ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. ОдесаСправа № 915/1795/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Шаповал А.В.

за участю представників сторін у справі:

Від АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» - адвокат Болотова Е.І.

Від ТОВ СП «Нібулон» - адвокат Кравченко О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.10.2024, суддя суду першої інстанції Смородінова О.Г, м. Миколаїв, повний текст рішення складено 04.11.2024

по справі №915/1795/23

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон»

про: стягнення 7 936 383,24 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

27.11.2023 Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон», в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» заборгованість в розмірі 7 936 383,24 грн плати за користування вагонами та судовий збір в розмірі 119 045,74 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 23.10.2024 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Приймаючи дане рішення суду першої інстанції вказав, що:

- позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що неможливість надання послуг з перевезення та затримка в користуванні вагонами Акціонерного товариства «Українська залізниця» за період з 10.03.2022 по 10.05.2022 відбулись саме з вини Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН», оскільки саме Акціонерне товариство «Українська залізниця» 24.02.2024 було введено конвенційну заборону приймати до перевезення всі вантажі і порожні вагони областю призначення, в тому числі Одеська дир. зал. перевезень ДН-1 (1).

- позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що неможливість надання послуг з перевезення та затримка в користуванні вагонами Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 29.05.2022 по 04.06.2022 відбулись саме з вини Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН», оскільки саме Акціонерним товариством «Українська залізниця» 30.05.2022 було введено конвенційну заборону приймати до перевезення всі вантажі і порожні вагони областю призначення, в тому числі вантажі призначенням ІЗМАЇЛ Од (404503).

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.10.2024 по справі №915/1795/23.

На думку апелянта, судом залишено поза увагою, що вагони були подані на під`їзну колію Відповідача до введення конвенційної заборони і саме з вини Відповідача вони не були завантажені та пред`явлені Позивачу до перевезення до початку військової агресії, жодним чином не досліджувалась обставина затримки Відповідачем навантаження вагонів до 24.02.2024.

Апелянт зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази та пояснення Відповідача, на якій підставі та з якої причини протягом 2 місяців після поновлення роботи станції (з 10.03.2022) він не повертав вагони Позивачу, як навантажені, так і порожні з метою скорочення періоду знаходження на його під`їзній колії вагонів, і, як наслідок, зменшення нарахування плати за користування вагонами. Два місяці находження вагонів на під`їзній колії Відповідача для вирішення питання щодо їх подальшого перевезення за накладною № 43808583 від 12.05.2023 з зазначенням нової станції призначення - Каменець Подільський, є нерозумним строком з огляду на виниклу ситуацію, саме таке затягування часу і спричинило нарахування спірної плати за користування вагонами.

Апелянт вказує, що документи для підтвердження випадку настання форс-мажорних обставин, а саме - сертифікат Торгово-промислової палати України або уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат про форс - мажорні обставини непереборної сили та тощо для звільнення від обов`язку вносити плату за користування вагонами відповідно до Переліку виняткових умов та підтвердження фактів проведення бойових дій або тимчасової окупації, оточення (блокування) збройними формуваннями Російської Федерації території України, Відповідачем не надані.

Крім того, апелянт посилається на те, що в разі невизначення Відповідачем іншої станції призначення та неможливості повернення порожніх вагонів згідно з умовами Договору, він повинен був протягом 10 календарних днів після поновлення роботи станції відвантаження повідомити Позивача про ті обставини, на підставі яких він не зміг виконати свої зобов`язання за Договором, але суд не прийняв до уваги порушення Відповідачем таких умов Договору та виніс рішення на його користь.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 23 жовтня 2024 року у справі №915/1795/23 повністю і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Позивача акціонерного товариства «Українська залізниця» повністю.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» надійшов відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.10.2024 по справі №915/1795/23.

ТОВ СП "НІБУЛОН" вважає, що позивачем належними засобами доказування не доведено наявність умов та підстав для притягнення ТОВ СП "НІБУЛОН" до відповідальності у вигляді стягнення 7 936 383,24 грн. плати за користування вагонами.

ТОВ СП "НІБУЛОН" зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що неможливість надання послуг з перевезення та затримка в користуванні вагонами АТ "Українська залізниця" відбулись саме з вини ТОВ СП "НІБУЛОН". Але ж саме АТ "Українська залізниця" 24.02.2024 було введено конвенційну заборону АТ "Українська залізниця" приймати до перевезення всі вантажі і порожні вагони областю призначення, в тому числі Одеська дир. зал. перевезень ДН-1 (1).

Відповідач вказує, що оскільки перевезення вантажів до станції Миколаїв - Вантажний були заборонені конвенційною забороною від 24.02.2022р. №ЦЦО/99, то відповідач не може нести будь - які негативні наслідки у зв`язку з такою забороною. В даному випадку саме АТ "Українська залізниця" є відповідальною за затримку в наданні послуг щодо перевезення вантажів.

ТОВ СП "НІБУЛОН" повідомляє, що ні ТОВ СП "НІБУЛОН", ні представнику ТОВ СП "НІБУЛОН" на станції Глобино не надходило від АТ "Українська залізниця" повідомлень (телеграм, листів) щодо відкликання (скасування) конвенційної заборони, введеної телеграмою від 24.02.2022р. №ЦЦО/99, або внесення змін до неї, які б надавали можливість АТ "Українська залізниця" приймати до перевезення вантажі призначенням станція Миколаїв - Вантажний. Доказів протилежного матеріали судової справи не містять. Враховуючи зазначені обставини, ТОВ СП "НІБУЛОН" було вимушено вживати організаційних заходів з пошуку інших кінцевих пунктів вивантаження. Як наслідок, на виконання плану перевезень ТОВ СП "НІБУЛОН" у травні 2022р. №СНД (призначенням на станцію Кам`янець - Подільський) 50 вагонів з вантажем "зерно кукурудзи" передані АТ "Українська залізниця" та прийняті до перевезення 12.05.2022р. за накладною №43808583.

Крім того, відповідач вказує, що АТ "Українська залізниця" відомості плати за користування вагонами відповідно до вимог п.5 розділу III Правил користування вагонами і контейнерами за перші 15 діб, а потім за кожні наступні 5 діб, не складались та ТОВ СП "НІБУЛОН" (повноважному представнику ТОВ СП "НІБУЛОН") на підпис не надавались.

Відповідач зазначає, що стаття 315 ГК України та ст. 137 Статуту залізниць України не підпадають під перелік статей, строки яких продовжено на строк дії карантину пунктом 7 "Прикінцевих положень" ГК України, а положення пунктів 12, 19 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України до строків позовної давності в спірних правовідносинах не повинні застосовуватися.

Керуючись викладеним вище, відповідач просить апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.10.2024 по справі №915/1795/23 залишити без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №915/1795/23 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №915/1795/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.10.2024 по справі №915/1795/23 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Миколаївської області невідкладно надіслати матеріали справи №915/1795/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №915/1795/23.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.10.2024 по справі №915/1795/23 залишено без руху; встановлено Акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору у сумі 142 854,9 грн протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали; роз`яснено Акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої були долучені докази сплати судового збору у розмірі, встановленому законом. Таким чином недоліки апеляційної скарги були усунуті.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.10.2024 по справі №915/1795/23; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 08.02.2025; призначено справу №915/1795/23 до розгляду на 27.02.2025 о 11:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

27.02.2025 у судовому засіданні прийняли участь представник АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» - адвокат Болотова Е.І. та представник ТОВ СП «Нібулон» - адвокат Кравченко О.Б.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Між Акціонерним товариством «Українська залізниця», як Перевізником, та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН», як Замовником, укладено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 26.06.2020 за № 8211375.

Процедура укладення Договору передбачає ініціацію процесу з боку клієнта шляхом оформлення в електронному вигляді «Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом», яка погоджується перевізником шляхом надання електронного «Повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом». Текст публічного Договору знаходиться у загальному доступі на сайті ЦТЛ https://uz-cargo.coin/.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» 26.06.2020 в порядку, встановленому статтею 634 ЦК України, направило Акціонерному товариству «Українська залізниця» заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 14291113/2020-001 від 24.03.2020, яка підписана шляхом накладення електронного цифрового підпису 26.06.2020.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» 26.06.2020 направило Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарському підприємству «НІБУЛОН» інформаційне повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40-14291113/2020-001 від 26.06.2020, яким позивач засвідчив прийняття від відповідача пропозиції (акцепту) укладення договору та повідомив про присвоєння замовнику кодів відправника / одержувача - 8496, платника - 8211375 з відкриттям особового рахунку з ідентичним номером. За змістом вказаного повідомлення позивачем також було доведено до відома відповідача, що код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер договору.

За умовами наведеного Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 (в редакції, оприлюдненій 28.06.2022 та уведеній в дію 01.07.2022, крім змін, оприлюднених 15.06.2022 та уведених в дію 16.07.2022):

- предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагона для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги), і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні Договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном Перевізника не є орендною платою (п. 1.1);

- надання послуг за Договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання / забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами (п. 1.4);

- Договір є публічним договором, за яким Перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (п. 1.5);

- Договір з урахуванням змін до нього оприлюднюється Перевізником як публічна пропозиція для укладення на вебсайті http://uz-cargo.com/ з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) (п. 1.6);

- договір укладається шляхом надання Перевізником пропозиції укласти Договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти Договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами Договору (п. 1.7);

- Договір є укладеним з дня надання Замовнику Перевізником інформаційного повідомлення про укладення Договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до пункту 12.1 Договору (п. 1.10);

- Замовник зобов`язаний, зокрема: сплачувати послуги Перевізника та інші платежі, належні Перевізнику за Договором, із сум внесеної передоплати за кодом платника; самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагона за межами України та інших послуг Перевізника (п. 2.1.4); відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від Перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема, з таких причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи неправильне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника; (п. 2.1.5); у строки, встановлені розділом 4 Договору, підписувати акти звіряння розрахунків, зведені відомості; підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу Замовника - підписувати та надавати Перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги (п. 2.1.7);

- Перевізник зобов`язаний, зокрема: приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) Замовника або у власних вагонах (контейнерах) Перевізника, надавати власні вагони (контейнери) Перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками Замовника відповідно до інформації, розміщеної у Системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до Договору та Збірнику тарифів (п. 2.3.2); складати документи, передбачені пунктами 1.3, 1.4 та розділом 4 Договору щодо нарахування сум платежів (п. 2.3.5);

- розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах Замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються відповідно до умов Збірника тарифів (п. 3.1);

- Замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному Договором розмірі плату за користування власними вагонами Перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих Замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від Замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від Перевізника (далі - плата за користування власними вагонами Перевізника) (п. 3.4);

- оплата послуг за Договором здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Перевізника, вказаний в розділі 14 Договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок Перевізника зі спеціальним режимом використання. Одержані на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання кошти Перевізник зараховує на особовий рахунок Замовника, а також веде облік надходження коштів і використання їх Замовником для оплати перевезень та інших послуг за умовами цього Договору (п. 4.2);

- у випадку відсутності або недостатності на особовому рахунку Замовника коштів у розмірі, необхідному для оплати провізних та інших платежів, додаткових послуг, Перевізник має право припинити надання послуг за Договором, у тому числі приймання, видачу вантажів та надання додаткових послуг згідно зі ст. 62 Статуту залізниць України з одночасним віднесенням відповідальності на Замовника за затримку вагонів і контейнерів та зберігання вантажу. За наявності заборгованості Перевізник має право відповідно до ст. 51, 62 Статуту залізниць України затримати видачу вантажу, що надійшов, і реалізувати його для покриття заборгованості (п. 5.1);

- строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік (п. 7.3);

- зміни (доповнення) до Договору Перевізник здійснює шляхом викладення в новій редакції Договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на вебсайті http://uz-cargo.com/ з накладенням КЕП. Зміни до Договору, в тому числі ставки плати, коефіцієнти та інші умови платежів, вступають в дію через 30 календарних днів від дня їх оприлюднення або пізніше, якщо це вказано в повідомленні про оприлюднення. Зміни до Договору, які зменшують розмір провізних платежів, ставок, коефіцієнтів та інших розрахункових величин, також можуть вступати в дію раніше ніж 30 календарних днів від дня їх оприлюднення. Зміни до Договору поширюються на всіх осіб, що приєдналися до Договору. В окремих випадках за заявою Замовника допускається вступ в дію змін до Договору раніше, ніж визначено вище. Якщо Замовник не згоден із внесеними Перевізником змінами, він має право ініціювати внесення змін до Договору в порядку, передбаченому пунктом 9.3 Договору або з власної ініціативи припинити дію Договору у відносинах з ним. Замовлення та/або отримання послуг та/або їх оплата за Договором засвідчує повну згоду Замовника з Договором та змінами до нього (п. 9.4);

