ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2025 р. Справа№ 910/9399/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ»

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2024

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/9399/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Приватне підприємство «Туран 53»

про стягнення 224 869, 68 грн

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокат» з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 210 875, 82 грн за договором № 241-0101-22-00002 добровільного страхування цивільної відповідальності перевізника (експедитора) від 21.09.2022, пені в розмірі 8 645, 91 грн, інфляційні втрати - 4 639, 27 грн, 3 % річних - 708, 68 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» суму страхового відшкодування - 210 875, 82 грн, пеню - 6 141, 90 грн, інфляційні втрати - 4 639, 27 грн, 3 % річних - 708, 68 грн та судовий збір - 3 335, 49 грн. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

16.10.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про ухвалення додаткового рішення, яким Позивач просить суд відшкодувати та стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 55 000 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі №910/9399/24 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 46 033,33 грн.

Додаткове рішення місцевого господарського суду мотивоване, зокрема, тим, що дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем до відшкодування сума витрат на професійну допомогу є обґрунтованою в частині суми 46 033, 33 грн у зв`язку з чим подана заява задоволена частково.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УСГ" подало апеляційну скаргу, у якій просило суд: додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 скасувати в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокат" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 46 033,33 грн та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 2 222,75 грн; в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга зокрема, обґрунтована тим, що на думку апелянта оскаржуване додаткове рішення ухвалено судом з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні першої інстанції, обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права..

Так, апелянт посилається на недотримання місцевим господарським судом обов`язку зі встановлення обставин, які вказують на необґрунтованість доказів щодо відшкодування витрат на правничу допомогу. На думку відповідача такі витрати є взагалі недоведеними.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2024 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» у справі №910/9399/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі №910/9399/24; ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України, а також встановлено сторонам у справі строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

26.11.2024 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечує проти вимог апеляційної скарги, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване додаткове рішення - без змін. Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги позивач вказує на правомірність рішення суду першої інстанції, оскільки вказане рішення було ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права з повним, об`єктивним дослідженням всіх обставин справи та перевіркою цих обставин на предмет їх доказування належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, у тому числі у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. ч. 1 та 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень вказаних частин статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе саме на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Таким чином, зважаючи на наведені положення чинного законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5 - 7 та 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При цьому відповідно до положень ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.

Наведені форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Північний апеляційний господарський суд звертається до правової позиції, зазначеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, у якій Велика Палата зробила наступні висновки.

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата Верховного Суду також зауважила, що ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності й справедливості, правової визначеності, ясності та недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Таким чином, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу під час розгляду справи судом першої інстанції, позивачем надано:

- Договір № 01-18/03-АО про надання правової допомоги від 18.03.2024;

- Ордер серії АІ № 1665633 від 25.07.2024;

- звіт про надання правової допомоги від 14.10.2024;

- акт надання послуг № 37 від 14.10.2024 на суму 50 000 грн;

- платіжні інструкції від 25.03.2024 на суму 5 000 грн та від 25.07.2024 на суму 50 000 грн.

Пунктами 4.1 та 4.2 договору № 01-18/03-АО про надання правової допомогу від 18.03.2024 загальна вартість послуг / винагорода виконавця за надання правової (юридичної) допомоги клієнту становить сукупність платежів, які зроблені клієнтом на підставі цього договору та додаткових угод до нього або відповідно до фактично наданого обсягу правової допомоги згідно з Актами наданих послуг.

Порядок обчислення вартості послуги (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру вартості послуг, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в Додаткових угодах до цього Договору, а за фактично надані послуги згідно з Актами наданих послуг, одразу після їх підписання.

Судом встановлено, що додаткові угоди до вказаного договору з метою врегулювання питання порядку обчислення вартості послуг сторонами не укладалися, а пунктом 1.4 договору № 01-18/03-АО про надання правової допомогу від 18.03.2024 сторонами погоджено, що клієнт на підставі такого договору здійснює оплату виконавцю в розмірі 55 000 грн.

Звіт про надання правової допомоги від 25.07.2024 містить підписи (електронно цифрові) сторін та закріплює перелік наданих адвокатом послуг, а саме:

- ознайомлення з матеріалами справи, формування правової позиції - 2 год;

- складання претензії від 25.03.2024 до ПрАТ «СК «УСГ» та формування пакету документів для відправки - 4 год;

- складання заяви - пропозиції щодо проведення експертизи від 17.06.2024 - 1 год;

- підготовка та направлення адвокатського запиту 01-19/08 від 19.08.2024 - 1 год;

- складання позовної заяви про стягнення страхового відшкодування від 25.07.2024 та формування пакету документів - 8 год;

- клопотання про витребування доказів - 0,5 год;

- клопотання про проведення експертизи - 05 год;

- підготовка та направлення заяви про долучення доказів - 1 год;

- підготовка та направлення відповіді на відзив - 3 год;

- заява про вступ у справу у якості представника - 0,5 год;

- складання заяви про ухвалення додаткового рішення та видачу наказів - 1 год.

При цьому суд зазначає, що Акт надання послуг на суму 5 000 грн відсутній, однак пунктом 12.1 договору про надання правової допомоги закріплено, що клієнт сплачує Виконавцю 5 000 грн за складання, оформлення для відправки та поштову відправку претензії про сплату страхового відшкодування до відповідача.

Інша частина коштів в розмірі 50 000 грн сплачується клієнтом у разі відмови у виплаті страхового відшкодування або у разі ненадання відповіді на таку претензію (пункт 12.2 договору про надання правової допомоги)

Матеріалами справи підтверджується, що представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» під час розгляду справи №910/9399/24 адвокатом Курбраком О.О., який діяв на підставі ордеру серія АІ №1665633 від 25.07.2024, виданого на підставі договору про надання правової допомогу від 18.03.2024.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується понесення Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокат» витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції у сумі 46 033,36 грн, колегія суддів погоджується з висновком про часткове задоволення вказаної заяви.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі №910/9399/24 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокат» просило суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано:

- договір про надання правничої допомоги №01-18/03-АО від 18.03.2024;

- додаткова угода №2 від 08.11.2024 до договору про надання правничої допомоги №01-18/03-АО від 18.03.2024;

- рахунок на оплату №47 від 19.11.2024 на суму 10 000 грн;

- платіжна інструкція№14432 від 2011.2024 на суму 10 000,00 грн;

- акт надання послуг №45 від 20.11.2024;

- звіт про надання правової допомоги від 20.11.2024;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АІ№1745029 від 30.11.2024;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС №8530/10 від 28.11.2019 Курбака А.І.

До суду 29.11.2024 відповідачем подано клопотання про зменшення суми судових витрат позивача на професійну правову допомогу, згідно якого відповідач вказує, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу є завищеним, не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості та співмірності відповідно до ціни позову.

Також відповідач стверджує, що спектр робіт, що був проведений адвокатом є надуманим задля збільшення свого гонорару.

Так, на підставі долучених до матеріалів справи документів, Північним апеляційним господарським судом встановлено наступне.

З метою отримання правової допомоги в суді апеляційної інстанції при оскаржені додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі №910/9399/24 08.11.2024 між позивачем та адвокатським об`єднанням «Кубрак і партнери» було укладено Додаткову угоду №2 до договору про надання правничої допомоги №01-18/03-АО від 18.03.2024.

Сторони узгодили вартість правової допомоги у розмірі 10 000 грн без прив`язки до обсягу наданих послуг (п. 5).

20.11.2024 позивачем було сплачено на користь адвоката Кубрака О.О. грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн, про що свідчить платіжна інструкція.

20.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокат» та адвокатським об`єднанням «Кубрак і партнери» складено акт надання послуг №45 на суму 10 000,00 грн.

Відповідно до акту, виконавцем були виконані наступні роботи (надані послуги): юридичні послуги із представництва інтересів клієнта в Північному апеляційному господарському суді при оскаржені додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі №910/9399/24.

Також в акті зазначено, що замовник претензій по об`єму, якості та строках виконання робіт (надання послуг) не має.

Північний апеляційний господарський суд зазначає про те, що наведена в акті інформація щодо наданих адвокатом позивачу послуг підтверджується матеріалами справи, зокрема, позивачем було подано зазначені процесуальні документи.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт надання позивачу адвокатом Кубраком О.О. зазначених в акті послуг.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Апеляційний суд, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу, а також заперечення відповідача, вважає за можливе зменшити розмір таких витрат.

Ураховуючи обставини даної справи, предмет та підстави позовних вимог, заперечення відповідача проти розміру витрат на правову допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що визначений позивачем розмір витрат на послуги адвоката є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співрозмірності, що суперечить принципу розподілу витрат.

У зв`язку з цим, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2024у справі №910/9399/24 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі №910/9399/24 залишити без змін.

3. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/9399/24 задовольнити частково.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (вул. Федорова Івана, буд. 32, літ. А, м. Київ, 03038; ідентифікаційний код 30859524) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» (проспект Степана Бандери, буд. 6, офіс 808, м. Київ, 04073; ідентифікаційний код 39120932) 5 000 (п`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволені решти вимог заяви відмовити.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов