ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/3581/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання В.М. Просяник,

за участю представників сторін:

від позивача: О.В. Новікова

від відповідача: С.В. Лисевич

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТ КОНТРОЛ»

на рішення Господарського суду Одеської області від 16.10.2024 (суддя В.В. Литвинова, м.Одеса, повний текст складено 25.10.2024)

у справі №916/3581/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТ КОНТРОЛ»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Юридичної компанії «СЕНАТ»

про стягнення 4688127,98 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНТ КОНТРОЛ» (надалі також ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ») звернулося до Господарського суду Одеської області із позовною заявою, в якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична компанія «СЕНАТ» (надалі також ТОВ ЮК «СЕНАТ») 4688127,98 грн штрафних санкцій за укладеним між сторонами договором оренди частини нежитлової будівлі від 24.01.2020, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №274.

Позовні вимоги мотивовані тим, що своїми діями з одностороннього розірвання вказаного договору, протиправність яких встановлена рішенням Господарського суду Одеської області від 09.02.2023 у справі № 916/2518/22, яке набрало законної сили 23.05.2023, у ТОВ ЮК «СЕНАТ» виник обов`язок на підставі пункту 12.2. договору зі сплати ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» штрафної санкції у розмірі 10000000,00 грн.

16.08.2023 та 23.01.2024 ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» в порядку статей 202, 601 Цивільного кодексу України, статті 203 Господарського кодексу України вчинило односторонні правочини про припинення взаємних зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, внаслідок чого сума непогашеної ТОВ ЮК «СЕНАТ» перед ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» штрафної санкції становить 4688127,98 грн.

Вимогу позивача від 23.01.2024 про сплату залишку штрафної санкції в розмірі 4688127,98 грн відповідач залишив без задоволення, залишок штрафної санкції відповідач не сплатив, що зумовило звернення позивача до господарського суду з даним позовом про стягнення вказаної суми штрафних санкцій.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.10.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Господарського суду Одеської області від 09.02.2023 у справі №916/2518/22, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.05.2023, визнано недійсним правочин щодо односторонньої відмови від договору оренди частини нежитлової будівлі відповідно до повідомлення №1-П/07-22 від 13.07.2022; визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію від 15.07.2022 №64196662, скасовано державну реєстрацію припинення за ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» права користування (найму (оренди)) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами на нежитлову будівлю торгово-офісного центру «Марсель» та поновлено за ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» () речове право користування (найму (оренди)) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами на нежитлову будівлю торгово-офісного центру «Марсель», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ніжинська, буд. 79.

Водночас недійсний правочин щодо односторонньої відмови від договору оренди частини нежитлової будівлі відповідно до повідомлення №1-П/07-22 від 13.07.2022 є недійсним з моменту його вчинення 13.07.2022; відтак, у ТОВ ЮК «СЕНАТ» відсутній обов`язок щодо сплати штрафної санкції в порядку пункту 12.2. договору оренди №274 від 24.01.2020, а зарахування зустрічних однорідних вимог (односторонні правочини від 16.08.2023 та від 23.01.2024) є безпідставним.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Одеської області від 16.10.2024 у справі №916/3581/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції цілком проігнорував всі доводи, аргументи та докази, на які посилався позивач, оскільки:

-суд не з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме: своїми діями з одностороннього розірвання договору оренди, протиправність яких встановлена судовим рішенням у справі №916/2518/22, ТОВ ЮК «СЕНАТ» допустило правопорушення у сфері господарювання. Реалізація ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» права на захист шляхом звернення до суду з позовом, який виступив предметом розгляду у справі №916/2518/22, та подальше його задоволення судом, жодним чином не вказує на те, що зі сторони ТОВ ЮК «СЕНАТ» не допущено порушення господарського зобов`язання, а також не означає, що ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» позбавлене права на застосування штрафної санкції згідно пункту 12.2. договору оренди. Натомість суд першої інстанції, формально вказавши про рішення Господарського суду Одеської області від 09.02.2023 у справі №916/2518/22, не надав жодної оцінки протиправним діям відповідача та оминув увагою причинно-наслідковий зв`язок між фактом господарського правопорушення ТОВ ЮК «СЕНАТ» та правом ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» застосувати санкцію до правопорушника;

-суд не застосував правові норми, що підлягали застосуванню, а саме: статтю 794 Цивільного кодексу України та частину другу статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». ТОВ ЮК «СЕНАТ» відповідно до повідомлення №1-П/07-22 від 13.07.2022 про односторонню відмову від договору оренди здійснило не спробу (намір) розірвати договір оренди, а вчинило послідовні, умисні та протиправні дії, внаслідок яких договір оренди вважався розірваним в період часу з 15.07.2022 (дати проведення за заявою ТОВ ЮК «СЕНАТ» державної реєстрації припинення права оренди за ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ») по 23.05.2023 (дати набрання судовим рішення у справі №916/2518/22 законної сили). Разом з тим, поновлення договору оренди на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 09.02.2023 у справі № 916/2518/22 в даному випадку не має жодного правового значення, оскільки для можливості застосування штрафної санкції, передбаченої пунктом 12.2. договору оренди, необхідно встановити чи мало місце розірвання договору оренди з вини та ініціативи відповідача, якщо так, чи було таке розірвання правомірним, якщо ж ні, очевидним є наявність у позивача права на застосування вищевказаної штрафної санкції;

-суд не застосував правові приписи статей 216, 217, 230 Господарського кодексу України у контексті правомірності застосування з боку ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» штрафної санкції до ТОВ ЮК «СЕНАТ», адже застосування з боку ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» штрафної санкції до ТОВ ЮК «СЕНАТ», яка прямо визначена договором оренди, тобто притягнення останнього до господарсько-правової відповідальності, має законне походження (є правомірним);

-суд не застосував норми статей 601, 602 Цивільного кодексу України, а також не врахував висновки щодо застосування норм права, які викладено у постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010, від 22.01.2021 у справі №910/11116/19, а тому суд порушив норми частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України. На момент проведення ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» зарахування зустрічних однорідних вимог, такі вимоги сторін були зустрічними, однорідними (грошовими) та такими, строк виконання яких настав, а тому, виходячи з того, що їх зарахування не заборонено вимогами статті 602 Цивільного кодексу України, позивач правомірно вчинив односторонні правочини від 16.08.2023 та від 23.01.2024 про припинення взаємних зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Водночас наявність заперечень ТОВ ЮК «СЕНАТ» щодо зарахування не є перешкодою для зарахування з боку ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» зустрічних однорідних вимог, відмова ТОВ ЮК «СЕНАТ» від проведення зарахування зустрічних однорідних вимог не має юридичного значення, а тому висновок суду першої інстанції про безпідставність зарахування зустрічних однорідних вимог є очевидно таким, що не ґрунтується на засадах верховенства права, та крім того, за змістом оскаржуваного рішення суд не навів конкретних та чітких мотивів відхилення доводів та аргументів позивача.

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга зареєстрована судом 14.11.2024 за вх.№4307/24.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2024.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТ КОНТРОЛ» на рішення Господарського суду Одеської області від 16.10.2024 у справі №916/3581/24 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/3581/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

22.11.2024 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТ КОНТРОЛ» на рішення Господарського суду Одеської області від 16.10.2024 у справі №916/3581/24 залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 67509,04 грн. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» на рішення Господарського суду Одеської області від 16.10.2024 у справі №916/3581/24. Встановлено відповідачу строк до 30.12.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.

З огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, вказаною ухвалою суду від 16.12.2024 вирішено розглянути вказану апеляційну скаргу поза межами строку, встановленого у частині першій статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк. Розгляд апеляційної скарги призначено на 18.02.2025 о 10:00 год.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи протокольною ухвалою суду у судовому засіданні 18.02.2025 оголошено перерву до 04.03.2025 о 10:30год.

У судових засіданнях, які за клопотаннями представників сторін проводилися у режимі відеоконференції, представниця ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» надала пояснення щодо суті вимог та доводів апеляційної скарги, і просила її задовольнити.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом щодо подання відзиву на апеляційну скаргу позивача, однак реалізував своє право участі у судових засіданнях апеляційної інстанції, в яких представник ТОВ ЮК «СЕНАТ» заперечував проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Фактичні обставини справи

24.01.2020 між ТОВ ЮК «СЕНАТ», як орендодавцем, та ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ», як орендарем, укладено договір оренди частини нежитлової будівлі (надалі також - договір), відповідно до пункту 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлову будівлю торгово-офісного центру «МАРСЕЛЬ» (об`єкт оренди), площею 2733,9 кв.м., яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Ніжинська, 79.

Об`єкт оренди належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю торгово-офісного центру «Марсель», виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради від 18.10.2010 року (пункт 1.2. договору).

У пункті 1.4. договору сторони узгодили, що об`єкт оренди може використовуватися орендарем для здійснення господарської діяльності орендаря, в тому числі, але не виключно, з метою передачі приміщень об`єкту оренди в суборенду.

Сторони підтверджують, що вони мають право, компетенцію і повноваження на укладення, підписання і виконання даного договору (пункт 1.6. договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом 10 (десяти) років і закінчується о 23:59 год. останнього дня строку оренди. Строк оренди починається з моменту передачі об`єкту оренди, що засвідчується підписанням сторонами акту приймання-передачі об`єкта оренди (пункт 2.1. договору).

Згідно із пунктом 3.1. договору орендодавець передає орендарю у користування об`єкт оренди, що оформляється актом приймання-передачі об`єкта оренди, який складається в двох примірниках і підписується сторонами (їх повноважними представниками), і підтверджує факт передачі об`єкта оренди.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що орендар передає орендодавцю об`єкт оренди в день закінчення строку дії цього договору чи дострокового його припинення. Передача оформляється актом повернення об`єкта оренди, який складається у двох примірниках і підписується сторонами (їх повноважними представниками).

Відповідно до пункту 4.3. договору орендодавець зобов`язується: передати у користування об`єкт оренди на умовах і в строк, передбачений цим договором (підпункт 4.3.1.); належним чином виконувати умови цього договору (підпункт 4.3.2.); у разі припинення дії або дострокового розірвання цього договору прийняти від орендаря об`єкт оренди (підпункт 4.3.3.).

Повна характеристика об`єкта оренди, що передається в оренду, вказується в акті приймання-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.8 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом 10 (десяти) років і закінчується о 23:59 год останнього дня строку оренди. Строк оренди починається з моменту передачі об`єкту оренди, що засвідчується підписанням сторонами акту приймання-передачі об`єкта оренди (пункт 2.1. договору).

Згідно із пунктом 3.1. договору орендодавець передає орендарю у користування об`єкт оренди, що оформляється актом приймання-передачі об`єкта оренди, який складається в двох примірниках і підписується сторонами (їх повноважними представниками), і підтверджує факт передачі об`єкта оренди.

У пунктах 5.1. та 6.1. договору сторони дійшли згоди визначити розмір та порядок оплати орендної плати додатковою угодою № 1, що є невід`ємною частиною цього договору.

У розділі 7 договору сторони врегулювали правовідносини між ними у зв`язку із дією форс-мажорних обставин. Так, відповідно до пункту 7.1. договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, передбачених цим договором, у випадку якщо це стало наслідком форс-мажорних обставин. У пункті 7.2. договору визначено, що під форс-мажорними обставинами в цьому договорі сторони розуміють будь-які обставини, які виникли поза волею або всупереч бажанням сторін, і які не можна передбачити чи уникнути, включаючи прийняті рішення органами державної влади, місцевого самоврядування, військові дії, цивільні хвилювання, природні катаклізми, епідемії і т.п. У випадку, якщо обставини форс-мажору тривають довше ніж 1 (один) місяць, кожна із сторін має право розірвати цей договір в односторонньому порядку, шляхом направлення іншій стороні письмового повідомлення (пункт 7.3 договору). Сторона, яка не має можливості належним чином виконувати свої обов`язки по цьому договору, зобов`язана в триденний термін повідомити іншу сторону про існуючі перешкоди для цього (пункт 7.4. договору). Наявність існуючих форс-мажорних обставин повинно бути підтверджено компетентними органами (пункт 7.5. договору).

У випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним в Україні законодавством (пункт 11.1. договору).

Умови зміни та припинення договору врегульовано у розділі 12 договору.

Даний договір не може бути розірваний (припинений) в односторонньому порядку (пункт 12.1 договору).

За умовами пункту 12.2. договору, у випадку розірвання даного договору з вини (ініціативи) орендодавця, орендодавець зобов`язаний сплатити на користь орендаря штрафну санкцію у розмірі 10000000,00 грн.

Сторони погодили, що в подальшому всі доповнення, зміни до даного договору, в тому числі акти приймання-передачі, можуть/будуть укладатися шляхом підписання уповноваженими представниками сторін додаткових угод, актів тощо без їх обов`язкового нотаріального посвідчення та матимуть юридичну силу документа, що породжує права та обов`язки для кожної із сторін даного договору (пункт 12.4. договору).

Цей договір може бути змінено чи доповнено в будь-який час шляхом підписання додаткової угоди, оформленої та підписаної належним чином обома сторонами (пункт 13.2. договору).

Договір підписано повноважними представникам сторін та скріплено печатками контрагентів. Крім того, договір 24.01.2020 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. та зареєстровано в реєстрі за № 274.

24.01.2020 між ТОВ ЮК «СЕНАТ» (орендодавцем) та ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» (орендарем) підписано акт приймання-передачі до договору, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування частину приміщень нежитлової будівлі торгово-офісного центру «МАРСЕЛЬ», площею 2733,9 кв.м. (дві тисячі сімсот тридцять три цілих дев`ять десятих) м.кв., визначених у додатку № 1, який є невід`ємною частиною даного акту. Акт приймання-передачі посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. та зареєстровано в реєстрі за № 278,279.

У подальшому, між сторонами укладено низку додаткових угод до договору, а саме:

-додатковий договір №1 від 24.01.2020 (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №275), відповідно до якого: орендна плата за користування об`єктом оренди нараховується виходячи із розрахунку вартості 1 (одного) кв.м орендної площі у розмірі 60 грн з ПДВ (пункт 1); сторони домовились про наступний порядок оплати: платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2020 по 23.01.2021 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2021; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2021 по 23.01.2022 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2022; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2022 по 23.01.2023 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2023; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2023 по 23.01.2024 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2024; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2024 по 23.01.2025 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2025; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2025 по 23.01.2026 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2026; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2026 по 23.01.2027 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2027; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2027 по 23.01.2028 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2028; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2028 по 23.01.2029 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2029; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2029 по 23.01.2030 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2030 (пункт 2); орендна плата нараховується орендодавцем, починаючи з дня підписання сторонами актів приймання-передачі на фактично передану площу об`єкта оренди (пункт 3);

-додатковий договір №2 від 25.01.2020 (укладений у простій письмовій формі), згідно із яким: орендна плата за користування об`єктом оренди нараховується виходячи із розрахунку вартості 1 (одного) кв.м орендної площі у розмірі 133 грн з ПДВ (пункт 2); сторони домовились про наступний порядок оплати: платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2020 по 23.01.2021 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2021; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2021 по 23.01.2022 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2022; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2022 по 23.01.2023 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2023; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2023 по 23.01.2024 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2024; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2024 по 23.01.2025 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2025; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2025 по 23.01.2026 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2026; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2026 по 23.01.2027 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2027; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2027 по 23.01.2028 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2028; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2028 по 23.01.2029 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2029; платіж по орендній платі за період користування об`єктом оренди з 24.01.2029 по 23.01.2030 орендар зобов`язаний здійснити у строк до 23.01.2030 (пункт 3); орендна плата нараховується орендодавцем, починаючи з дня підписання сторонами актів приймання-передачі на фактично передану площу об`єкта оренди (пункт 4);

-додатковий договір №3 від 26.01.2020 (укладений у простій письмовій формі), яким внесено зміни до пункту 7.3. договору та викладено його в наступній редакції: «У випадку, якщо обставини форс-мажору тривають довше ніж 9 (дев`ять) місяців, кожна зі сторін має право розірвати цей договір в односторонньому порядку, шляхом направлення іншій стороні письмового повідомлення»;

-додатковий договір №4 від 01.02.2020 (укладений у простій письмовій формі), яким сторони передбачили, що розмір орендної плати за період з 01.02.2020 по 31.03.2020 складає 240000,00 грн за весь об`єкт оренди;

-додатковий договір №5 від 01.04.2020 (укладений у простій письмовій формі), яким визначено, що в період з 01.04.2020 по 31.07.2020 орендна плата не нараховується;

-додатковий договір №6 від 01.08.2020 (укладений у простій письмовій формі), згідно із яким розмір орендної плати за період з 01.08.2020 по 31.12.2020 складає 250000,00грн за весь об`єкт оренди;

-додатковий договір №7 від 06.10.2020 (укладений у простій письмовій формі), яким зменшено площу орендованої нежитлової будівлі, у зв`язку з чим пункт 1.1. договору викладено у новій редакції, відповідно до якої площа об`єкта оренди становить 2335,8 кв.м; також 06.10.2020 між сторонами підписано акт приймання-передачі (повернення) до додаткового договору №7 до договору, за яким орендар повернув нежитлове приміщення загальною площею 398,1 кв.м;

-додатковий договір №8 від 24.11.2020 (укладений у простій письмовій формі), в якому сторони погодили зменшення площі об`єкта оренди до 1948 кв.м, у зв`язку з чим внесли відповідні зміни до пункту 1.1. договору; також 24.11.2020 між сторонами підписано акт приймання-передачі (повернення) до додаткового договору №8 до договору, за яким орендар повернув нежитлове приміщення загальною площею 387,8 кв.м;

-додатковий договір №9 від 01.01.2021 (укладений у простій письмовій формі), відповідно до якого розмір орендної плати за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 складає 1184986,52 грн за весь об`єкт оренди;

-додатковий договір №10 від 07.06.2021 (укладений у простій письмовій формі), яким сторони передбачили, що площа об`єкта оренди становить 1549,7 кв.м, про що внесли відповідні зміни до пункту 1.1. договору; 07.06.2021 між сторонами підписано акт приймання-передачі (повернення) до додаткового договору №10 до договору, за яким орендар повернув нежитлове приміщення загальною площею 398,3 кв.м.

13.07.2022 ТОВ ЮК «СЕНАТ» складено на ім`я ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» повідомлення № 1-П/07-22 щодо неможливості виконання умов договору оренди у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин, розірвання договору оренди, та вимоги повернення об`єкту оренди, в якому посилаючись на пункти 7.2., 7.3., 7.4. договору та лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, зазначило, що днем настання форс-мажорних обставин слід вважати 24.02.2022, і з цієї дати починається обчислення строку форс-мажорних обставин на території України, в тому числі в місті Одесі, де зареєстрований орендодавець (ТОВ ЮК «СЕНАТ») та знаходиться об`єкт оренди (БЦ «МАРСЕЛЬ»), та повідомило про відсутність можливості виконувати зобов`язання згідно договору оренди від 24.01.2020 у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин, з моменту їх настання, розірвання договору, а також вимагало повернути об`єкт оренди.

15.07.2022 о 16:06:34 державним реєстратором прав на нерухоме майно Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області Ткаченком Євгеном Борисовичем внесено рішення (індексний номер 64196662) про припинення іншого речового права на підставі: повідомлення про розірвання договору оренди, серія та номер: 1-П/07-22, виданий 13.07.2022 ТОВ ЮК «СЕНАТ»; трекінг відправлення, серія та номер №086, виданий 15.07.2022, видавник: ПАТ «УКРПОШТА»; докази направлення повідомлення про розірвання договору орендарю та опис вкладення до поштового відправлення, серія та номер: 086, виданий 13.07.2022, видавник ПАТ «УКРПОШТА»; лист, серія та номер: 2024/02.0-7.1, виданий 28.02.2022, видавник: Торгово-промислова палата України.

Вчинення одностороннього правочину щодо відмови від договору оренди та вжиття заходів щодо проведення державної реєстрації припинення права оренди ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» на орендоване майно) оскаржені ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» до Господарського суду Одеської області.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.02.2023 у справі №916/2518/22, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.05.2023, визнано недійсним правочин щодо односторонньої відмови від договору оренди частини нежитлової будівлі відповідно до повідомлення №1-П/07-22 від 13.07.2022; визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію від 15.07.2022 №64196662, скасовано державну реєстрацію припинення за ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» права користування (найму (оренди)) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами на нежитлову будівлю торгово-офісного центру «Марсель» та поновлено за ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» () речове право користування (найму (оренди)) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами на нежитлову будівлю торгово-офісного центру «Марсель», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ніжинська, буд. 79.

16.08.2023 на підставі статей 202, 601 Цивільного кодексу України, статті 203 Господарського кодексу України ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» вчинило односторонній правочин про припинення взаємних зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог (а.с.22), відповідно до умов якого:

-ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» має перед ТОВ ЮК «СЕНАТ» непогашене грошове зобов`язання в сумі 2891740,52 грн, яке виникло на підставі договору оренди частини нежитлової будівлі від 24.01.2020, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №274;

-ТОВ ЮК «СЕНАТ» має перед ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» непогашене грошове зобов`язання в сумі 10000000,00 грн у вигляді штрафної санкції, яке виникло на підставі пункту 12.2. договору оренди частини нежитлової будівлі від 24.01.2020, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №274, у зв`язку із протиправним одностороннім розірванням вказаного договору оренди з ініціативи ТОВ ЮК «СЕНАТ» згідно повідомлення №1-П/07-22 від 13.07.2022, що підтверджується рішенням Господарського суду Одеської області від 09.02.2023 у справі №916/2518/22, яке набрало законної сили 23.05.2023;

-строк виконання наведених вище зобов`язань настав;

-з моменту вчинення (укладання) вказаного правочину зобов`язання ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» на суму 2891740,52 грн перед ТОВ ЮК «СЕНАТ» припинено в повному обсязі, а зобов`язання ТОВ ЮК «СЕНАТ» перед ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» припинено частково на суму 2891740,52 грн, у зв`язку з чим заборгованість ТОВ ЮК «СЕНАТ» перед ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» становить 7108259,48 грн.

Зазначений правочин про припинення взаємних зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог скерований ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» на адресу ТОВ ЮК «СЕНАТ» 04.09.2023 засобами поштового зв`язку, що підтверджується описом вкладення до цінного листа, фіскальним чеком та накладною установи поштового зв`язку (поштове відправлення трекінг-номер 804), який отриманий відповідачем 08.09.2023, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» (а.с.17-19).

23.01.2024 на підставі статей 202, 601 Цивільного кодексу України, статті 203 Господарського кодексу України ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» вчинило ще один односторонній правочин про припинення взаємних зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, відповідно до умов якого:

-ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» має перед ТОВ ЮК «СЕНАТ» непогашене грошове зобов`язання в сумі 2420131,50 грн, яке виникло на підставі договору оренди частини нежитлової будівлі від 24.01.2020, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №274;

-ТОВ ЮК «СЕНАТ» має перед ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» непогашене грошове зобов`язання в сумі 7108259,48 грн у вигляді штрафної санкції, яке виникло на підставі пункту 12.2. договору оренди частини нежитлової будівлі від 24.01.2020, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №274, у зв`язку із протиправним одностороннім розірванням вказаного договору оренди з ініціативи ТОВ ЮК «СЕНАТ» згідно повідомлення №1-П/07-22 від 13.07.2022, що підтверджується рішенням Господарського суду Одеської області від 09.02.2023 у справі №916/2518/22, яке набрало законної сили 23.05.2023;

-строк виконання наведених вище зобов`язань настав;

-з моменту вчинення (укладання) вказаного правочину зобов`язання ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» на суму 2420131,50 грн перед ТОВ ЮК «СЕНАТ» припинено в повному обсязі, а зобов`язання ТОВ ЮК «СЕНАТ» перед ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» припинено частково на суму 2420131,50 грн, у зв`язку з чим заборгованість ТОВ ЮК «СЕНАТ» перед ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» становить 4688127,98 грн.

Вказаний правочин про припинення взаємних зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог направлений ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» на адресу ТОВ ЮК «СЕНАТ» 23.01.2024 засобами поштового зв`язку, що підтверджується описом вкладення до цінного листа, фіскальним чеком та накладною установи поштового зв`язку (поштове відправлення трекінг-номер 124), разом з вимогою ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» за вих. №23/01-24В від 23.01.2024 про сплату залишку штрафної санкції в розмірі 4688127,98 грн протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення цієї вимоги (а.с.27,28).

Як вбачається із наявної наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власників на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 13.08.2024 за №390814681, нежитлова будівля торгово-офісного центру «Марсель» (адреса: м.Одеса, вул. Ніжинська, буд. 79) на праві власності належить ТОВ ЮК «СЕНАТ». На підставі укладеного між позивачем та відповідачем договору від 24.01.2020 №274, посвідченого приватним нотаріусом Синицею Т.В., за позивачем було зареєстровано право оренди частини нежитлової будівлі торгово-офісного центру «Марсель» (номер запису 35180109), а саме, право користування (найму(оренди)) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами нежитлової будівлі торгово-офісного центру «Марсель», площею 2733,9 кв.м.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із частиною першою статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами статті 202 Цивільного кодексу України унормовано, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

За змістом пункту 3 частини першої статті 3 (свобода договору як засада цивільного законодавства), пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 509, частини першої статті 627 Цивільного кодексу України укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторони виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526, частина перша статті 628, стаття 629 Цивільного кодексу України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за договором оренди частини нежитлової будівлі, що посвідчений 24.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №274, між сторонами виникли орендні правовідносини.

Правовідносини оренди (найму) врегульовані положеннями глави 58 «Найм (оренда)» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України та статей 283- 291 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Аналогічні положення містяться у частині першій статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частині першій статті 284 Господарського кодексу України законодавець як істотну умову договору оренди визначив, зокрема, строк, на який укладається договір оренди.

Частиною першою статті 763 Цивільного кодексу України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені статтею 651 Цивільного кодексу України. За загальним правилом, викладеним у частині першій цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У пункті 12.2. договору оренди сторони визначили, що у випадку розірвання даного договору з вини (ініціативи) орендодавця, останній зобов`язаний сплатити на користь орендаря штрафну санкцію у розмірі 10000000,00 грн.

Особливості господарсько-правової відповідальності визначені Господарським кодексом України. Так, за частиною першою статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша та друга статті 217 Господарського кодексу України).

За частиною першою статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За наведеними вище положеннями Господарського кодексу України господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

Отже, у договорі оренди (пункт 12.2.) сторони узгодили договірну відповідальність орендодавця (відповідача) за розірвання даного договору з вини (ініціативи) останнього.

Звертаючись до господарського суду з даним позовом, позивач зазначав, що внаслідок протиправного одностороннього розірвання договору оренди з ініціативи ТОВ ЮК «СЕНАТ» у відповідності до повідомлення №1-П/07-22 від 13.07.2022, що підтверджується рішенням Господарського суду Одеської області від 09.02.2023 у справі №916/2518/22, яке набрало законної сили 23.05.2023 та є чинним, у ТОВ ЮК «СЕНАТ» виник обов`язок зі сплати ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» штрафної санкції у розмірі 10000000,00гривень 00 коп. Водночас, 16.08.2023 та 23.01.2024 ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» в порядку статей 202, 601 Цивільного кодексу України, статті 203 Господарського кодексу України вчинило односторонні правочини про припинення взаємних зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, внаслідок чого сума непогашеної ТОВ ЮК «СЕНАТ» перед ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» штрафної санкції становить 4688127,98 грн, яку відповідач не сплатив, що зумовило звернення позивача з даним позовом до господарського суду.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту пункту 12.2. договору вбачається, що штрафна санкція застосовується тільки в тому випадку, якщо договір оренди №274 від 24.01.2020 є фактично розірваним.

Водночас рішенням Господарського суду Одеської області від 09.02.2023 у справі №916/2518/22, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.05.2023, визнано недійсним правочин щодо односторонньої відмови від договору оренди частини нежитлової будівлі відповідно до повідомлення №1-П/07-22 від 13.07.2022; визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію від 15.07.2022 №64196662, скасовано державну реєстрацію припинення за ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» права користування (найму (оренди)) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами на нежитлову будівлю торгово-офісного центру «Марсель» та поновлено за ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ» () речове право користування (найму (оренди)) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами на нежитлову будівлю торгово-офісного центру «Марсель», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ніжинська, буд. 79.

Згідно з частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (частина перша статті 236 Цивільного кодексу України).

Колегія суддів зазначає, що недійсність договору як приватно-правова категорія покликана не допускати або присікати порушення приватних прав та інтересів або ж їх відновлювати. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто, правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті «нівелювання» правового результату, породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав взагалі) (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 21.12.2021 у справі №148/2112/19 (провадження № 61-18061св20)).

Таким чином, установивши, що недійсний правочин щодо односторонньої відмови від договору оренди частини нежитлової будівлі відповідно до повідомлення №1-П/07-22 від 13.07.2022 є недійсним з моменту його вчинення - 13.07.2022, а відтак, не настали юридичні наслідки у вигляді його розірвання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування до ТОВ ЮК «СЕНАТ» штрафної санкції у розмірі 10000000,00 грн, передбаченої пунктом 12.2. оренди №274 від 24.01.2020, за розірвання цього договору.

Посилання апелянта на те, що відповідач вчинив послідовні, умисні та протиправні дії, внаслідок яких договір оренди вважався розірваним в період часу з 15.07.2022 (дата проведення за заявою ТОВ ЮК «СЕНАТ» державної реєстрації припинення права оренди за ТОВ «РЕНТ КОНТРОЛ») по 23.05.2023 (дата набрання судовим рішення у справі №916/2518/22 законної сили), колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто, із офіційним визнанням державою права власності (іншого речового права) пов`язується можливість матеріального об`єкта (майна) перебувати в цивільному обороті та судового захисту права власності (іншого речового права) на нього.

Отже, законодавець, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, застосування норм Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не призводить.

Таким чином, за змістом статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав не є підставою для набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, а є лише засвідченням державою вже набутого (зміненого, припиненого) особою речового права на нерухоме майно, що унеможливлює ототожнення факту набуття (зміни, припинення) відповідного речового права з фактом його державної реєстрації, з огляду на що спростовуються доводи апелянта про те, що в певний період часу договір оренди був розірваний внаслідок умисних та протиправних дій відповідача.

Стосовно доводів скаржника про те, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до спірних правовідносин норми статей 601, 602 Цивільного кодексу України, які регулюють порядок припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, колегія суддів зазначає таке.

Згідно зі статтею 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї зі сторін.

Виходячи із наведеної норми права, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому).

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: (1)бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); (2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо); (3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов`язку заявника перед адресатом, так і обов`язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.

Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством; за загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми), відповідну заяву про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї зі сторін на адресу іншої сторони чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін у такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

При цьому наявність заперечень однієї сторони не є перешкодою для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони. Проте припинення зобов`язання зарахуванням можливе лише за умов однорідності та безспірності зустрічних вимог сторін, адже, за відсутності безспірності вимог відповідний спір має бути вирішений у судовому порядку з дотриманням вимог процесуального закону.

Взаємозалік зустрічних однорідних вимог передбачає наявність документально підтвердженого боргу однієї сторони перед іншою. Якщо наявність боргу не підтверджена належними доказами (тобто такі вимоги не є безспірними), відсутні підстави для проведення взаємозаліку.

З огляду на встановлені як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції обставини відсутності підстав для застосування до ТОВ ЮК «СЕНАТ» штрафної санкції у розмірі 10000000,00 грн, передбаченої пунктом 12.2. оренди №274 від 24.01.2020, що, в свою чергу, виключає безспірність такої вимоги позивача, зарахування зустрічних однорідних вимог (односторонні правочини від 16.08.2023 та від 23.01.2024) в порядку статті 601 Цивільного кодексу України є безпідставним, про що було правильно зазначено Господарським судом Одеської області.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника, суд апеляційної керується висновком Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення, у зв`язку з чим колегія суддів відмовляє у задоволенні апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТ КОНТРОЛ» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 16.10.2024 у справі №916/3581/24 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повну постанову складено 06.03.2025.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран