфікованою більшістю у три четвертих від загальної кількості уповноважених представників членів (учасників) присутніх на загальних зборах. Позачергові загальні збори скликаються за рішенням голови правління організації або на вимогу не менше ніж 10% від загальної кількості членів (учасників) організації. Про дату, час, місце, норму представництва уповноважених осіб і порядок денний позачергових загальних зборів правління організації повідомляє не пізніше, ніж за 10 днів до засідання.

Відповідно до пункту 6.3 статуту чергові та позачергові засідання правління скликаються за вимогою голови правління організації або за вимогою не менше 50 % від загальної кількості членів правління. Про дату, час, місце і порядок денний члени правління сповіщаються головою правління організації.

Згідно пункту 6.4 статуту засідання правління визнаються правомочними і їх рішення вважаються прийнятими, якщо в них беруть участь не менше ніж 50% членів правління.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу чергового засідання зборів уповноважених Громадської організації Київської міської організації "Військовий Автоаматор" від 15.04.2020 обрано персональний склад правління організації, який складався з 11 осіб - ОСОБА_24 , ОСОБА_33 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_29 , ОСОБА_3 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 .

В травні 2020 року було створено ініціативну групу організації у зв`язку з тим, що новообраний Голова правління ОСОБА_24 не приступив до виконання обов`язків.

Ініціативною групою було проведено роботу зі збору підписів членів Громадської організації Київська міська організація "Військовий Автоаматор" для скликання позачергових зборів уповноважених для обрання голови правління, членів правління, ревізійної комісії, а також проведено усне опитування членів Громадської організації Київська міська організація "Військовий автоаматор" і запропоновано подати на затвердження правлінню списки уповноважених Громадської організації Київська міська організація "Військовий Автоаматор" на участь позачергових загальних зборів з нормою (модусом) представництва не менше ніж по одному уповноваженому на сто п`ятдесят членів з визначеними за ними дільницями.

15.05.2020 на вимогу 6 осіб персонального складу правління організації, що складає 50 % від загальної кількості членів правління, а саме ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_29 , ОСОБА_3 та на вимогу ініціативної групи Громадської організації Київської міської організації "Військовий Автоаматор" було проведено засідання правління Громадської організації Київської міської організації "Військовий Автоаматор", що спростовує обґрунтування позивача щодо порушення пункту 6.3 Статуту в частині відсутності 50 % від загальної кількості членів правління.

Відповідно до пункту 6.5 рішення правління приймаються простою більшістю голосів присутніх на засіданні членів правління.

Відповідно до протоколу від 15.05.2020 № 2.1 засідання Правління Громадської організації "Київської міської організації "Військовий Автоаматор" про скликання загальних зборів відбулося засідання Правління Громадської організації "Київської міської організації "Військовий Автоаматор" затверджено списки уповноважених Громадської організації київська міська організація "Військовий автоаматор" у кількості 21 особи у такому складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , вирішено скликати загальні збори 29.05.2020 о 18 год.00 хв. та затверджено порядок денний вказаних загальних зборів.

Вказане рішення було прийнято одноголосно 50 % від загальної кількості членів правління, що також спростовує доводи позивача щодо порушення пункту 6.4 статуту.

З огляду на викладене, вимоги позивача в частині визнання недійсними рішення прийняті на засіданні правління Громадської організації Київська міська організація "Військовий Автоаматор", яке відбулося 15.05.2020, та оформлені протоколом № 2.1 від 15.05.2020, визнаються судом не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За твердженням відповідача, статутом (пунктами 5.1, 6.3) Громадської організації Київської міської організації "Військовий Автоаматор" не передбачено обов`язку у відповідні строки направляти цінним або рекомендованим листом повідомлення про проведення будь-яких зборів Громадської організації Київської міської організації "Військовий Автоаматор" кожному члену організації, що пов`язане з великою кількістю членів організації та необхідності економії коштів організації. Оголошення про проведення будь-яких зборів організації розміщується мінімум за 10 календарних днів в місцях загального доступу (зокрема при в`їзді на дільницю) та на дошці оголошень.

На підтвердження повідомлення позивачки про день, час та місце проведення позачергових загальних зборів відповідачем надано копію оголошення, в якому повідомляється про те, що 29.05.2020 о 15:00 год. За адресою: м. Київ вул. Пухівська, 2, 1-а дільниця, 2-й поверх, актовий зал, відбудуться позачергові загальні збори, в яких приймуть участь 21 уповноважений, а також можуть бути присутні всі бажаючі члени громадської організації. В оголошенні також викладено порядок денний загальних зборів Громадської організації Київської міської організації "Військовий Автоаматор".

Суд зазначає, що Закон України "Про громадські об`єднання" та статут відповідача не містять особливих вимог щодо форми та способу повідомлення членів організації про проведення засідання правління та загальних зборів. У такому разі відповідач, повинен вжити всіх розумних заходів, які б забезпечували реальне повідомлення членів організації про засідання правління та загальні збори. Обраний відповідачем спосіб повідомлення повинен забезпечити реальне повідомлення члена організації і не бути лише формальним. У випадку заперечення членом організації факту повідомлення його про проведення засідання правління та загальних зборів, обов`язок доказування обставин повідомлення позивача про проведення загальних зборів покладається на відповідача, як особу, рішення органу управління якої оспорюється.

Розміщення відповідачем повідомлення про засідання правління та загальні збори на дошці оголошень, не може бути доказом обізнаності позивачки про такі збори, адже застосування виключно такого способу не забезпечує належне інформування членів організації.

Таким чином, відповідач не довів належними та достатніми доказами виконання обов`язку щодо належного повідомлення учасників про проведення загальних зборів у передбачений статутом спосіб з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного, що забезпечило б право позивачки брати участь у зборах.

Неповідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів, хоча й є порушенням його права на участь в управлінні товариством, саме по собі не є достатньою підставою для визнання рішення загальних зборів недійсним. Для того, щоб таке рішення було визнане недійсним, позивач повинен довести, що це порушення призвело до конкретних негативних наслідків для нього як учасника товариства.

Процесуально-правовий зміст захисту права полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права (пункт 5.6 постанови Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №910/18962/20).

Порушенням є такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Звертаючись з позовом за захистом порушеного права, позивач має обрати спосіб захисту, який відповідає змісту права, що порушене й буде здатний таке право поновити; обраний спосіб захисту має бути передбачений приписами статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, або ж визначений іншим Законом чи укладеним між сторонами договором. Законодавчі обмеження матеріально правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, відтак, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті. Вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес (п.119 постанови Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №904/3368/18).

Верховний Суд наголошував, що вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки недоведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні (пункт120 постанови Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №904/3368/18).

Водночас, вирішуючи питання про захист порушеного права, суд має враховувати інтереси і самого товариства і його інших учасників, тобто дотримуватися балансу інтересів учасників товариства і самого товариства, про що неодноразово зазначав Верховний Суд.

У постановах Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №922/1671/16 та від 12.03.2019 у справі № 904/9495/16 була викладена позиція, що визнання судом недійсними рішень загальних зборів повністю, захищаючи порушені корпоративні права одного учасника товариства, може зачіпати корпоративні права інших учасників, відповідно порушується баланс інтересів учасників товариства, що має наслідком непропорційність втручання у правовідносини сторін та фактично є втручанням суду у господарську діяльність товариства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утриматися від дій, які б могли порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 Цивільного кодексу України).

Інтереси окремого члена організації можуть не збігатися з інтересами інших членів. Тому, вирішуючи питання щодо доведеності окремими членами організації їх права вимоги до останнього про визнання рішень членів організації (рішень уповноважених) недійсними, суд має враховувати: (1) баланс інтересів усіх членів організації та самої організації, уникати зайвого втручання в питання управління та діяльності останньої, які вирішуються виключно зборами членів організації (зборів уповноважених); (2) доведення позивачами обставин того, в чому саме полягає незаконність самих рішень за їх змістом (суттю); (3) яким чином право на управління може бути ретроспективно поновлене, якщо спірні рішення в певний проміжок часу врегульовували питання управління діяльністю організації, що могло породжувати права та обов`язки у членів організації; (4) те, що члени організації не позбавлені права реалізовувати своє право на управління, зокрема на вирішення по-іншому питання переобрання голови та членів правління організації, у спосіб, встановлений статутом, на наступних зборах.

Разом з тим у позовній заяві позивач, посилаючись лише на порушення порядку скликання та проведення оспорюваних зборів, не зазначили в чому полягає незаконність самих рішень, як і не зазначила, яким чином задоволення позовних вимог у цій справі призведе до поновлення її прав і законних інтересів на управління діяльністю відповідача.

Підсумовуючи, суд відзначає, що, заявляючи позовні вимоги, позивач не доводять неможливості захисту своїх прав на управління організацією у спосіб, який би забезпечив баланс інтересів прав позивачів з правами більшості інших учасників організації, зокрема шляхом ініціювання скликання інших загальних зборів (зборів уповноважених) організації із включенням до їх порядку денного питань діяльності організації, які на думку позивача є ключовими, та щодо яких, як вважають позивача, не було забезпечено дотримання належної процедури голосування, і доведення до відома інших учасників організації своєї позиції щодо цих питань діяльності об`єднання.

Отже, з огляду на відсутність порушення прав та інтересів ОСОБА_1 рішеннями, прийнятими на позачерговому засіданні Загальних Зборів Громадської організації Київської міської організації "Військовий Автоаматор", оформленими протоколом № 2/2020 від 29.05.2020, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про скасування реєстраційної дії головного спеціаліста Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Трофимова Тараса Ігоровича від 16.06.2020 № 0002089 "Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи" щодо Громадської організації Київська міська організація "Військовий автоаматор", як такі що є похідними від первісної вимоги.

Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-79, 86, 123, 129, 145, 232-233, 237- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено: 10.03.2025

Суддя Н.Плотницька