- документи направлені Перевізником Замовнику для підписання і не підписанні останнім (у тому числі з внесеними зауваженнями але не підписаними), вважаються беззаперечно прийнятими та погодженими Замовником у строк, встановлений нормативно-правовими актами або Договором, а якщо інше не встановлено, то після спливу 15 календарних днів з дня їх направлення, окрім випадків надання Замовником заперечень до них в такий строк. Такі строки починають свій перебіг з дня направлення Перевізником документів Замовнику, у т. ч. автоматизованими системами Перевізника і з застосуванням спеціалізованого інтерфейсу користувача. Цей пункт не стосується порядку укладення та внесення змін до Договору, визначених в розділі 9 Договору (п. 10.3);

- Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається Перевізником в повідомленні про оприлюднення Договору, здійсненого на вебсайті http://uz-cargo.com/, та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення Договору. На звернення Замовника умови Договору застосовуються до відносин із Замовником, які виникли між Сторонами до його укладення та введення в дію (п. 12.1).

Умовами п. 14 Договору передбачено, що невід`ємною його частиною є додатки, зокрема: додаток 1-1 «Ставки плати за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами»; додаток 1-4 «Умови накопичення вагонів».

Відповідно до умов додатку 1-4 передбачено таке:

- на окреме замовлення Перевізник надає послуги Замовнику з накопичення порожніх та/або з вантажем власних вагонів Перевізника та/або вагонів Замовника на коліях загального користування станцій накопичення для відправлення їх групами, маршрутними поїздами або контейнерними поїздами на станції призначення (далі - накопичення вагонів) (п. 1);

- станціями накопичення можуть бути станції відправлення та/або станції на шляху прямування вагонів до станції призначення (п. 2);

- для організації накопичення вагонів Замовник направляє для погодження Перевізником звернення із зазначенням бажаних станцій накопичення та максимальної кількості вагонів, що може бути накопичено на кожній з них. Строк розгляду Перевізником такого звернення становить не більше ніж 15 робочих днів. За результатом розгляду звернення Замовника Перевізник інформує про можливість накопичення вагонів із зазначенням станцій накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено на них, або надає обґрунтовану відмову (п. 3);

- в межах узгоджених станцій накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено, Замовник щомісячно надає Перевізнику на такі станції накопичення заявки на накопичення вагонів із зазначенням: станції накопичення; граничної кількості вагонів для накопичення; розподілу для накопичення вагонів за їх видами, різновидом вантажу, станції призначення; періоду дії такої заявки (п. 4);

- на станціях накопичення на шляху прямування Перевізник контролює накопичення вагонів відповідно до заявки Замовника для подальшого формування поїзда та відправлення на станцію призначення (п. 5);

- початком накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем - прибуття вагонів на станцію накопичення; на станції відправлення - момент фактичної передачі Замовником вагонів Перевізнику (п. 6);

- часом закінчення накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем - формування поїзду з таких вагонів; на станції відправлення - приймання останнього вагона Перевізником (п. 7);

- час перебування вагонів на коліях загального користування станції накопичення відображається в акті загальної форми ГУ-23 (п. 8);

- за послугу з накопичення вагонів Замовник сплачує: плату за вільним тарифом «Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу» відповідно до Додатку 1-1 до Договору. При нарахуванні такої плати 1 вагоно-доба розраховується з округленням неповної доби (24 години від початку накопичення) до повної (24 години до закінчення накопичення); за затримку вагонів Замовника - платежі, пов`язані із затримкою вантажу на шляху прямування з вини Замовника, згідно зі Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів; за затримку власних вагонів Перевізника - платежі, пов`язані із затримкою вантажу на шляху прямування з вини Замовника, згідно зі Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів та п. 3.4. Договору. Плата за маневрову роботу під час надання послуг з накопичення Замовнику не нараховується (п. 9);

- нарахування платежів відбувається на станції накопичення за накопичувальною карткою ФДУ-92, відомістю плати за користування вагонами ГУ-46 з коду платника Замовника, яким замовлено надання такої послуги (п. 10).

27.04.2020 між Акціонерним товариством «Українська залізниця», як Залізницею, та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН», як Власником, було укладено договір про подачу та забирання вагонів при станції Глобине Південної залізниці, зі строком дії до 01.05.2025.

За умовами вказаного Договору:

- згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору здійснюється подача, розставлення на місця навантаження, вивантаження і забирання вагонів з під`їзної колії, яка належить власнику, та примикає до під`їзної колії, яка належить власнику, та примикає до під`їзної колії потокової лінії ПрАТ «Полтавське ХПП» стрілкою № 13, і обслуговується локомотивом залізниці (п. 1);

- вагони на під`їзну колію подаються локомотивом залізниці із розставленням вагонів на місцях завантаження, вивантаження. Здача вагонів проводиться: на місцях завантаження, вивантаження. Загальна кількість вагонів, які передаються на під`їзну колію однією групою, не більша 24 вагонів (п. 6);

- про готовність вагонів до забирання під`їзної колії передає залізниці повідомлення по телефону прийомоздавальнику вантажу та багажу або агенту комерційному станції особами затвердженими наказом директора підприємства з послідуючим письмовим підтвердженням за формою, встановленого Правилами користування вагонами і контейнерами (п. 7);

- приймання вагонів при забиранні їх залізницею здійснюється на місцях завантаження, вивантаження (п. 8);

- максимальна переборна спроможність вантажних пунктів: згідно п. 1.2.3 Додатку 6 до Правил обслуговувань залізничних під`їзних колій: колія № 1: Пмакс= 0,98 х (24 - 10) х 12: (0,67 х 12/2 + 2,0) = 27 вагонів за добу зернових різних, колія № 2: Пмакс= 0,98 х (24 - 10) х 12: (0,67 х 12/2 + 2,0) = 27 вагонів за добу зернових різних (п. 9);

- час користування вагонами на під`їзній колії обчислюється з моменту подачі вагонів на під`їзну колію до моменту отримання Залізницею повідомлення від Власника колії про готовність вагонів до забирання (п. 10);

- терміни виконання технологічних операцій з вагонами: Навантаження колія № 1 зернові різні 2 вагони х 0,67 год. з одночасною подачею 12 вагонів. Середній час перебування вагонів під вантажними операціями становить 6,02 години (п. 11);

- Власник колії сплачує Залізниці плату: за подачу, забирання вагонів згідно з Тарифним керівництвом № 1; за маневрову роботу за фактично виконану роботу згідно з Тарифним керівництвом № 1; за користування вагонами (контейнерами) згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами; відшкодування витрат за утримання смуги відведення згідно із розрахунком залізниці відповідно до витрат або на підставі договорів про встановлення земельних сервітутів; інші збори і плати згідно з Тарифним керівництвом № 1. Збори і плати вносяться: 100 % попередньою оплатою (п. 14).

