ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/12912/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н.М. - головуючий, Баранець О.М., Кондратова І.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Долгополової Ю.А.,

представників учасників справи:

позивача - не з`явився,

відповідача - Ганган В.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А., Руденко М.А.

від 16.12.2024

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед"

про скасування наказу та рішення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

1. Історія справи

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" про:

- визнання протиправним та скасування рішення єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" ОСОБА_2 № 13/2023 від 13.04.2023 в частині звільнення ОСОБА_1 ;

- визнання протиправним та скасування наказу єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" ОСОБА_2 № 1/к про звільнення ОСОБА_1 ;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 14.04.2023 по день поновлення на роботі з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів із розрахунку середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 в сумі 311,63 грн;

- стягнення протиправно недоплачених коштів за період з 01.03.2022 по 13.04.2023 в загальній сумі 137 856,69 грн;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" негайно поновити ОСОБА_1 на роботі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.02.2024 у справі № 910/12912/23 у задоволенні вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" про визнання протиправним та скасування рішення єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" ОСОБА_2 № 13/2023 від 13.04.2023 в частині звільнення ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування наказу єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" ОСОБА_2 № 1/к про звільнення ОСОБА_1 ; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" негайно поновити ОСОБА_1 на роботі; стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено. Провадження у справі № 910/12912/23 в частині вимог ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" протиправно недоплачених коштів за період з 01.03.2022 по 13.04.2023 в загальній сумі 137 856,69 грн - закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України. ОСОБА_1 роз`яснено, що розгляд спору в частині вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" протиправно недоплачених коштів за період з 01.03.2022 по 13.04.2023 в загальній сумі 137 856,69 грн віднесено до юрисдикції суду загальної юрисдикції.

Постановою від 10.06.2024 Північний апеляційний господарський суд змінив рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2024 у справі № 910/12912/23 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" про визнання протиправним та скасування рішення єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" ОСОБА_2 № 13/2023 від 13.04.2023 в частині звільнення ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування наказу єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" ОСОБА_2 № 1/к про звільнення ОСОБА_1 ; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" негайно поновити ОСОБА_1 на роботі; стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2024 у справі № 910/12912/23 щодо цих вимог Північний апеляційний господарський суд залишив без змін. Скасував рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2024 у справі № 910/12912/23 в частині закриття провадження у справі № 910/12912/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" протиправно недоплачених коштів за період з 01.03.2022 по 13.04.2023 в загальній сумі 137 856,69 грн (та в частині роз`яснення, що розгляд цього спору в частині вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" протиправно недоплачених коштів за період з 01.03.2022 по 13.04.2023 в загальній сумі 137 856,69 грн віднесено до юрисдикції суду загальної юрисдикції). Присудив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" на користь ОСОБА_1 137 856,69 грн недоплачених коштів за період з 01.03.2022 по 13.04.2023. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2024 у справі № 910/12912/23 залишив без змін.

Постановою від 17.09.2024 Верховний Суд залишив без змін постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 у справі № 910/12912/23.

13.02.2024 до Господарського суду міста Києва через систему "Електронний суд" надійшла, сформована у вказаній системі 12.02.2024, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" щодо ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 39 300,00 грн судових витрат, з яких: 21 000,00 грн - витрати на професійну правову допомогу, 15 000,00 грн - витрати на проведення судової експертизи, 3 300,00 грн - витрати на посвідчення заяв свідків.

До вказаної заяви відповідачем долучено, зокрема, копію рахунку від 19.12.2023 № 0001/23 на оплату визначених договором про надання правової допомоги послуг від 28.09.2023, копію акта здачі-приймання висновку експертів від 15.11.2023 № 3432 за заявою адвоката Гангана В`ячеслава Георгійовича від 07.11.2023 № 9301 на суму 15 000,00 грн, копії довідок від 07.11.2023, виданих Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дуленко Ольгою Олегівною щодо сплати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вартості засвідчення справжності підписів останніх на заявах свідків, копію договору від 07.11.2023 № 07/11-3, укладеного між адвокатом Ганганом В`ячеславом Георгійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська незалежна судово-експертна установа", копію платіжної інструкції від 10.11.2023 № @2PL443014 щодо оплати експертизи у справі № 910/1219/23 на суму 15 000,00 грн та копію платіжної інструкції від 20.12.2023 № @2PL443036 щодо оплати відповідачем адвокату Гангану В`ячеславу Георгійовичу послуг за договором про надання правової допомоги від 28.09.2023.

Ухвалою від 20.03.2024 Господарський суд міста Києва зупинив провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" про компенсацію судових витрат у справі № 910/12912/23 до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2024 у справі № 910/12912/23 та до повернення матеріалів вказаної справи до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою від 25.07.2024 Господарський суд міста Києва поновив провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" про компенсацію судових витрат у справі № 910/12912/23 та призначив її до розгляду у судовому засіданні.

2. Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 07.08.2024 у справі № 910/12912/23 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" про стягнення судових витрат відмовлено.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

- відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Проте, разом із відзивом на позовну заяву відповідач не подав до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- з матеріалів справи вбачається, що лише у заяві від 20.11.2023 відповідач вказав, що поніс витрати на проведення експертизи в сумі 15 000,00 грн, а також зазначив про намір подати докази на підтвердження усіх понесених відповідачем судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення;

- на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу відповідачем до матеріалів справи долучено копію укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" (клієнт) та адвокатом Ганганом В`ячеславом Георгійовичем (адвокат) договору про надання правової (правничої) допомоги від 28.09.2023, за умовами якого адвокат взяв на себе обов`язок представляти права та інтереси клієнта у справі № 910/12912/23 в Господарському суді міста Києва, Північному апеляційному господарському суді, Верховному Суді та в інших справах і судах першої, апеляційної, касаційної інстанції без обмежень у процесуальних повноваженнях відповідно до ЦПК, ГПК України незалежно від процесуального статусу клієнта;

- відповідно до пунктів 3.3, 3.4 зазначеного договору загальний розмір гонорару адвоката за надання професійної правової (правничої) допомоги складається із загального витраченого часу адвокатом при виконанні доручення клієнта, пов`язаного з представництвом інтересів клієнта за вказаним договором. Документом, який підтверджує надання правової допомоги, є акт про надання правової допомоги, в якому зазначається вартість послуги та кількість годин, витрачених адвокатом на виконання доручення, який повинен бути підписаний сторонами такого договору;

- умовами вказаного договору прямо та конкретно не визначено фіксованого розміру гонорару або ставки та порядку розрахунку погодинної оплати адвокатських послуг, тоді як наведена угода містить лише положення про те, що вартість наданої правової допомоги за даним договором визначається в акті про надання правової допомоги;

- за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права. Ціна в договорі про надання правової допомоги є істотною умовою, встановлюється за домовленістю сторін шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення;

- отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та конкретної ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково;

- відсутність у договорі від 28.09.2023 конкретно визначеного розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру), не дає як суду, так і іншій стороні спору (зокрема, позивачу), можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару, а також не дозволяє позивачу висловити відповідні заперечення щодо обґрунтованості такого розміру цих судових витрат;

- зі змісту наявного у матеріалах справи акта від 07.11.2023 прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги на суму 21 000,00 грн вбачається, що адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу у господарській справі № 907/12912/23, що розглядається Господарським судом Закарпатської області;

- за таких обставин, відповідачем до матеріалів справи не надано належних доказів, на підставі яких суд міг би встановити погоджений між відповідачем та адвокатом Ганганом В`ячеславом Георгійовичем розмір гонорару, як і порядку його обчислення, у справі № 910/12912/23, що розглядалась Господарським судом міста Києва;

- таким чином, беручи до уваги не подання відповідачем разом із відзивом на позовну заяву попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які останній поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, відсутність у тексті договору про надання правової допомоги від 28.09.2023, інших наявних у матеріалах справи документах умов (пунктів) щодо порядку та механізму обчислення чи конкретної ціни послуг, що надаються адвокатом, з огляду на те, що заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу не відповідає критеріям обґрунтованості, а також розумності, співмірності та пропорційності, зважаючи що такий розмір не підтверджений належними доказами, а також враховуючи інші зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача в частині стягнення з позивача 21 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу;

- під час розгляду справи № 910/12912/23 суди дійшли висновку, що доводи учасників справи щодо обставин належного чи неналежного розпорядженням позивачем коштами Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед", орендних правовідносин відповідача з третіми особами, обставин укладення та виконання договору поворотної фінансової допомоги від 07.06.2018 № 01/2018 не входять до безпосереднього предмета доказування у справі № 910/12912/23. За таких обставин, заяви свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , а також висновок експерта від 15.11.2023 № 3432, подані на підтвердження обставин, що не входять до предмета доказування у справі;

- відтак, витрати відповідача у розмірі 15 000,00 грн на проведення судової експертизи та 3 300,00 грн на посвідчення заяв свідків, безпосередньо не пов`язані з предметом спору у справі № 910/12912/23 та не відповідають критерію їх неминучості, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для їх покладення на позивача.

Постановою від 16.12.2024 Північний апеляційний господарський суд скасував додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2024 у справі № 910/12912/23. Прийняв нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" про розподіл судових витрат задовольнив частково. Присудив до стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" 16 800,00 грн витрат на правничу допомогу. У задоволенні решти заяви відмовив.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що:

- відповідач разом із відзивом на позовну заяву не подав до суду першої інстанції попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- з матеріалів справи вбачається, що 08.11.2023 до клопотання про призначення експертизи були подані: копія договору про надання правової (правничої) допомоги від 28.09.2023, акт прийому - передачі наданих послуг від 07.11.2023 на суму 21 000,00 грн;

- згодом, у заяві від 20.11.2023 відповідач вказав, що поніс витрати на проведення експертизи в сумі 15 000,00 грн та очікує понести витрати у зв`язку з отриманням професійної правничої допомоги, а також зазначив про намір подати докази на підтвердження усіх понесених відповідачем судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення;

- рішення у даній справі ухвалено судом першої інстанції 06.02.2024, а докази понесених витрат подані відповідачем до суду 12.02.2024, тобто у п`ятиденний строк (оскільки 5 день припадав на вихідний);

- застосування відповідних положень статті 124 Господарського процесуального кодексу України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників. У даному випадку, не подання відповідачем орієнтовного розрахунку судових витрат разом з відзивом на позовну заяву не порушило принцип змагальності та не завадило іншій стороні спору (позивачу) належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат, оскільки в матеріалах справи наявне клопотання позивача про зменшення судових витрат, в якому викладено його заперечення щодо заявлених до стягнення витрат;

- з огляду на викладене, у даному випадку факт неподання відповідачем попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не може бути підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат;

- зі змісту наявного у матеріалах справи акта від 07.11.2023 прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги на суму 21 000,00 грн вбачається, що адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу в господарській справі № 907/12912/23, що розглядається Господарським судом Закарпатської області. Представник апелянта в засіданні апеляційного господарського суду пояснив, що у вказаному акті допущена помилка в частині номеру справи (вказано "№ 907" замість вірного "№ 910", решта номеру є вірною та відповідає номеру даної справи), а також помилково зазначено Господарський суд Закарпатської області;

- суд апеляційної інстанції приймає вказані доводи скаржника щодо наявності помилок в акті, а також враховує, що з матеріалів даної справи є можливим встановлення фактичного обсягу наданих адвокатом послуг відповідачу. Таким чином, наявність помилок в акті не є перешкодою для встановлення судом обсягу наданих відповідачу послуг правничої допомоги у даній справі;

- з матеріалів даної справи вбачається, що адвокатом відповідачу фактично було надано наступні послуги: підготовка відзиву на позовну заяву; клопотання про призначення експертизи та про приєднання доказів; заперечення на відповідь на відзив, а також прийнято участь у судових засіданнях суду першої інстанції 03.10.2023, 08.11.2023, 22.11.2023, 06.12.2023, 26.12.2023 та 06.02.2024;

- суд апеляційної інстанції, виходячи з оцінки критерію складності справи, обсягу наданих адвокатських робіт, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини даної справи, та виходячи із принципу пропорційності, дійшов висновку, що обґрунтований розмір витрат відповідача на правничу допомогу в суді першої інстанції є 16 800,00 грн. Вказаний розмір відповідає критерію пропорційності, розумності та справедливості;

- витрати відповідача у розмірі 15 000,00 грн на проведення судової експертизи та 3 300,00 грн на посвідчення заяв свідків, безпосередньо не пов`язані з предметом спору у справі № 910/12912/23, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для їх покладення на позивача.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи касаційної скарги. Доводи інших учасників справи

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 у справі № 910/12912/23, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2024 у даній справі залишити в силі.

Підставою касаційного оскарження скаржником зазначено пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме, при ухваленні оскаржуваної постанови судом апеляційної інстанції не було враховано позиції Верховного Суду щодо застосування статей 124, 126, 129, викладені у постановах від 14.02.2019 у справі № 916/24/18, 12.11.2019 у справі № 904/4494/18 та від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22, а саме щодо обов`язкового подання орієнтовного розрахунку витрат та детального опису робіт.

Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

4. Позиція Верховного Суду

Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Здійснюючи касаційне провадження у даній справі, Суд зазначає таке.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правничої допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 1, 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, разом із відзивом на позовну заяву (першою заявою по суті спору) відповідач не подав до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Із додаткового рішення суду першої інстанції вбачається, що однією, з поміж інших, підстав для відмови у задоволенні заяви відповідача про стягнення судових витрат на правову допомогу слугувало неподання відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Натомість, судом апеляційної інстанції було зазначено, що у даному випадку факт неподання відповідачем попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не може бути підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат, оскільки застосування відповідних положень статті 124 Господарського процесуального кодексу України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників. А у даному випадку, не подання відповідачем орієнтовного розрахунку судових витрат разом з відзивом на позовну заяву не порушило принцип змагальності та не завадило іншій стороні спору (позивачу) належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат, оскільки в матеріалах справи наявне клопотання позивача про зменшення судових витрат, в якому викладено його заперечення щодо заявлених до стягнення витрат.

Водночас, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18, на яку посилається скаржник, було сформовано правовий висновок про те, що неподання стороною під час розгляду справи в суді першої інстанції разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом справи, є підставою для відмови у відшкодуванні таких судових витрат (пункт 6.52 зазначеної постанови).

Наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18 позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14.02.2019 у справі № 916/24/18, на яку також посилається скаржник.

При цьому судом апеляційної інстанції помилково стверджено про не порушення принципу змагальності, з огляду на наявне в матеріалах справи клопотання позивача про зменшення судових витрат.

Так, у відповідному клопотанні про зменшення судових витрат, поданому позивачем 21.06.2024 до суду першої інстанції, позивач, окрім іншого, зазначав, що відповідно до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Проте всупереч даних вимог представник відповідача не надав детального опису робіт та не надав акта прийому передачі наданих послуг.

Щодо зазначених доводів позивача, судом першої інстанції було встановлено, що умовами договору про надання правової (правничої) допомоги від 28.09.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" (клієнт) та адвокатом Ганганом В`ячеславом Георгійовичем (адвокат), прямо та конкретно не визначено фіксованого розміру гонорару або ставки та порядку розрахунку погодинної оплати адвокатських послуг, тоді як наведена угода містить лише положення про те, що вартість наданої правової допомоги за даним договором визначається в акті про надання правової допомоги.

Як наслідок суд першої інстанції виснував, що відсутність у зазначеному договорі від 28.09.2023 конкретно визначеного розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру), не дає як суду, так і іншій стороні спору (зокрема, позивачу), можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару, а також не дозволяє позивачу висловити відповідні заперечення щодо обґрунтованості такого розміру цих судових витрат.

При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що зі змісту наявного у матеріалах справи акта від 07.11.2023 прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 28.09.2023 на суму 21 000,00 грн вбачається, що адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу в господарській справі № 907/12912/23, що розглядається Господарським судом Закарпатської області. Внаслідок чого суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем до матеріалів справи не надано належних доказів, на підставі яких суд міг би встановити погоджений між відповідачем та адвокатом Ганганом В`ячеславом Георгійовичем розмір гонорару, як і порядку його обчислення, у справі № 910/12912/23, що розглядалась Господарським судом міста Києва.

Таких висновків суду першої інстанції та доводів позивача, судом апеляційної інстанції спростовано не було.

Суд також зазначає, що апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 756/1529/15-ц).

Із оскаржуваної постанови вбачається, що судом апеляційної інстанції не було встановлено, що станом на момент прийняття судом першої інстанції додаткового рішення, існували обставини внесення сторонами змін до відповідного акта від 07.11.2023 прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги, чи надання суду першої інстанції пояснень щодо допущеної у такому акті помилки щодо номера справи та відповідного суду.

З огляду на викладене, є помилковим врахування судом апеляційної інстанції відповідних пояснень представника відповідача щодо допущених помилок у відповідному акті.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції дійшов необґрунтованих висновків щодо скасування додаткового рішення суду першої інстанції та прийняття нового про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" про розподіл судових витрат.

Таким чином, доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції приписів статей 124, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України підтвердилися.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Відповідно до статті 312 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Оскільки судом апеляційної інстанції безпідставно скасовано правильне по суті додаткове рішення суду першої інстанції, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції і залишає в силі додаткове рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 312, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 у справі № 910/12912/23 скасувати.

3. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2024 у справі № 910/12912/23 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.М. Губенко

Судді О.М. Баранець

І.Д. Кондратова