ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025 року м. Дніпро Справа № 908/708/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Європейська 38"

на рішення Господарського суду Запорізької області (суддя Мірошниченко М.В.) від 25.07.2024р. та додаткове рішення від 12.08.2024р. у справі № 908/708/24

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Європейська 38" (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 38, ідентифікаційний код 44155003)

до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОМАЛІНА" (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 34, ідентифікаційний код 4066372)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Департамент муніципального управління Запорізької міської ради (69126, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 214, ідентифікаційний код 44921382)

про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Європейська 38" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОМАЛІНА" про зобов`язання відповідача відновити становище земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 34, яке існувало до порушення, а саме: за власний рахунок демонтувати ворота, огорожу по периметру майданчика для паркування транспортних засобів та привести земельну ділянку у попередній стан шляхом прибирання гравію та асфальтної крихти і відновлення ґрунтового покриття.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення норм чинного законодавства відповідач улаштував майданчик для паркування транспортних засобів на земельній ділянці, яка йому не передавалась, за відсутності містобудівної або землевпорядної документації, майданчик розташований впритул до дороги та поряд з перехрестям, елементи огорожі заглиблені у ґрунт фундаментом, відстань розміщення майданчика до житлових будинків взагалі не враховувалась, а в заяві, яка подавалась відповідачем до органів місцевого самоврядування, відсутнє прохання щодо встановлення огорожі та воріт.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.07.2024р. у справі № 908/708/24 у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що відповідачем не доведено жодних порушень законодавства щодо улаштування майданчику для паркування транспортних засобів, а також порушення прав позивача боку відповідача.

Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 12.08.2024р. у справі № 908/708/24:

- заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОМАЛІНА" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №908/708/24 задоволено частково;

- стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Європейська 38" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОМАЛІНА" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.;

- в іншій частині заяву залишено без задоволення.

Суд зменшив заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу через їх необґрунтованість.

До Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Європейська 38", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 25.07.2024р. та додаткове рішення від 12.08.2024р. у справі № 908/708/24 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у відповідача відсутня відповідна містобудівна або землевпорядна документація, яка визначає межі прибудинкової території та правові підстави користування земельною ділянкою. До матеріалів справи не надано жодного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу відповідачу земельної ділянки. Отже, посилання суду першої інстанції на те, що спірна земельна ділянка в розумінні закону є прибудинковою територією відповідача, не ґрунтується на обставинах справи.

Скаржник зазначає, що огорожа та ворота є малою архітектурною формою, їх встановлення повинно здійснюватися відповідно до норм чинного законодавства. При цьому дозвіл на розміщення воріт відповідачу взагалі не надавався, і їх встановлення не відповідає законодавчим нормам.

Також, скаржник посилається на порушення відповідачем вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 р. № 198 "Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони" та постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1342 "Про затвердження Правил паркування транспортних засобів" під час облаштування майданчика.

Скаржник не погоджується з висновком суду щодо недоведення порушення його прав у справі. ОСББ є представником інтересів співвласників будинку, розташованого по сусідству із майданчиком для паркування транспортних засобів з воротами та огорожею, встановленими всупереч чинному законодавству України. Зазначає, що знаходження майданчику на невідведеному для цієї мети місці безпосередньо впливає на умови використання будинку, можливості проходу та проїзду до нього, руйнування зеленої зони поряд з будинком, також встановлення майданчику для паркування транспортних засобів з воротами та огорожею без дотримання встановленого порядку створює небезпеку для здоров`я співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Європейська, будинок 38.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що об`єкт благоустрою знаходиться саме на прибудинковій території відповідача.

Позивач звертаючись з позовом до суду, не зазначив чим порушуються права позивача у зв`язку з облаштуванням майданчику, який знаходиться на чужій прибудинковій території. Позивач не надсилав жодного звернення на адресу відповідача, не ініціював ніяких зборів з приводу цього питання.

Крім того, позивач не зазначає у своєму позові, в якому вигляді майданчик був до порушення об`єкту благоустрою, до якого саме вигляду відповідач повинен його привести, що фактично унеможливлює виконання останнім рішення суду.

Відповідач зазначає, що вказаний майданчик не порушує можливості проходу/проїзду жителям міста Запоріжжя, жодних доказів зворотного позивач не надав. Крім того, до облаштування майданчику, на цій ділянці не було зеленої зони, територія була занедбана.

Суд першої інстанції прийшов до вірних висновків, що посилання позивача на порушення відповідачем вимог щодо розміщення малих архітектурних форм в межах "червоних ліні" вулиць і доріг населених пунктів не підтверджені відповідними доказами.

Вимоги Типового порядку щодо видачі дозволів на порушення об`єктів благоустрою або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 р. № 870, були дотримані відповідачем.

Відповідач зазначає, що позивач обґрунтовує свою позицію нормами права та положеннями, які не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, адже:

- майданчик розташований на прибудинковій території відповідача, який належить на праві спільної власності всім мешканцям будинку - це не вулиця, не магістраль, тощо;

- відповідач не використовує майданчик для здійснення господарської (комерційної) діяльності;

- відповідачем дотримані всі вимоги по облаштуванню майданчика як по відстані до житлового будинку, так і до головної вулиці, що підтверджується, зокрема, виданим дозволом та позицією третьої особи.

Позивач подав письмові пояснення, в яких зазначає, що при наданні дозволу №72-ДМУ/К від 04.09.2023 року Департамент муніципального управління Запорізької міської ради мав враховувати те, що подальше розміщення на затвердженій ділянці автостоянки порушуватиме встановлені санітарні та будівельні вимоги: п. 5.28 Державних санітарних правил, п. 5.13 ДБН В.2.3-15 "Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів".

Відповідач не надав суду жодного доказу оформлення ним як юридичною особою речового права на земельну ділянку та наявності прав на неї. На земельній ділянці, на якій розміщено паркувальний майданчик, відсутні будь-які споруди або будівлі, належні ОСББ відповідача. Зазначена земельна ділянка знаходиться ближче до будинку позивача.

Для прийняття рішення про надання земельної ділянки під розміщення стоянки автомобілів зацікавленій особі необхідно одержати висновок державної землевпорядної експертизи щодо відповідності проектної документації вимогам земельного законодавства і діючих нормативно-технічних документів відповідно до Положення про здійснення державної землевпорядної експертизи, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 11.03.1997 р. за № 39.

Третя особа вважає, що оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим, просить розглядати справу за відсутності представника департаменту.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, розгляд скарги призначено в судове засідання на 09.12.2024 о 11:30 год.

В судовому засіданні 09.12.2024 оголошено перерву до 25.02.2025 о 12:00 год.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 15.07.2016 зареєстровано як юридичну особу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОМАЛІНА" (відповідач) в житловому будинку по вул.Європейська, 34, м. Запоріжжя, 69104.

У справі наявний технічний паспорт на житловий будинок із викопіюванням щодо прибудинкової території, схема прибудинкової території, закріпленої за житловим будинком по вул. Європейська, 34, який знаходиться у господарчому віданні комунального підприємства "Наше місто". Схема затверджена районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району.

Рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОМАЛІНА", яке оформлено протоколом загальних зборів №02/8 від 23.08.2022, надано дозвіл на порушення об`єкта благоустрою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 34, з метою облатування автомобільної стоянки для мешканців житлового багатоквартирного будинку.

Відповідач звернувся до Департаменту муніципального управління Запорізької міської ради (третя особа у справі) з заявою вих. №36-01/50897 від 25.08.2023. у якій просив відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" видати дозвіл на порушення об`єкта благоустрою на прибудинковій території за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 34 з метою улаштування майданчику для паркування транспортних засобів, спортивних, дитячих та інших майданчиків, установлення нових, відновлення, ремонту та зміни існуючих малих архітектурних форм; виконання робіт, пов`язаних з порушенням благоустрою об`єктів зеленого господарства. Зазначено види робіт, які будуть виконані під час облаштування майданчику: встановлення огородження майданчику, улаштування твердого покриття майданчику висипання гравієм. Термін проведення робіт 3 місяці.

Департаментом муніципального управління Запорізької міської ради видано відповідачу дозвіл №72-ДМУ/К на проведення ремонту та/або улаштування майданчиків для паркування транспортних засобів, спортивних, дитячих та інших майданчиків; установлення нових, відновлення, ремонт та заміну існуючих малих архітектурних форм; роботи, пов`язані з порушенням благоустрою об`єктів зеленого господарства (улаштування майданчику для паркування транспортних засобів з встановленням огородження по його периметру) на об`єкті благоустрою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 34, прибудинкова територія. Дозвіл діє з 05.09.2023 по 05.12.2023.

Позивач у свою чергу зазначає, що в порушення норм чинного законодавства відповідач улаштував майданчик для паркування транспортних засобів на земельній ділянці, яка йому не передавалась, за відсутності містобудівної або землевпорядної документації, майданчик розташований впритул до дороги та поряд з перехрестям, елементи огорожі заглиблені у грунт фундаментом, відстань розміщення майданчика до житлових будинків взагалі не враховувалась, а в заяві, яка подавалась відповідачем до органів місцевого самоврядування, відсутнє прохання щодо встановлення огорожі та воріт. Вказане стало підставою для звернення з позовом до суду.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, взаємодії власників жилих та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку регулюються нормами Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" в разі створення ОСББ, будинок передається в управління ОСББ в цілому, з усіма квартирами та нежитловими приміщеннями з метою його належного утримання будинку та прибудинкової території.

Частиною 2 статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

За визначенням термінів, наведеним у статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку (пункт 4); спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (пункт 6).

Відповідно до приписів статті 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками (частина 1). Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 2).

Наразі Кабінетом Міністрів України не визначено порядку передачі земельної ділянки співвласника багатоквартирного будинку.

Верховний Суд в постанові від 21.07.2020 року у справі №922/3461/17 зазначав, що будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території перебувають у спільній власності всіх співвласників багатоквартирного будинку в силу закону, у зв`язку з чим, у разі створення ОСББ, від нього не вимагається визнання та доведення права на наведені об`єкти. При цьому багатоквартирні будинки та належні до них господарські будівлі, споруди і приміщення є нерозривно пов`язаними із земельними ділянками, на яких вони розміщені.

Отже, у силу приписів пункту 6 статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", статті 382 ЦК України, статті 42 ЗК України виключне право на отримання у власність чи постійне користування земельної ділянки комунальної власності, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок, будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, належить співвласникам багатоквартирного будинку.

Статтею 13 ЦК України встановлено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Таким чином, реалізація цивільних прав здійснюється особою до визначених меж, поки це не суперечить інтересам інших осіб і публічним інтересам.

За встановленими у справі обставинами, спірна земельна ділянка має статус прибудинкової території багатоквартирного будинку ОСББ "ДОМАЛІНА".

Відсутність у об`єднання співвласників багатоквартирного будинку правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташований будинок та прибудинкова територія, не усуває правового статусу прибудинкової території як спільного майна багатоквартирного будинку в силу норми п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та відповідно можливості використання даного майна співвласниками згідно з порядком, визначеним законодавством.

При цьому, згідно з п. 1. ч. 1 ст. 6 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.

Відповідно до абз. 4 ч. 9 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" питання про використання спільного майна відноситься до виключної компетенції загальних зборів об`єднання.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання має право облаштовувати на прибудинковій території місця для стоянки та зберігання транспортних засобів, які обладнані станціями зарядки електромобілів, що використовуються співвласниками, наймачами, орендарями та іншими користувачами квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для заряджання систем акумулювання електричної енергії (акумуляторних батарей) електромобілів, що належать співвласникам, наймачам, орендарям та іншим користувачам квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 26-1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" порушення об`єктів благоустрою, пов`язане з виконанням суб`єктами господарювання земляних та ремонтних робіт, здійснюється на підставі дозволу на порушення об`єктів благоустрою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - дозвіл), крім випадків, встановлених абзацами другим - п`ятим частини першої цієї статті.

Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів затверджується рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради на підставі Типового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято таке рішення, застосовується Типовий порядок, затверджений Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2013 № 870 затверджено Типовий порядок видачі дозволів на порушення об`єктів благоустрою або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів (далі Типовий порядок), дія якого поширюється на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що здійснюють порушення об`єктів благоустрою, пов`язане з проведенням земляних та/або ремонтних робіт.

Пунктом 4 Типового порядку визначено, що дозвіл видається виконавчим органом сільської, селищної, міської ради за місцем проведення робіт на підставі письмової заяви, що подається відповідною юридичною особою чи фізичною особою - підприємцем (або їх уповноваженим представником), за формою згідно з додатком 1. Для отримання дозволу подається заява юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що здійснюють порушення об`єктів благоустрою, пов`язане з проведенням земляних та/або ремонтних робіт.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач як представник співвласників будинку, у спільній власності яких перебуває прибудинкова територія даного будинку, реалізував рішення загальних зборів співвласників даного будинку про влаштування майданчику для паркування транспортних засобів, у вищевстановленому порядку отримав дозвіл на улаштування даного об`єкту благоустрою, на підставі якого улаштував тверде покриття майданчику та встановив його огородження.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведення позивачем порушення його прав або прав мешканців будинку, в якому створено ОСББ позивача, внаслідок облаштування майданчику для паркування транспортних засобів відповідачем на своїй прибудинковій території.

Посилаючись на відсутність у відповідача правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на який розміщено спірний майданчик, позивач, у свою чергу, не підтвердив доказами належність йому будь-яких прав щодо прибудинкової території та земельної ділянки по вул. Європейська, 34 у м. Запоріжжя.

Будь-яких рішень компетентних органів з приводу порушення відповідачем порядку улаштування майданчику для паркування транспортних засобів матеріали справи не містять.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на недотримання відповідачем вимог розділу V Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 № 198, оскільки з самої назви розділу вбачається поширення цих вимог щодо розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд у межах смуги відведення автомобільних доріг та "червоних ліній" вулиць і доріг населених пунктів для провадження підприємницької діяльності. Проте, розміщення відповідачем майданчику для паркування транспортних засобів було здійснено не для провадження підприємницької діяльності.

Дія Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1342, поширюється на осіб, які розміщують транспортні засоби на майданчиках для паркування, а також на суб`єктів господарювання, які утримують такі майданчики. При цьому, в розумінні п. 4 Правил, відведені майданчики для паркування це майданчики для паркування, розміщені в межах проїзної частини вулиці або дороги та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Тоді як спірний майданчик розташовано на прибудинковій території, а не в межах проїзної частини вулиці або дороги.

Позивач посилається на порушення при облаштуванні пакувального майданчика відповідачем встановлених законодавством норм та вимог санітарної та будівельної безпеки щодо встановлення відстані між розміщенням житлових споруд та пакувальних місць. Однак жодних доказів недотримання вказаних вимог відповідачем позивач не наводить. Тоді як саме на позивача у даному випадку покладено обов`язок доведення обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх доводів.

Отже, відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові і не потребує перевірки обраного позивачем способу захисту і правової оцінки по суті спору.

За викладеного, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Щодо оскаржуваного додаткового рішення, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідачем на підтвердження понесення витрат на професійну правовому допомогу у суді першої інстанції надано договір №21/05 про надання професійної правничої допомоги від 21.05.2024, укладений відповідачем (клієнтом) із Адвокатським бюро "Данила Тивоненка "ПРІОРИТЕТ"; акт №1 надання послуг до договору №21/05 про надання професійної правничої допомоги від 21.05.2024 на суму 20 000, 00 грн.; ордер серії АР №1180345 від 21.05.2024.

Розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн. є документально підтвердженим.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідача, посилаючись на те, що він є завищеним.

Проаналізувавши обсяг та вартість виконаних адвокатом робіт (наданих) послуг, суд першої інстанції дійшов висновку, що сума витрат відповідача на професійну правничу допомогу є завищеною.

Суд визнав обґрунтованим та співмірним до обсягу витраченого адвокатом часу на виконання робіт розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі з підготовки відзиву в сумі 4000,00 грн., що відповідає звичайному рівню цін на такі послуги, та 6000,00 грн. за участь адвоката у двох судових засіданнях; загальна вартість витрат на професійну правничу допомогу визначена обґрунтованою у сумі 10 000, 00 грн. та стягнута за результатами розгляду справи з позивача на користь відповідача.

За положеннями, ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вимога про скасування додаткового рішення заявлена позивачем як наслідок вимоги про скасування основного рішення. Самостійних доводів щодо скасування додаткового рішення суду позивач у скарзі не наводить. Тоді як апеляційним судом не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права під час прийняття додаткового рішення.

У даній справі суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на викладене, доводи апелянта не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи та спростовуються вищевикладеним, тому основне та додаткове рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України та виходячи з результатів розгляду апеляційної скарги, сплачений за її подання судовий збір слід покласти на апелянта.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 264, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Європейська 38" на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.07.2024р. та додаткове рішення від 12.08.2024р. у справі № 908/708/24 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 25.07.2024р. та додаткове рішення від 12.08.2024р. у справі № 908/708/24 - залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору, понесені у суді апеляційної інстанції, віднести на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Європейська 38".

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена та підписана 05.03.2025 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Ю.Б. Парусніков