РІШЕННЯ

Іменем України

05 березня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/1184/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Дорпроектбуд, пр. Перемоги, 90, м. Чернігів, 14000, код 39157868

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЖК Парковий, пр-т Миру, 12, м. Чернігів, 14000, код 43029122

про стягнення 116329,26 грн

без виклику сторін

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Дорпроектбуд звернулося з позовом до суду до Товариства з обмеженою відповідальністю ЖК Парковий про стягнення 98420,24 грн інфляційних втрат та 17909,02 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем прострочене виконання зобов`язання щодо повернення безпідставно набутих коштів у розмірі 327460,00 грн, тому наявні підстави для нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 06.01.2025, на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України, дану позовну заяву залишено без руху.

08.01.2025 в межах строку, встановленого ухвалою суду від 06.01.2025, позивачем через систему Електронний суд подано заяву про усунення недоліків від 08.01.2025.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.01.2025 відкрите спрощене позовне провадження у справі № 927/1184/24 без повідомлення сторін у справі; встановлено учасникам справи строки для подачі письмових заяв по суті позовних вимог (ухвала суду доставлена позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів в ЄСІТС 10.01.2025 о 14:21, підтверджується довідками про доставку електронного листа).

15.01.2025 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов у якому відповідач позовні вимоги не визнає та вважає безпідставним застосування відповідальності передбаченої ст. 625 Цивільного кодексу України з посиланням на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України; просить зупинити провадження у справі на підставі ст. 252 Цивільного процесуального кодексу України до прийняття Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду рішення у справі №751/3052/23 з підстав різних висновків щодо можливості застосування відповідальності передбаченої ст. 625 Цивільного кодексу України.

17.01.2025 від позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вважає доводи відповідача необґрунтованими та просить відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі на підставі ст. 252 Цивільного процесуального кодексу України відхилено судом, оскільки дана справа розглядається Господарським судом за правилами господарського судочинства з урахуванням норм Господарського процесуального кодексу України, в той час коли відповідач просить зупинити провадження у справі на підставі ст. 252 Цивільного процесуального кодексу України.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13, 14 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу.

Згідно з ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 28.09.2023 у справі №927/445/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Дорпроектбуд до Товариства з обмеженою відповідальністю ЖК Парковий про стягнення 327460,00 грн безпідставно набутих грошових коштів, яке набрало законної сили, встановлено такі фактичні обставини:

« 31.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю ЖК Парковий (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Дорпроектбуд (Покупець) був укладений попередній договір №29/281 (Попередній договір).

Відповідно до п. 1.1 Попереднього договору Сторони домовились, що за цим договором Продавець зобов`язується укласти Основний договір купівлі-продажу житлової квартири готельного типу (апартаментів), далі основний договір, протягом 30 днів після введення будинку в експлуатацію та отримання всіх правовстановлюючих документів, а Покупець зобов`язується купити зазначену Квартиру в порядку та на умовах, зазначених в цьому Договорі.

Згідно з п. 1.2, 1.3 Попереднього договору орієнтовна дата введення будинку в експлуатацію ІІІ квартал 2024 року. Запланований термін введення будинку в експлуатацію, за наявності об`єктивних обставин, може бути змінений, що не є порушенням зобов`язань з боку Продавця.

Технічна специфікація житлової квартири готельного типу (апартаментів) наведена в Додатку №1, що є невід`ємною частиною даного Договору.

У п. 2.1. Попереднього договору сторони домовились, що Основний договір має бути нотаріально посвідчений. Вартість нотаріальних послуг покладається на Покупця.

Житлова квартира готельного типу (апартаментів) за Основним договором буде мати загальну площу 23,39 кв. м (п. 2.2. Попереднього договору).

За умовами п. 2.3. Попереднього договору вартість 1 кв. м загальної площі, виходячи із проектного планування, становить 28 000,00 грн. Всього загальна вартість житлової квартири готельного типу (апартаментів) становить 654 920,00 грн.

Відповідно до п. 3.1. Попереднього договору Покупець зобов`язується здійснити оплату, узгоджену у п. 2.3. Договору під час підписання даного Договору у наступному порядку:

- перший внесок 50%, що становить 327 460,00 грн, - під час підписання Договору;

- залишкову вартість, що становить 327 460,00 грн, - сплатити помісячно у порядку, наведеному у таблиці.

У п. 7.7. Попереднього договору сторони погодили, що відповідно до ст. 205, 207, 209 ЦК України Продавець та Покупець укладають даний Попередній договір у простій письмовій формі та заперечення з цього приводу відсутні.

Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань (п. 8. 1. Попереднього договору).

Попередній договір не був посвідчений нотаріально.

На виконання умов Попереднього договору позивач перерахував відповідачу перший внесок у розмірі 327 460,00 грн, на підтвердження чого надано платіжне доручення № 3001 від 31.02.2022.

Позивач звернувся до відповідача з листом від 14.07.2022 №225-07, у якому посилаючись на форс-мажорні обставини, а саме військову агресію російської федерації проти України та введення воєнного стану, повідомив про неможливість виконання зобов`язань за Попереднім договором, визначених у п. 3 та 4 цього договору. Позивач просив відповідача переглянути п. 3.1. Попереднього договору або розірвати цей договір та повернути перераховані кошти у розмірі 327 460,00 грн.

У відповіді №23-1/08/22 від 23.08.2022 відповідач повідомив позивача про відсутність на даний час можливості у поверненні грошових коштів; у разі прийняття відповідного рішення з питання будівництва спірного об`єкта позивача буде додатково повідомлено.

Після направлення позивачем 22.03.2023 позовної заяви відповідачу, останній звернувся до позивача з повідомленням від 24.03.2023 №24-1/03/23 про визначення часу для нотаріального посвідчення спірного Попереднього договору.».

У рішенні Господарського суду Чернігівської області від 28.09.2023 у справі №927/445/23 суд дійшов висновку, що Попередній договір, предметом якого є укладення основного договору купівлі-продажу житлової квартири готельного типу (апартаментів), та який не був нотаріально посвідчений, є нікчемним, і оскільки лише позивачем було вчинено реальні дії з виконання оспорюваного Попереднього договору, а саме сплачено на користь відповідача грошові кошти у розмірі 327460,00 грн, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 1212 Цивільного кодексу України і сплачені кошти мають бути повернуті позивачеві, як безпідставно набуті відповідачем.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 28.09.2023 у справі №927/445/23, яке набрало законної сили, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЖК Парковий на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дорпроектбуд 327460,00 грн безпідставно набутих коштів та 4911,90 грн судових витрат.

Додатковим рішенням Господарського суду Чернігівської області від 06.10.2023 у справі №927/445/23 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЖК Парковий на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дорпроектбуд 20 700,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

19.10.2023 Господарським судом Чернігівської області видано наказ на виконання рішення від 28.09.2023 у справі №927/445/23, а 27.10.2023 на виконання додаткового рішення від 06.10.2023 у справі №927/445/23.

За частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлене законом.

За висновком суду обставини встановлені в рішенні Господарського суду Чернігівської області від 28.09.2023 у справі №927/445/23, яке набрало законної сили, є преюдиціальними при вирішенні даного спору за участю тих самих сторін.

09.11.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73291489 з примусового виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2023 у справі №927/445/23 про стягнення 327460,00 грн безпідставно набутих коштів та 4911,90 грн судового збору.

Надавши правову оцінку спірним правовідносинам, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі з наведених нижче підстав.

Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Посилаючись на прострочення відповідачем зобов?язання щодо повернення безпідставно набутих коштів у розмірі 327460,00 грн, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 98420,24 грн інфляційних втрат та 17909,02 грн 3 % річних, а саме: 97486,15 грн інфляційних втрат та 17494,44 грн 3 % річних за період з 01.02.2022 по 12.11.2023 та 934,09 грн інфляційних втрат та 414,58 грн 3 % річних за період з 14.11.2023 по 10.12.2023 на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таких висновків у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду дійшла в постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц, № 646/14523/15-ц, у постанові від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц, у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 та від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц зазначила, що правовий аналіз положень ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 Кодексу, за увесь час прострочення.

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували поданню такого позову (постанови Верховного Суду від 30.01.2019 у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18).

Судом встановлено, що за виконавчим провадженням ВП №73291489 стягнуто з відповідача 13.11.2023 140641,31 грн та 11.12.2023 191726,40 грн, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 8,9).

Приймаючи до уваги, що відповідач після отримання 31.02.2022 коштів у розмірі 327460,00 грн зобов?язаний був повернути їх позивачу, проте здійснив таке повернення лише 13.11.2023 та 11.12.2023, тому позивачем правомірно заявлено до стягнення 3% річних та інфляційні втрати за періоди з 01.02.2022 по 12.11.2023 та з 14.11.2023 по 10.12.2023.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за заявлені періоди, суд доходить висновку, що позивачем правомірно нараховано 97486,15 грн інфляційних втрат та 17494,44 грн 3 % річних за період з 01.02.2022 по 12.11.2023 та 934,09 грн інфляційних втрат та 414,58 грн 3 % річних за період з 14.11.2023 по 10.12.2023. Всього на загальну суму 98420,24 грн інфляційних втрат та 17909,02 грн 3 % річних.

Посилання відповідача на безпідставність застосування до даних правовідносин відповідальності передбаченої ст. 625 Цивільного кодексу України з огляду на приписи п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України відхилені судом, оскільки ця норма стосується виключно зобов?язань про надання кредиту (позики), а тому не звільняє відповідача від відповідальності за ст. 625 Цивільного кодексу України за неповернення безпідставно набутих грошових коштів у спірних правовідносинах.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

За статтею 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За приписами частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи зі змісту статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

Матеріалами справи підтверджено правомірність вимог позивача, відтак позов підлягає задоволенню повністю, а саме в частині стягнення 98420,24 грн інфляційних втрат та 17909,02 грн 3 % річних за вказані періоди.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

За приписами статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, за рахунок відповідача позивачу відшкодовуються судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві позивач зазначив, що сума витрат на професійну правничу допомогу становить 16000,00 грн.

Згідно з частинами 1 - 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі статтею 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом статей 1, 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копії: Договору № 09/12/24/3 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 09.12.2024; Акту надання послуг №259 від 24.12.2024; рахунку на оплату №314 від 09.12.2024; платіжної інструкції №3887 від 27.12.2024 на суму 16000,00 грн;

На підтвердження наявності в представника позивача Матвійчук Анастасії Сергіївни статусу адвоката, суду надана копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧН №001035 від 16.04.2021; ордеру на надання правничої допомоги серія СВ №1111404 від 27.12.2024.

Відповідно до п. 1.1. Договору № 09/12/24/3 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 09.12.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Дорпроектбуд (Замовник) та Адвокатським об`єднанням Лігал Айк`ю Груп (Адвокатське об`єднання), Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати Замовнику послуги (правову допомогу), зокрема: надання усних юридичних консультацій, проведення розрахунку компенсаційних виплат (інфляційних втрат, 3% річних) за несвоєчасне повернення Товариством з обмеженою відповідальністю ЖК Парковий безпідставно отриманих коштів, складання та подання до Господарського суду Чернігівської області позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Дорпроектбуд до Товариства з обмеженою відповідальністю ЖК Парковий про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги.

Вартість послуг (гонорар) за цим Договором складає 16000,00 грн (п. 3.1. Договору № 09/12/24/3 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 09.12.2024).

Отже, ціну (вартість) правничої допомоги у Договорі № 09/12/24/3 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 09.12.2024 визначено у фіксованому розмірі (незалежно від кількості часу (годин), який адвокат витратить на надання правничої допомоги, та від кількості наданих послуг).

Згідно з п. 4.1. Договору № 09/12/24/3 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 09.12.2024 здача-приймання наданих юридичних послуг за цим Договором оформлюється актами здачі-прийняття наданих послуг.

09.12.2024 Адвокатське об?єднання виставило Замовнику рахунок №314 на оплату 16000,00 грн.

24.12.2024 позивач та Адвокатське об`єднання підписали акт надання послуг №259, відповідно до якого ТОВ Дорпроектбуд були надані послуги правової (професійної правничої) допомоги на суму 16000,00 грн.

27.12.2024 відповідно до платіжної інструкції №3887 позивач перерахував Адвокатському об`єднанню кошти у розмірі 16000,00 грн за надання правової допомоги.

Заяви про неспівмірність або клопотання про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу від відповідача не надходило.

Таким чином, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, який підтверджений належними доказами, становить 16000,00 грн та підлягає стягненню з відповідача.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені повністю, з урахуванням приписів частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача в розмірі 16000,00 грн.

Керуючись статтями 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 124, 126, 129, статтями 233, 238, 241, 247, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЖК Парковий (пр-т Миру, 12, м. Чернігів, 14000, код 43029122) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дорпроектбуд (пр. Перемоги, 90, м. Чернігів, 14000, код 39157868) 98420,24 грн інфляційних втрат, 17909,02 грн 3 % річних, 2422,40 грн судового збору та 16000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Рішення складено та підписано 05.03.2025.

Суддя М.О. Демидова