Для забезпечення заявки вантажовідправника Товариства з обмеженою відповідальністю «Нібулон» на станцію Глобине Південної залізниці 21.02.2022 о 17 год. 30 хв. прибули 50 порожніх вагонів власності ЦТЛ перевізника №№ 95829164, 95680740, 95538658, 95681748, 59598714, 95791489, 95695755, 95683959, 95450318, 95796538, 95450847, 95679684, 95696050, 95528113, 95619821, 95614640, 95446555, 95754412. 95371928, 95683587, 95713285, 95383154, 95678751, 95449500, 95829636, 95643987, 95297461, 95799334. 95492963, 95527768, 95448833, 95326740, 95678702, 58563032, 95672150, 95695680, 95679361, 95350641, 95523874, 58564089, 95713178, 95455267, 95631461, 95527545, 95385555, 95752754, 95354882, 95646634, 95757282, 95532032, для забезпечення виконання плану № СНД , вантаж «зерно кукурудзи», призначенням станція Миколаїв - Вантажний Одеської залізниці, за умовами аукціону № RCE001-UA-165.

Вагони були подані на під`їзну колію відповідача.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» своєю телеграмою від 24.02.2022р. №ЦЦО/99 з посилання на ст.29 Статуту залізниць України ввело конвенційну заборону станціям Акціонерного товариства «Українська залізниця» приймати до перевезення всі вантажі і порожні вагони областю призначення: Донецька Дон (48), Куп`янська дир. зал. перевезень ДН-5 (5), Сумська дир. зал. перевезень ДН-3 (3), Харківська дир. зал. перевезень ДН-2 (2), Київська дир. зал. перевезень ДН-1 (1), Конотопська дир. зал. перевезень ДН-5 (5), Коростенська дир. зал. перевезень ДН-4 (4), Одеська дир. зал. перевезень ДН-1 (1), Порт. Припорт. дир. зал. перевезень ДН-5 (5) для всіх одержувачів.

12.05.2022 відповідач надав позивачу повідомлення, після чого вищевказані вагони були забрані з під`їзної колії та затримані на станційних коліях в очікуванні накопичення маршруту та оформлення перевізного документу, про що складені акти ф. ГУ-23 на початок затримки за №№ 264, 268, 276, 476, 477. 512. Після наведеного, були складені акти загальної форми ГУ-23 на закінчення затримки вагонів за №№ 409, 506, 507, 407, 513, 408.

Також, представником відповідача 12.05.2022 був сформований перевізний документ № 43808583 на відправлення 50 вагонів призначенням вже на станцію Каменець-Подільський та оформлені наступні документи:

- за період з 21.02.2022 з 19 год 40 хв по 24.02.2022 до 03 год 40 хв відомість плати за користування вищевказаними вагонами ф.ГУ-46 за № 13050001р на суму 235 550,00 грн. (без ПДВ);

- за період з 10.05.2022 з 10 год 00 хв по 12.05.2022 до 19 год 10 хв № 13050002р на суму 249 375,00 грн. (без ПДВ).

Вищевказані документи підписані представником відповідача без заперечень, кошти оплачені у повному обсязі.

Позивачем в подальшому була сформована відомість плати за користування вагонами ф. ГУ-46 № 14050003р за період з 10.03.2022 по 10.05.2022 та нарахований добір плати за користування вагонами в розмірі 6 428 887,50 грн. (без ПДВ), яка в подальшому була направлена Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» для накладання електронного цифрового підпису (ЕЦП), але вантажовласником була ініційована паперова версія документу, яка підписана із зауваженнями ст. майстра Давидюк Ю.В.: «Відмова у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, викликаних введенням на території України військового стану та відсутності, відмін діючих конвенційних заборон за телеграфною вказівкою №ЦЦО/99 від 24.02.2022 у напрямку станції Миколаїв - Вантажний (415207), що передбачено планом на перевезення згідно лоту № RCE001-UA-20220207- 42165, заявленого на лютий місяць для відправлення вище вказаних вагонів (№ СНД )».

Про засвідчення обставин нарахування плати за користування вагонами ГУ-46 за відомістю № 14050003 був складений акт загальної форми ГУ-23 № 522 від 14.05.2022, директору Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» 27.04.2022 був направлений лист № ДН4-01-32/159 щодо наявності заборгованості плати за користування вищевказаними вагонами.

Для забезпечення заявки на 26.05.2022 на адресу відповідача (вантажовідправника) Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на станцію Глобине Південної залізниці 27.05.2022 о 16 год 59 хв прибули порожні вагони власності ЦТЛ Ма 95319729, 95382685, 95388369, 95526349, 95752267, 95796322, 58562448, 58562877, 58568585, 95333175, 95334983, 95795449, для забезпечення навантаження за планом № СНД , вантаж «сорго» призначенням станція Ізмаїл Одеської залізниці.

Вагони були подані під навантаження на під`їзну колію Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» згідно пам`яток про подавання ф.ГУ-45 №26 від 29.05.2022 о 13 год 40 хв та № 27 від 29.05.2022 о 21 год 00 хв.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» своєю телеграмою повідомило про конвенційну заборону ЦД/135 від 30.05.2022: причина обмеження - з технічних причин для всіх вантажів, область призначення: Бугаз Од (401401), Бугаз (ескп) Од (402300), Шабо Од (403106), Шабо (експ) Од (415404), Білгород-Дністровський (експ) Од (403303), Білгород-Дністровський Од (403206), Кулевча Од (403708), Сарата Од (403801), Березине Од (405008), Арциз Од (403905), Ізмаїл Од (404503), Ізмаїл (експ) Од (404607), Аліяга Од (404202), Дзинілор Од (404306), Котлабух Од (404401). Зміни від 02.06.2022 № ЦД/І47 у вказану конвенційну заборону, а саме: дозволені відправлення вантажів на станції: Шабо Од (403106), Шабо (експ) Од (415404), Білгород-Дністровський (експ) Од (403303), БілгородДністровський Од (403206), Сарата Од (403801), Березине Од (405008), Арциз Од (403905), Ізмаїл Од (404503), Ізмаїл (експ) Од (404607).

Представником позивача 04.06.2022 о 21 год 00 хв був сформований перевізний документ № 43952092 на відправлення 12 вагонів та було надано повідомлення у телефонному режимі про закінчення вантажних операцій з вагонами.

У подальшому вагони прийняті до перевезення 04.06.2022 за перевізним документом №43952092.

Працівниками станції Глобине була сформована відомість плати за користування вагонами ф.ГУ-46 № 19060060 та нарахована плата за користування вагонами в розмірі 184 765,20 грн (без ПДВ). Вищевказана відомість плати за користування вагонами була направлена Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» для накладання електронного цифрового підпису (ЕЦП), але відповідачем була ініційована паперова версія документу, яка підписана із зауваженнями: «В підписі відмовлено з причини введення залізницею заборони на навантаження у напрямку Ізмаїл (404503) 30.05.22 за № ЦД/135», про що був складений акт загальної форми ГУ-23 від 22.06.2022.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

За умовами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору у відповідності до законодавства (частина перша статті 180 Господарського кодексу України).

Згідно ч.1 ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником ) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Також згідно норми ч.1 ст.307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч.5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються кодексами, законами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Аналогічні положення містяться і в нормах ч.2 ст308 та ч.1 ст.920 ЦК України.

Положеннями статей 2 та 3 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457 (далі - Статут залізниць України), передбачено, що він визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі

- залізничні під`їзні колії).

26.06.2020 відповідачем ТОВ СП "Нібулон" в порядку, встановленому ст. 634 ЦК України, направлено АТ "Українська залізниця" заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 14291113/2020-001 від 24.03.2020 (Далі - Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом).

Заява підписана шляхом накладення електронного цифрового підпису 26.06.2020.

26.06.2020 позивачем АТ "Українська залізниця" направлено відповідачу інформаційне повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-14291113/2020-001 від 26.06.2020, яким позивач засвідчив прийняття від ТОВ СП "НІБУЛОН" пропозиції (акцепт) укладення договору та повідомив про присвоєння замовнику кодів відправника/одержувача 8496, платника 8211375 з відкриттям особового рахунку з ідентичним номером. Повідомлено, що код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер договору.

Відповідно до п.3.4 Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом Замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному Договором розмірі плату за користування власними вагонами Перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих Замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від Замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від Перевізника.

Згідно п.п.3.4.3 п.3.4 Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом моментом початку відліку часу для нарахування плати за користування власними вагонами Перевізника, визначеної в п.3.4 Договору, є момент передачі Замовнику власних вагонів Перевізника або початку затримки відповідно до Правил користування вагонами.

Облік часу користування, з метою визначення розміру плати за користування власними вагонами Перевізника у випадках, вказаних в п.3.4 Договору, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами. Застосування плати за користування власними вагонами Перевізника в частині, що не визначена Договором, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами.

Загальний час, за який нараховується та сплачується Замовником плата за користування власними вагонами Перевізника, включає час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні Замовника та час затримки вагонів з його вини в очікуванні подавання під вантажні або інші операції на станціях призначення і на підходах до них.

Статтею 71 Статуту передбачено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Подача і забирання вагонів, а також маневрова робота на залізничних коліях, що належать підприємствам, здійснюються їх локомотивами. Якщо підприємство не має свого локомотива, подача і забирання вагонів та маневрова робота провадяться локомотивом залізниці за плату згідно з тарифом. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

27.04.2020 між ТОВ СП "НІБУЛОН" та АТ "Українська залізниця" укладено Договір про подачу та забирання вагонів ТОВ СП "НІБУЛОН" (філія "Глобинська") при станції Глобине Південної залізниці.

Для забезпечення заявки вантажовідправника Товариства з обмеженою відповідальністю «Нібулон» на станцію Глобине Південної залізниці 21.02.2022 о 17 год. 30 хв. прибули 50 порожніх вагонів власності ЦТЛ перевізника №№ 95829164, 95680740, 95538658, 95681748, 59598714, 95791489, 95695755, 95683959, 95450318, 95796538, 95450847, 95679684, 95696050, 95528113, 95619821, 95614640, 95446555, 95754412. 95371928, 95683587, 95713285, 95383154, 95678751, 95449500, 95829636, 95643987, 95297461, 95799334. 95492963, 95527768, 95448833, 95326740, 95678702, 58563032, 95672150, 95695680, 95679361, 95350641, 95523874, 58564089, 95713178, 95455267, 95631461, 95527545, 95385555, 95752754, 95354882, 95646634, 95757282, 95532032, для забезпечення виконання плану № СНД , вантаж «зерно кукурудзи», призначенням станція Миколаїв - Вантажний Одеської залізниці, за умовами аукціону № RCE001-UA-165.

Подавання вагонів на під`їзну колію під навантаження проводилось згідно умов Договору про подачу та забирання вагонів.

10.03.2022 станцією Глобине був складений акт загальної форми ГУ-23 №10, згідно якого зафіксовано, що на період з 5-30 24.02.2022р. до 00-00 10.03.2022р., зокрема, плата за користування вагонами (перелік з 50 вагонів зазначено на звороті акту) не нараховується з причини дії ст. 29, 107, 108 Статуту, а саме введення на території України військового стану Указом Президента №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та обмеження свободи пересування громадян та транспорту.

В позовній заяві позивач з цього приводу зазначив, що за вказаний період нарахування позивачем плати за користування вагонами відповідачу не проводилось у зв`язку з інтенсивними обстрілами Глобинської громади та знаходженням працівників позивача по станції Глобине у простої на час обстрілів населеного пункту.

В подальшому відповідачем ТОВ СП "НІБУЛОН" 12.05.2022 був сформований перевізний документ №4808583 на відправлення 50 вагонів призначенням вже на іншу станцію призначення Каменець-Подільський, крім того були оформлені наступні документи:

- за період з 21.02.2022 з 19 год 40 хв по 24.02.2022 до 03 год 40 хв відомість плати за користування вищевказаними вагонами ф.ГУ-46 за № 13050001р на суму 235 550,00 грн. (без ПДВ);

- за період з 10.05.2022 з 10 год 00 хв по 12.05.2022 до 19 год 10 хв № 13050002р на суму 249 375,00 грн. (без ПДВ).

Вищевказані документи підписані представником відповідача без заперечень, кошти оплачені у повному обсязі.

Позивачем в подальшому була сформована відомість плати за користування вагонами ф. ГУ-46 № 14050003р за період з 10.03.2022 по 10.05.2022 та нарахований добір плати за користування вагонами в розмірі 6 428 887,50 грн. (без ПДВ), яка в подальшому була направлена Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» для накладання електронного цифрового підпису (ЕЦП), але вантажовласником була ініційована паперова версія документу, яка підписана із зауваженнями ст. майстра Давидюк Ю.В.: «Відмова у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, викликаних введенням на території України військового стану та відсутності, відмін діючих конвенційних заборон за телеграфною вказівкою №ЦЦО/99 від 24.02.2022 у напрямку станції Миколаїв - Вантажний (415207), що передбачено планом на перевезення згідно лоту № RCE001-UA-20220207- 42165, заявленого на лютий місяць для відправлення вище вказаних вагонів (№ СНД )».

Про засвідчення обставин нарахування плати за користування вагонами ГУ-46 за відомістю № 14050003 був складений акт загальної форми ГУ-23 № 522 від 14.05.2022, директору Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» 27.04.2022 був направлений лист № ДН4-01-32/159 щодо наявності заборгованості плати за користування вищевказаними вагонами.

В той же час, Акціонерне товариство «Українська залізниця» своєю телеграмою від 24.02.2022р. №ЦЦО/99 з посиланням на ст.29 Статуту залізниць України ввело конвенційну заборону станціям Акціонерного товариства «Українська залізниця» приймати до перевезення всі вантажі і порожні вагони областю призначення: Донецька Дон (48), Куп`янська дир. зал. перевезень ДН-5 (5), Сумська дир. зал. перевезень ДН-3 (3), Харківська дир. зал. перевезень ДН-2 (2), Київська дир. зал. перевезень ДН-1 (1), Конотопська дир. зал. перевезень ДН-5 (5), Коростенська дир. зал. перевезень ДН-4 (4), Одеська дир. зал. перевезень ДН-1 (1), Порт. Припорт. дир. зал. перевезень ДН-5 (5) для всіх одержувачів.

Статтею 119 Статуту залізниць України визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникли з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Стаття 119 Статуту міститься саме в розділі VII "Відповідальність залізниці, вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів. Акти, претензії, позови" Статуту залізниць України. А тому законодавець зазначеною нормою чітко відніс плату за користування вагонами саме до відповідальності, зокрема, вантажовідправників.

Відповідно до ст.29 Статуту залізниць України Укрзалізниця має право запроваджувати, за погодженням з Мінтрансом, тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення.

Аналогічна норма міститься і в ст.13 Закону України "Про залізничний транспорт" від 04.07.1996р. №273/96-ВР, де визначено, що АТ "Укрзалізниця" має право запроваджувати, за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі транспорту, тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення.

Згідно до п.31 "Правил приймання вантажів до перевезення", затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, відповідно до статі 29 Статуту залізниць України приймання вантажів до перевезення може бути тимчасово припинене або обмежене, про що залізниця повідомляє вантажовідправника в порядку, визначеному договором про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, форма якого наведена у додатку 1 до Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за №864/5085. Після одержання повідомлення відправник протягом 12 годин повинен припинити або обмежити до встановлених залізницею розмірів відвантаження продукції.

Слід звернути увагу, що саме АТ "Українська залізниця" своєю телеграмою від 24.02.2022р. №ЦЦО/99 з посиланням на ст.29 Статуту залізниць України ввела конвенційну заборону станціям АТ "Українська залізниця" приймати до перевезення всі вантажі і порожні вагони зокрема областю призначення Одеська дир. зал. перевезень ДН-1 (1) для всіх одержувачів.

Станція Миколаїв - Вантажний відноситься до Одеської дирекції залізничних перевезень.

Також на сайті АТ "Українська залізниця" (філія "Центру транспортної логістики") за посиланням https://uz-cargo.com в розділі "Вантажні перевезення" було опубліковано лист - звернення від 02.03.2022р. №ЦТЛ-19/178 "Повідомлення про настання форс - мажору", згідно якого саме АТ "Українська залізниця" повідомила замовників послуг про те, що АТ "Українська залізниця" не може надавати послуги/виконувати свої зобов`язання за Договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом внаслідок виникнення обставин непереборної сили: військової агресії Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

При цьому згідно листа АТ "Українська залізниця" від 02.04.2024 №ЦЦМ-12/144 у відповідь на адвокатський запит позивач повідомив, що лист від 02.03.2022 №ЦТЛ-19/178 станом на момент формування відповіді не скасовано.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.2 ст.614 ЦК України).

Відповідно до пункту 13 "Правил користування вагонами і контейнерами" затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113 (далі - Правила користування вагонами і контейнерами) плата за користування стягується з вантажовласника у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

А згідно до п.п.3.4.4 п.3.4 Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом плата за користування власними вагонами Перевізника нараховується та сплачується Замовником у випадку їх затримки під час перевезення з причин, що не залежать від Перевізника.

Водночас, у спірних правовідносинах відправлення вагонів припинилося у зв`язку з конвенційною забороною Акціонерного товариства «Укрзалізниця», оформленою телеграмою від 24.02.2022 №ЦЦО/99 з посиланням на ст.29 Статуту залізниць України.

При цьому, реалізація такої складової господарського повноваження, як тимчасові обмеження щодо перевезень, здійснюється за погодженням із центральним органом виконавчої влади (тобто особою, яка здійснює владні повноваження).

Всупереч положенням статті 13 Закону України «Про залізничний транспорт», статті 29 Статуту, матеріали справи не містять погодження з Міністерством інфраструктури України тимчасових обмежень щодо перевезень.

Міністерство інфраструктури України відповідно до покладених на нього завдань установлює процедуру та строки припинення або обмеження навантаження і перевезення вантажів та вантажобагажу, що зумовлено обставинами непереборної сили, воєнними діями, блокадою, епідемією або іншими обставинами, які не залежать від перевізників і власників інфраструктури залізничного транспорту загального користування і перешкоджають здійсненню перевезень, та оповіщення про це перевізників і власників інфраструктури загального транспорту загального користування (підпункт 40 пункту 4 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.2015 № 460) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022 у справі № 904/1448/20).

Тож Міністерство інфраструктури України як орган виконавчої влади та суб`єкт владних повноважень має власну компетенцію щодо установлення процедури та строків припинення або обмеження навантаження і перевезення вантажів та вантажобагажу.

