ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" березня 2025 р. Справа № 911/591/25

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю РІК-96

до 1. Публічного акціонерного товариства Газпром

2. Товариства з обмеженою відповідальністю Газпром Капітал

3. Міжнародної Компанії товариства з обмеженою відповідальністю Газпром Інтернешнл Лімітед

про стягнення 46 680 616,74 гривень

установив:

14.02.2025 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю РІК-96 до Публічного акціонерного товариства Газпром, Товариства з обмеженою відповідальністю Газпром Капітал, Міжнародна Компанія товариство з обмеженою відповідальністю Газпром Інтернешнл Лімітед про стягнення 46 680 616,74 гривень, що еквівалентно 1 276 521,84 доларів США (станом на дату ухвалення рішення від 07.06.2023 у справі №911/2396/22) за шкоду, заподіяну майну, відповідно до рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2023 у справі №911/2396/22 солідарно з російської федерації, та Публічного акціонерного товариства Газпром, Товариства з обмеженою відповідальністю Газпром Капітал, Міжнародної Компанії товариства з обмеженою відповідальністю Газпром Інтернешнл Лімітед.

Господарський суд Київської області ухвалою від 20.02.2025 у справі №911/591//25 залишив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю РІК-96 без руху та постановив виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.

28.02.2025 до Господарського суду Київської області з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» Товариством з обмеженою відповідальністю РІК-96 подано клопотання щодо усунення недоліків.

Відповідно до приписів ст. ст. 174, 176 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

За відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

З огляду наведеного суд дійшов висновку про прийняття до розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю РІК-96 та відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 12, 181 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного).

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин та ціну позову, суд дійшов висновку, що справа за відповідно поданим позовом підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням її до розгляду у підготовчому засіданні.

Водночас у позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю РІК-96 вказано третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів держава російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації.

У позовній заяві відповідне клопотання обґрунтовано тим, що Господарський суд Київської області рішенням від 07.06.2023 у справі №911/2396/22 стягнув з російської федерації 46 680 616,74 грн збитків і вказане рішення суду має преюдиційне значення для розгляду позову у цій справі, згідно якого позивач просить стягнути такі збитки з юридичних осіб, які є «alter ego» російської федерації, а тому несуть разом з нею солідарну відповідальність.

Так, за доводами позивача, результати розгляду цієї справи вплинуть не лише на права, обов`язки та інтереси відповідачів, за рахунок активів яких має бути відшкодовано заподіяну позивачу шкоду, але і на права та обов`язки російської федерації щодо відповідачів, оскільки ці активи є фактично власністю російської держави.

Посилаючись на ч. 1 ст. 50 ГПК України, позивач зауважив, що у разі задоволення цього позову росія стане солідарним боржником у зобов`язанні із відшкодування заподіяної нею шкоди, а тому має юридичну заінтересованість, що ґрунтується на матеріально-правових відносинах з відповідачами у цій справі.

З огляду на вказане позивач вважає, що рішення у цій справі може вплинути на права та обов`язки держави російської федерації, як кінцевого бенефіціарного власника відповідачів, щодо останніх, як «alter ego», оскільки за наслідками такого рішення:

- певні правовідносини, які вже існують між відповідачами та російською федерацією, можуть змінитися або припинитися;

- між відповідачами та російською федерацією можуть виникнути нові правовідносини.

Стосовно ж належного органу, в особі якого може залучатись держав російська федерація, позивач зазначив, що у попередній справі уповноваженим представницьким органом відповідача було визначено генеральну прокуратуру російської федерації, яка, на думку позивача, є тим самим компетентним органом, уповноваженим здійснювати представництво і захист інтересів російської федерації в межах цього спору.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку про його необґрунтованість і, як наслідок, про відмову у задоволенні, оскільки позивачем не доведено, які саме конкретні права та/або обов`язки щодо однієї із сторін, зокрема щодо відповідачів можуть з`явитися у російської федерації у разі задоволення позову та стягнення солідарно з Публічного акціонерного товариства Газпром, Товариства з обмеженою відповідальністю Газпром Капітал, Міжнародна Компанія товариство з обмеженою відповідальністю Газпром Інтернешнл Лімітед 46 680 616,74 гривень шкоди.

Доводи ж про те, що російська федерація є кінцевим бенефіціарним власником вказаних вище юридичних осіб визнаються судом неспроможними та такими, що не свідчать про наявність та/або виникнення у вказаної особи безпосередніх прав та обов`язків стосовно предмету спору щодо однієї із сторін за результатами прийняття рішення у зазначеній справі.

Такими ж немотивованими стосовно конкретних прав та/або обов`язків визнаються судом і аргументи позивача про те, що за результатами прийняття рішення у цій справі зміняться або припиняться «певні правовідносини, які вже існують між відповідачами та російською федерацією» та можуть виникнути «нові правовідносини між відповідачами та російською федерацією.

Так, суд звертає увагу, що використана позивачем така характеристика прав та обов`язків як: «певні»/«нові», не розкриває змісту конкретизованих правовідносин, що можуть виникнути між відповідачами та російською федерацією у разі стягнення за рішенням суду у цій справі суми збитків, яку вже присуджено до стягнення з російської федерації судовим рішенням у справі №911/2396/22.

Суд вважає за необхідне зазначити, що:

- зазначення позивачем уповноваженого органу, в особі якого може залучатись держав російська федерація - генеральна прокуратура російської федерації, не корелюється із вказаним у вступній частині позову органом для представництва інтересів російської федерації - міністерство юстиції російської федерації;

- приписи статті 50 ГПК України презюмують право учасника справи заявити про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, однак не передбачають права одного з учасників при поданні відповідної заяви обирати, на боці кого зі сторін має брати участь така третя особа, оскільки саме остання реалізує відповідне право згідно поданої нею заяви про вступ у справу на стороні позивача або відповідача.

З огляду вказаного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі російської федерації у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

Поряд з тим суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ухвали від 20.02.2025 у цій справі звернуто увагу позивача як на можливість пред`явлення вимоги за цим позовом про солідарне стягнення збитків до особи російської федерації, так і на визначення останньої у позовній заяві як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів, - держава російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації, із одночасним зазначенням у змісті позовної заяви генеральної прокуратури російської федерації, як належного органу, в особі якого може залучатись росія./

Приписами ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 41 та ч. 1 ст. 44 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

З огляду вказаних норм суд зобов`язує позивача надати письмові пояснення щодо:

- можливості пред`явлення вимог за цим позовом про солідарне стягнення збитків до особи російської федерації;

- одночасне визначення російської федерації у позовній заяві як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів, - держава російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації, із одночасним зазначенням у змісті позовної заяви генеральної прокуратури російської федерації, як належного органу, в особі якого може залучатись росія.

Крім того позивачу слід надати пояснення стосовно визначення та заявлення до стягнення суми збитків одночасно у іноземній валюті долар США, та у національній валюті гривні, зокрема з урахуванням того, що:

- стягнення коштів за судовим рішенням підтверджує обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора в межах процедури примусового виконання судового рішення, відтак сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення;

- згідно викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №761/12665/14 висновків зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які підлягають стягненню з боржника, вносить двозначність у розуміння суті обов`язку боржника.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України Про міжнародне приватне право, Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 76 ГПК України суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, зокрема, у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Закону України Про міжнародне приватне право пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно, - можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Так, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14.04.2022 у справі №308/9708/19 щодо судового імунітету російської федерації у справах про відшкодування шкоди, завданої державою-агресором, російська федерація, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії.

Крім того в постановах від 18.05.2022 у справах №428/11673/19 та №760/17232/20-ц Верховний Суд виклав правові висновки, згідно з якими підтримання юрисдикційного імунітету російської федерації позбавить позивача ефективного доступу до суду для захисту своїх прав, що є несумісним з положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приписами ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367 ГПК України передбачено, що іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Частиною 4 статті 122 ГПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до заяви Міністерства закордонних справ України від 24.02.2022, розміщеної на офіційному сайті міністерства за адресою - https://mfa.gov.ua/news/zayava-mzs-ukrayini-shchodo-rozrivu-diplomatichnih-vidnosin-z-rosijskoyu-federaciyeyu, Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з Росією без розриву консульських відносин, відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року.

Ураховуючи зазначене та подання у цій справі позову про стягнення завданих збройною агресією збитків до співвідповідачів - юридичних осіб, пов`язаних з російською федерацією як «alter ego», суд висновує як про можливість розгляду зазначеної справи без згоди компетентних органів російської держави, так і про здійснення повідомлення відповідачів про розгляд цієї справи шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті суду у передбаченому ч. 4 ст. 122 ГПК України порядку.

Вказаний висновок суду ґрунтується на тому, що:

- застосований Великою Палатою Верховного Суду підхід стосовно доктрини «alter ego» («друге я») означає, що якої організація, яка не має належного ступеню самостійності від засновника (зокрема, від держави, територіальної громади), незалежно від наявності чи відсутності в неї формального статусу юридичної особи розглядається як така, що не має власної ідентичності, а уособлює засновника;

- неможливість направлення запитів і листів до юридичних осіб країни-агресора обумовлена припиненням роботи посольства російської федерації на території Україні;

- у зв`язку з агресією з боку росії та введенням в Україні воєнного стану Акціонерне товариство «Укрпошта» з 24.02.2022 припинило обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з російською федерацією;

- згідно з листом Міністерства юстиції України «Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану» №25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022, з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами російської федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права;

- згідно листа Міністерства юстиції України від 31.10.2022 вих. №100817/98748-22-22/12.1.3 передача будь-яких документів компетентним органам російської федерації, у тому числі дипломатичними каналами, наразі неможлива.

Керуючись ст. ст. 12, 181, 174, 176, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Прийняти позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю РІК-96 до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

2. Призначити на 14.04.2025 об 11:00 підготовче засідання, що відбудеться в приміщенні Господарського суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 16/108.

3. Відмовити у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі російської федерації у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

4. Викликати у підготовче засідання представників учасників справи.

5. Зобов`язати позивача у строк до 14.04.2025 надати суду письмові пояснення:

- щодо можливості пред`явлення вимог за цим позовом про солідарне стягнення збитків до особи російської федерації;

- щодо визначення російської федерації у позовній заяві як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів, - держава російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації, із одночасним зазначенням у змісті позовної заяви генеральної прокуратури російської федерації, як належного органу, в особі якого може залучатись росія;

- щодо визначення та заявлення до стягнення суми збитків одночасно у іноземній валюті долар США, та у національній валюті гривні.

6. Позивач вправі надати суду у письмовій формі у строк до 14.04.2025:

- додаткові докази по справі (за наявності) разом з доказами направлення копій вказаних доказів іншій стороні;

- заяви та клопотання, які відповідно до статті 182 ГПК України мають бути вирішені у підготовчому засіданні (за наявності) разом з доказами направлення копій вказаних заяв та/чи клопотань на адресу іншої сторони.

7. Відповідачі вправі надати суду у строк до 14.04.2025:

- відзив на позовну заяву разом з доказами направлення копій відзиву іншій стороні відповідно до ст. 165 ГПК України;

- докази по справі (за наявності) разом з доказами направлення копій вказаних доказів іншій стороні; заяви та клопотання, які відповідно до ст. 182 ГПК України мають бути вирішені у підготовчому засіданні (за наявності) разом з доказами направлення копій вказаних заяв та/чи клопотань на адресу іншої сторони.

8. Довести до відома учасників справи, що у разі подання до суду заяв по суті, зокрема відзиву, відповіді на відзив та/або клопотань з процесуальних питань, до таких заяв та клопотань додаються докази надсилання (надання) їх копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

9. Роз`яснити учасникам справи, що згідно приписів статті 118 Господарського процесуального кодексу України: право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку; заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

10. Повідомити учасників справи про можливість:

- надавати суду всі необхідні документи (заяви, пояснення, клопотання тощо) в електронному вигляді, із застосуванням електронного цифрового підпису, на електронну адресу суду, у тому числі через на електронну адресу суду через особистий кабінет в системі Електронний суд, поштою або дистанційними засобами зв`язку;

- отримати інформацію в справі, що розглядається, на вебсторінці офіційного вебпорталу судової влади у мережі Інтернет за адресою: ko.arbitr.gov.ua/sud5012/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду згідно ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України не підлягає.

Суддя В.А. Ярема