ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"04" березня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/45/22
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Соловей Л.А.
за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі заяву представника ТОВ "Житомиргаз збут" від 19.02.2025 про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (м.Житомир)
до Миропільської селищної ради Житомирського району Житомирської області (смт.Миропіль Житомирського району Житомирської області)
про стягнення 147 801,42грн,
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.02.2025 позовні вимоги ТОВ "Житомиргаз збут" до Миропільської селищної ради Житомирського району Житомирської області задоволено повністю. Стягнуто з Миропільської селищної ради Житомирського району Житомирської області на користь ТОВ "Житомиргаз збут" 96 715,36грн основного боргу; 42 730,36грн інфляційних втрат; 8 355,70грн 3% річних та 2481,00грн судового збору.

19.02.2025 представником позивача подано заяву ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 47 180,14грн витрат на правову допомогу адвоката.

Ухвалою суду від 20.02.2025 заяву представника позивача від 20.02.2025 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №906/45/22 прийнято до розгляду; судове засідання для розгляду заяви призначено на 04.03.2025.

03.03.2025 через систему "Електронний суд" від представника Миропільської селищної ради Житомирського району Житомирської області надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому, зокрема, викладено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3 700,00грн.

Представник заявника у судове засідання не з`явився. В адресованому суду клопотанні просив розглядати заяву від 19.02.2025 про ухвалення додаткового рішення за наявними в матеріалах справи документами за відсутності представника ТОВ "Житомиргаз збут".

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №906/45/22 від 19.02.2025, суд приходить до таких висновків.

Так, на підтвердження факту надання правової допомоги представником позивача надано копію договору №38AZhz961-17 про надання правової допомоги від 30.11.2017 року, укладеного між ТОВ "Житомиргаз збут" та АО "Гарант Груп", додаткову угоду №21 від 30.12.2022, акт наданих послуг від 17.02.2025; звіт про фактично надані послуги від 17.02.2025 копію довіреності від 23.02.2022 №007-16-0222.

30.11.2017 між ТОВ "Житомиргаз збут" (замовник), та АО "Гарант Груп" (виконавець), укладено договір №38AZhz961-17 про надання правничої допомоги (т.1, а.с.247-248).

Предметом зазначеного договору визначено надання виконавцем комплексу послуг правової допомоги та зобов`язання замовника прийняти ці послуг та їх оплати (пункт 1.1. договору).

В подальшому, дія договору пролонгувалась відповідними додатковими угодами.

28.10.2024 між позивачем та АО "Гарант Груп" укладено додаткову угоду №28 до договору№38AZhz961-17 про надання правничої допомоги (т.2, а.с.1 на звороті-2).

Пунктом 4 додаткової угоди сторони визначили, що за вступ у справу замовник зобов`язується сплатити виконавцю гонорар, який становить 10% (з урахуванням ПДВ) від ціни позову у справі №906/45/22. Вартість послуг, що надаються виконавцем за умовами даної додаткової угоди, за вивчення матеріалів, правовий аналіз спірних правовідносин, аналіз судової практики, складання процесуальних документів по справі розраховується на підставі погодинної ставки вартості роботи адвоката, працевлаштованого у виконавця, і становить 3 000,00грн за годину без урахування ПДВ. Представлення інтересів замовника в суді складає 5 000,00грн, без урахування ПДВ, за кожне судове засідання, незалежно від причин, якщо таке судове засідання не відбулось у призначений судом день та час, та незалежно від часу проведеного в суді/ судовому засіданні (судодень). Фактичний обсяг наданих послуг визначається сторонами а акті наданих послуг.

Відповідно до пункту 5 додаткової угоди сторони договору дійшли згоди, що виконавець надсилає замовнику акт наданих послуг згідно з даною додатковою угодою у двох примірниках протягом одного робочого дня, наступним за днем ухвалення рішення по справі в суді першої інстанції, в тому числі апеляційної та касаційної. Звіти адвокатів виконавця про фактично надані послуги додаються до актів приймання-передачі наданих в електронному вигляді. Замовник підписує, датує і повертає виконавцю один примірник акту наданих послуг або надсилає виконавцю мотивовану відмову від його підписання протягом 5 календарних днів після одержання акту наданих послуг. У разі, якщо виконавець у строк, що не перевищує 5 днів з дня отримання замовником акту приймання-передачі наданих послуг, не одержить від замовника підписаний примірник акту приймання-передачі наданих послуг або мотивованої відмови від його підписання, сторони визнають, що такий акт приймання-передачі наданих послуг вважається підписаним, а послуги, як такі, що надані виконавцем і прийняті замовником в обсязі і на умовах, визначених у такому акті.

Відповідно до пункту 6 додаткової угоди, оплата вартості наданих послуг здійснюється Замовником за фактом їх надання відповідно до наданого виконавцем рахунку-фактури протягом 10 календарних днів з дня вступу в законну силу рішення суду у справі, визначеної п.1 даної додаткової угоди.

Наказом адвокатського об`єднання "Гарант Груп" №188-КС від 28.07.2023 Слюсара Олексія Миколайовича прийнято на роботу на посаду начальника адвоката управління в Житомирській області за сумісництвом, з 01.08.2023 (т.2, а.с.3).

На підтвердження обсягу і видів правової допомоги адвоката Слюсара О.М. суду подані копія звіту АО "Гарант Груп" про надання правової допомоги від 17.02.2025 та акту надання послуг № 1 від 17.02.2025 на суму 32 400,00грн, підписаного виконавцем АО "Гарант Груп" і замовником ТОВ "Житомиргаз збут".

Згідно зазначених документів позивачу надано правову допомогу на загальну суму 32 400,00грн за 4 години роботи адвоката та 3 судодні у таких обсягах:

- 12.11.2024 вивчення матеріалів, правовий аналіз спірних правовідносин, аналіз судової практики, складання заяви про зменшення позовних вимог (2 години);

- 19.11.2024 участь у судовому засіданні (1 судодень);

- 26.11.2024 складання додаткових пояснень у справі (2 години);

- 10.12.2024 та 27.01.2025 участь у судовому засіданні (2 судодні).

Крім того, за вступ у справу замовник зобов`язується сплатити виконавцю гонорар, який становить 10% (з урахуванням ПДВ) від ціни позову у справі №906/45/22, тобто 14780,14грн (147 801,42грн х 10%), відтак загальна вартість витрат за надану при розгляді у цій справі професійну правничу допомогу адвоката становить 47 180,14грн.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Такий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 ГПК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Відповідно до положень статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність ).

Відповідно до Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Разом з тим Верховний Суд зазначає, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).

Представник відповідача подав до суду заперечення на заяву про розподіл судових витрат в якому вказує на те, що позовна заява не містить згадки про витрати на надання професійної правничої допомоги та разом з нею не поданий суду попередній розрахунок судових витрат; представник позивача був присутній у день ухвалення рішення, однак подав заяву з пропущенням строків на подання таких доказів. Також зазначив, що подані позивачем документи не є безумовною підставою для відшкодування їх в зазначеному розмірі за рахунок відповідача, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З огляду на зміст наданих послуг, ураховуючи висловлені відповідачем заперечення, суд вважає, що складність виконаних адвокатом позивача робіт (наданих послуг) не є співмірною із заявленим розміром витрат на правничу допомогу у сумі 47 180,14грн.

Суд звертає увагу, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

Отже, дослідивши заяву про розподіл судових витрат та додані до неї документи суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу (правову) допомогу у сумі 47 180,14грн не відповідає критерію, співмірності, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних.

Стосовно заявлених витрат за підготовку заяви про зменшення позовних вимог та складання додаткових пояснень у справі, суд зазначає, що звернення сторони із вищевказаними заявами є правом сторони, а не обов`язком. Тобто, підготовка тексту заяви про зменшення позовних вимог та додаткових письмових пояснень, на переконання суду, не входить у розуміння компенсування таких витрат іншої стороною, оскільки у даному випадку, позивач просто скористався своїм правом.

Водночас послуги зі складання та подання вищевказаних заяв не стосуються підготовки самого процесу розгляду даної справи.

Суд також враховує, що дана справа не є складною, предметом спору є стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природний газ, позовна заява є типовою, що використовується для масових звернень до суду, не містить складних розрахунків і, як наслідок, її підготовка не потребувала пошуку та вивчення адвокатом позивача значної кількості судової практики та приписів діючого законодавства України зі спірного питання, аналізу великої кількості доказів, значних затрат часу та зусиль.

При цьому суд також враховує, що представнику позивача зі статусом адвоката, який передбачає відповідну фахову підготовку, професійні знання, практичний досвід участі судових засіданнях, об`єктивно потребувалось небагато часу на опрацювання матеріалів справи, і не було необхідності у додатковому аналізі обставин справи з урахуванням предмета спору та предмета доказування.

Окрім цього, враховуючи принципи обґрунтованості, пропорційності та співмірності, реальності та розумності, а також вартості оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в регіоні, суд дійшов висновку, що відповідачем завищено вартість участі в судовому засіданні за 1 судодень, що становила 6 000,00грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що заявлені витрати позивача на професійну правничу допомогу порівняно з предметом спору та складністю справи, є неспіврозмірними та достатньо завищеними, не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою по даній справі.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, через призму критеріїв, встановлених частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, приходить до висновку про часткове задоволення заяви позивача та вважає необхідним стягнути з відповідача 6 000,00грн понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Аргументи відповідача, викладені у запереченні за заяву про ухвалення додаткового рішення суд вважає безпідставними, оскільки у позовній заяві позивач вказав, що здійснити розрахунок інших очікуваних судових витрат на час подання позову не надається можливим.

Також необґрунтованими є доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку на подання відповідної заяви, так як з рішення Господарського суду Житомирської області від 11.02.2025 вбачається, що адвокат Слюсар О.М. приймав участь у судовому засіданні 27.01.2025. Разом з тим, представники сторін в судове засідання 11.02.2025 не з`явились.

З огляду на викладене, заява представника ТОВ "Житомиргаз збут" про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню в сумі 6 000,00грн. У стягненні 41 180,14грн (47 180,14грн-6 000,00грн) суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.123, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача від 19.02.2025 про ухвалення додаткового рішення у справі №906/45/22 задовольнити частково.

2. Стягнути з Миропільської селищної ради Житомирського району Житомирської області (вул.Центральна, буд.38, смт.Миропіль, Житомирський район, Житомирська область, 13033, код ЄДРПОУ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (Перемоги майдан, буд.10, м.Житомир, 10003, )

- 6 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 1 - у справу;2,3 - сторонам через "Електронний суд".