Акціонерне товариство «Укрзалізниця» є суб`єктом господарювання, який відповідно до закону наділений виключною компетенцією щодо управління процесом перевезень у внутрішньому і міжнародному сполученнях; за статтею 13 цього Закону, організовуючи роботу залізничного транспорту в умовах надзвичайних обставин, Акціонерне товариство «Укрзалізниця» вправі запроваджувати, за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі транспорту, тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення. Акціонерне товариство «Укрзалізниця» як суб`єкт господарювання здійснює дії з обмеження перевезень у межах своєї власної господарської компетенції щодо організації та планування господарської діяльності з перевезення вантажів;

Отже, реалізація такої складової господарського повноваження, як тимчасові обмеження щодо перевезень, здійснюється за погодженням із центральним органом виконавчої влади (тобто особою, яка здійснює владні повноваження). Однак ототожнення у зв`язку із цим організаційно-господарської функції, яка здійснюється в межах своєї компетенції суб`єктом господарювання, з владно-управлінськими функціями органу виконавчої влади - суб`єкта владних повноважень є помилковими;

Акціонерне товариство «Укрзалізниця» не є суб`єктами владних повноважень, спірні дії Акціонерного товариства «Укрзалізниця» стосуються питань організації та планування господарської діяльності з перевезення вантажів, у межах якої сторони не наділені адміністративною процесуальною дієздатністю, а рішення Акціонерного товариства «Укрзалізниця», які запроваджують обмеження перевезень у власній господарській діяльності, не є нормативно-правовими актами чи актами індивідуальної дії в розумінні КАС України (аналогічна правова позиція викладено в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.11.2023 у справі № 904/3926/22, від 17.04.2024 у справі № 907/609/22).

З наведеного слідує, що реалізація Залізницею такої складової господарського повноваження, як тимчасові обмеження щодо перевезень, здійснюється виключно за погодженням із центральним органом виконавчої влади (тобто особою, яка здійснює владні повноваження), а саме - Міністерством інфраструктури України.

Таким чином, АТ "Українська залізниця" 24.02.2022 ввела конвенційну заборону №ЦЦО/99 за відсутності повноважень на введення таких обмежень.

В свою чергу, оскільки перевезення вантажів до станції Миколаїв - Вантажний були заборонені конвенційною забороною від 24.02.2022р. №ЦЦО/99, то відповідач не може нести будь - які негативні наслідки у зв`язку з такою забороною.

В даному випадку саме АТ "Українська залізниця" є відповідальною за затримку в наданні послуг щодо перевезення вантажів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем підтверджено відсутність його вини стосовно неможливості надання послуг з перевезення вантажів та затримки в користуванні вагонами, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача 6 428 887,50 грн. без ПДВ (7 714 665,0 грн. з ПДВ) плати за користування вагонами.

З огляду на викладене вище, враховуючи те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що неможливість надання послуг з перевезення та затримка в користуванні вагонами Акціонерного товариства «Українська залізниця» за період з 10.03.2022 по 10.05.2022 відбулись саме з вини Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН», оскільки саме Акціонерне товариство «Українська залізниця» 24.02.2024 було введено конвенційну заборону приймати до перевезення всі вантажі і порожні вагони областю призначення, в тому числі Одеська дир. зал. перевезень ДН-1 (1).

Щодо стягнення плати за користування вагонами 184765,20 грн. без ПДВ (221718,24 грн. з ПДВ), колегія суддів зазначає наступне.

Для забезпечення заявки на 26.05.2022 на адресу відповідача (вантажовідправника) Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на станцію Глобине Південної залізниці 27.05.2022 о 16 год 59 хв прибули порожні вагони власності ЦТЛ Ма 95319729, 95382685, 95388369, 95526349, 95752267, 95796322, 58562448, 58562877, 58568585, 95333175, 95334983, 95795449, для забезпечення навантаження за планом № СНД , вантаж «сорго» призначенням станція Ізмаїл Одеської залізниці.

Вагони були подані під навантаження на під`їзну колію Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» згідно пам`яток про подавання ф.ГУ-45 №26 від 29.05.2022 о 13 год 40 хв та № 27 від 29.05.2022 о 21 год 00 хв.

Представником позивача 04.06.2022 о 21 год 00 хв був сформований перевізний документ № 43952092 на відправлення 12 вагонів та було надано повідомлення у телефонному режимі про закінчення вантажних операцій з вагонами.

У подальшому вагони прийняті до перевезення 04.06.2022 за перевізним документом №43952092.

Працівниками станції Глобине була сформована відомість плати за користування вагонами ф.ГУ-46 № 19060060 та нарахована плата за користування вагонами в розмірі 184 765,20 грн (без ПДВ). Вищевказана відомість плати за користування вагонами була направлена Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» для накладання електронного цифрового підпису (ЕЦП), але відповідачем була ініційована паперова версія документу, яка підписана із зауваженнями: «В підписі відмовлено з причини введення залізницею заборони на навантаження у напрямку Ізмаїл (404503) 30.05.22р. за № ЦД/135», про що був складений акт загальної форми ГУ-23 від 22.06.2022.

Як свідчить телеграма про конвенційну заборону ЦД/135 від 30.05.2022: причина обмеження - з технічних причин для всіх вантажів, область призначення: Бугаз Од (401401), Бугаз (ескп) Од (402300), Шабо Од (403106), Шабо (експ) Од (415404), Білгород-Дністровський (експ) Од (403303), Білгород-Дністровський Од (403206), Кулевча Од (403708), Сарата Од (403801), Березине Од (405008), Арциз Од (403905), Ізмаїл Од (404503), Ізмаїл (експ) Од (404607), Аліяга Од (404202), Дзинілор Од (404306), Котлабух Од (404401). Зміни від 02.06.2022 № ЦД/І47 у вказану конвенційну заборону, а саме: дозволені відправлення вантажів на станції: Шабо Од (403106), Шабо (експ) Од (415404), Білгород-Дністровський (експ) Од (403303), Білгород-Дністровський Од (403206), Сарата Од (403801), Березине Од (405008), Арциз Од (403905), Ізмаїл Од (404503), Ізмаїл (експ) Од (404607).

Відповідач стверджує, що спочатку, після подання йому вагонів 29.05.2023, мав намір направити вагони на адресу станції призначення - Ізмаїл, потім, з урахуванням конвенційної заборони, за накладною № 43952092 надав їх до перевезення 04.06.2023 з зазначенням нової станції призначення - Каменець - Подільський.

Як уже було наведено вище, статтею 119 Статуту залізниць України визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата.

Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникли з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Положення ст.119 містяться в розділі VII «Відповідальність залізниці, вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів. Акти, претензії, позови» Статуту залізниць України. Як наслідок, законодавець зазначеною нормою відніс плату за користування вагонами до відповідальності, зокрема, вантажовідправників.

Статтею 29 Статуту залізниць України передбачено, що Укрзалізниця має право запроваджувати, за погодженням з Мінтрансом, тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення.

За змістом ст.13 Закону України «Про залізничний транспорт» Акціонерне товариство «Укрзалізниця» має право запроваджувати, за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі транспорту, тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення.

В свою чергу, нормами п.31 «Правил приймання вантажів» передбачено, що відповідно до ст.29 Статуту залізниць України приймання вантажів до перевезення може бути тимчасово припинене або обмежене, про що Укрзалізниця повідомляє вантажовідправника в порядку, визначеному договором про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Після одержання повідомлення відправник потягом 12 годин повинен припинити або обмежити до встановлених залізницею розмірів відвантаження продукції.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» своєю телеграмою (повідомленням) від 30.05.2022 №ЦД/135 ввела обмеження перевезень з технічних причин, зокрема, і з областю призначення ІЗМАЇЛ Од (404503) для всіх одержувачів, всі відправки, всі вантажі, весь рухомий склад.

За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.13 Правил користування вагонами і контейнерами плата за користування стягується з вантажовласника у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Таким чином, саме введення конвенційної заборони з боку Акціонерного товариства «Українська залізниця», оформленої телеграмою (повідомленням) від 30.05.2022 №ЦД/135, призвело до подальшої неможливості надання послуг з перевезення в напрямку призначення ІЗМАЇЛ Од (404503). А, отже, в свою чергу, відсутня вина Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» в затримці та користуванні вагонами Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Крім того, як вбачається з положень ст.29 Статуту залізниць України та ст.13 Закону України «Про залізничний транспорт», умовою для запровадження Акціонерним товариством «Українська залізниця» тимчасового обмеження на перевезення в окремі райони є отримання відповідного погодження від центрального органу виконавчої влади в галузі транспорту, Міністерства інфраструктури України.

Всупереч наведеному, Акціонерне товариство «Українська залізниця» вводячи телеграмою (повідомленням) від 30.05.2022 №ЦД/135 обмеження перевезень з технічних причин, з областю призначення БУГАЗ Од (401401), БУГАЗ (ЕКСП.) Од. (402300), ШАБО Од (403106), ШАБО (ЕКСП.) Од (415404), БІЛГОРОД ДНІСТРОВСЬКИЙ (ЕКСП.) Од (403303), БІЛГОРОД ДНІСТРОВСЬКИЙ Од (403206), КУЛЕВЧА Од (403708), САРАТА Од (403801), БЕРЕЗИНЕ Од (405008), АРЦИЗ Од (403905), ІЗМАЇЛ Од (404503), ІЗМАЇЛ (ЕКСП.) Од (404607), АЛІЯГА Од (404202), ДЗИНІЛОР Од (404306), КОТЛАБУХ Од (404401) для всіх одержувачів, всіх відправок, всіх вантажів, на весь рухомий склад не погодила тимчасові обмеження з центральним органом виконавчої влади в галузі транспорту Міністерством інфраструктури України.

Як наслідок, Акціонерне товариство «Українська залізниця» вводячи зазначені обмеження, вийшла за межі повноважень, визначених ст.29 Статуту залізниць України та ст.13 Закону України «Про залізничний транспорт».

Отже, саме такі дії Залізниці щодо введення обмежень призвели до вимушеної затримки в користуванні вагонами з боку Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» та неможливості для товариства проведення вантажних операцій та передачі завантажених вагонів для подальшої відправки на підставі перевізного документа.

Також матеріали справи не містять доказів вручення Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство на станції Глобино від Акціонерного товариства «Українська залізниця» повідомлень (листів, телеграм) щодо відкликання (скасування) або змін в конвенційну заборону, введену телеграмою (повідомленням) від 30.05.2022 №ЦД/135, що надавало б можливість Акціонерному товариству «Українська залізниця» в період, за який нарахована плата за користування вагонами, приймати до перевезення вантажі призначенням ІЗМАЇЛ Од (404503), а Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» відновити у зв`язку з цим вантажні операції та передати завантажені вагони Акціонерному товариству «Українська залізниця» для відправки в зазначеному напрямку.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» було вимушено після одержання повідомлення від 30.05.2022 №ЦД/135 від Акціонерного товариства «Українська залізниця» щодо введення вищезазначених обмежень з урахуванням положень п.31 «Правил приймання вантажів до перевезення» припинити відвантаження продукції призначенням ІЗМАЇЛ Од (404503) та вживати заходів з пошуку інших кінцевих пунктів призначення.

Як наслідок, на виконання плану перевезень Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» у червні 2022 року (призначенням на станцію Одеса Застава I) 12 вагонів №№95388369, 95752267, 95319729, 95526349, 95382685, 95796322, 95333175, 95334983, 58568585, 58562877, 65795449, 58562448 з вантажем «сорго» передані Акціонерному товариству «Українська залізниця» та прийняті до перевезення за перевізним документом накладною від 04.06.2022 №43952092.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що неможливість надання послуг з перевезення та затримка в користуванні вагонами Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 29.05.2022 по 04.06.2022 відбулись саме з вини Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН», оскільки саме Акціонерним товариством «Українська залізниця» 30.05.2022 було введено конвенційну заборону приймати до перевезення всі вантажі і порожні вагони областю призначення, в тому числі вантажі призначенням ІЗМАЇЛ Од (404503).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за наслідками розгляду даної справи судом не встановлено порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача у спірних правовідносинах. Позивач не навів підстав та не довів суду належними доказами порушення відповідачем його прав та законних інтересів, у зв`язку із чим позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Суд зауважує, що відповідно до правової позиції, відображеної у п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Враховуючи, що позивачем не було доведено порушення права, за захистом якого він звернувся до суду з відповідним позовом, відсутні підстави для застосування у цій справі інституту строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.10.2024 по справі №915/1795/23 за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.10.2024 по справі №915/1795/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.10.2024 по справі №915/1795/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.10.2024 по справі №915/1795/23 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.03.2025.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран