ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
04.03.2025р. Справа № 905/1507/24
Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.
при секретарі судового засідання Кравець А.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ "АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР"
про ухвалення додаткового рішення у справі
про стягнення 5226378,15 грн.
представники учасників справи не з?явились
Рішенням Господарського суду Донецької області від 17.02.2025 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ-ВИДОБУТОК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ "АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР" заборгованість в розмірі 5226378,15 грн., з яких: сума основного боргу 4738344,00 грн., пеня 296211,23 грн., 3% річних 34178,22 грн., інфляційні втрати 157644,70 грн., крім того відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 62716,54 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ "АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР" подано заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі та стягнути на його користь з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ-ВИДОБУТОК» суму понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. (двадцять тисяч) грн. (документ сформовано в системі "Електронний суд" 21.02.2025). До заяви додано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 0001310 від 29.06.2017 на ім`я Вакуленка Дмитра Олександровича, ордер на надання правничої допомоги серії АР № 1199405, договір про надання правової допомоги від 18.11.2024 з додатком № 1 до нього, акт прийому-передачі виконаних робіт від 20.02.2025, рахунок-фактура від 03.12.2024 на суму 20000,00 грн., платіжну інструкцію № 7513 від 05.12.2024 про оплату за правову допомогу у сумі 20000,00 грн., квитанції про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС - ДП "ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ-ВИДОБУТОК".

Ухвалою суду від 25.02.2025 призначено до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ "АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР" про ухвалення додаткового рішення в судовому засіданні на 04.03.2025, явку учасників справи визнано не обов?язковою.

Зазначена ухвала доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача в підсистемі «Електронний суд» 25.02.25.

Крім того дана ухвала, як і всі процесуальні документи в даній справі, розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що у силу статей 2, 4 Закону "Про доступ до судових рішень" свідчить про наявність додаткової можливості у сторін ознайомитись із судовими рішеннями по справі.

У судове засідання 04.03.2025 представники сторін не з`явились, позивачем подано заяву про розгляд справи без участі його представника (документ сформовано в системі «Електронний суд» 25.02.2025).

Відповідачем, будь-яких заяв, клопотань тощо не подано та про намір вчинити відповідні дії суд не повідомлено.

На переконання суду, неявка представників сторін, повідомлених належним чином про розгляд справи, не перешкоджає судовому засіданню.

Відповідно до положень ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Дослідивши подану позивачем заяву про ухвалення додаткового рішення і матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою та третьої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною першою статті 124 ГПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

У позовній заяві Товариством з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ "АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР" зазначено, що він очікує понести витрати у розмірі 20000,00 грн. на професійну правничу допомогу, а докази, які підтверджуватимуть розмір таких витрат та детальний опис виконаних адвокатом робіт будуть подані позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається, позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача суми понесених судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу - протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Отже, у суду є підстави для винесення додаткового рішення у цій справі на підставі ст. 244 Господарського процесуального кодексу України.

Відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-то угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: договір про надання правової допомоги від 18.11.2024, укладений між позивачем, як клієнтом, та Адвокатським бюро «Вакуленко», як виконавцем; додаток від 18.11.2024 до договору про надання правової допомоги від 18.11.2024; рахунок-фактуру від 03.12.2024; платіжну інструкцію № 7513 від 05.12.2024; акт прийому-передачі виконаних робіт від 20.02.2025; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №001310 від 29.06.2017; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1199405.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

За умовами укладеного між позивачем (клієнт) та Адвокатським бюро «Вакуленко» (виконавець) договору про надання правової допомоги від 18.11.2024, виконавець бере на себе зобов?язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а саме: представляти інтереси клієнта в господарському суді Донецької області як позивача у справі за позовом ТОВ «ВКК «АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР» до Державного підприємства «Добропіллявугілля-Видобуток» про стягнення заборгованості за договором № 1203-23 від 02.11.2023, а клієнт зобов?язаний оплатити надану правову допомогу у порядку та строки обумовлені сторонами (п. 1.1).

Сторони дійшли взаємної згоди, що розмір та порядок оплати правової допомоги визначається між сторонами окремо у додатку № 1 до цього договору, який є невід?ємною частиною цього договору (п. 3.1 договору).

Оплата правової допомоги за даним договором здійснюється замовником у повному обсязі на підставі виставленого виконавцем рахунку на оплату (п. 3.2 договору).

Цей договір набуває чинності з дати його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх обов?язків (п. 6.1 договору).

У додатку № 1 до зазначеного вище договору, визначено, що відповідно до договору про надання правової допомоги від 18.11.2024 виконавець надає клієнту професійну правничу допомогу, вартість якої (гонорар за надання правової допомоги) обчислюється з врахуванням погодинної оплати роботи виконавця у розмірі 1000,00 грн. за 1 годину його роботи (п. 1).

Вартість правової допомоги, що надається виконавцем за домовленістю сторін складає 20000,00 грн., які перераховуються на поточний рахунок виконавця на підставі виставленого виконавцем рахунку на оплату (п. 2).

До розрахунку вартості допомоги виконавця, яка підлягає сплаті на умовах договору про надання професійної правничої допомоги адвоката (юридичних послуг) входять наступні види правової допомоги (юридичних послуг): зустрічі з клієнтом, консультації (з виїздом поза робоче місце адвоката); аналіз та вивчення змісту наданих клієнтом виконавцю документів, які стосуються підготовки захисту, правової позиції по справі та надання рекомендацій та правових консультацій щодо подальших дій клієнта з використанням законодавства та матеріалів судової практики; підготовка, складання та подання процесуальних документів, участь в судових засіданнях (за необхідності) тощо (п. 3).

20.02.2025 між позивачем (клієнтом) та адвокатським бюро (виконавцем) складено та підписано акт прийому-передачі виконаних робіт, згідно з яким виконавець надав, а клієнт прийняв відповідно до договору про надання правової допомоги від 18.11.2024 наступну правову допомогу:

- зустріч з клієнтом, аналіз та вивчення змісту наданих клієнтом виконавцю документів, які стосуються підготовки захисту, правової позиції по справі та надання рекомендацій та правових консультацій стосовно стягнення в судовому порядку заборгованості та узгодження правової позиції з клієнтом;

- підготовка позовної заяви до суду про стягнення в судовому порядку заборгованості та інших процесуальних документів;

- участь в судових засіданнях під час здійснення судового розгляду справи.

Правова допомога надана виконавцем на суму 20000,00 грн.

В акті зазначено, що клієнт не має жодних претензій та зауважень до виконавця щодо надання правової допомоги, а в свою чергу і у виконавця немає жодних претензій та зауважень щодо оплати наданої правової допомоги.

Фактична оплата Товариством з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ "АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР" правової допомоги за цим договором підтверджується платіжною інструкцією № 7513 від 05.12.2024 на суму 20000,00 грн.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, п.269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Разом з тим, поряд зі згаданим принципом змагальності сторін, іншими основними засадами (принципами) господарського судочинства також є: верховенство права та пропорційність.

Суд зауважує, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 ГПК України, питання про співмірність заявлених відповідачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права (висновок щодо застосування норм права, викладеній у додатковій постанові Верховного суду від 25.06.2019 у справі №909/371/19).

Як відомо, відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомив. Проте відповідачем було подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (документ сформований в системі Електронний суд 21.12.2024), зазначаючи, що заявлена сума є значно завищеною і не обґрунтованою, враховуючи ту обставину, що позов стосується стягнення заборгованості за договором, що підтверджується первинними документами, що свідчить про незначну складність справи.

Оцінюючи обсяг наданої позивачу правової допомоги, суд зазначає, що погоджений у акті прийому-передачі виконаних робіт від 20.02.2025 за договором про надання правової допомоги від 18.11.2024 перелік наданих адвокатом послуг не містить інформації про конкретний час витрачений на те чи інше завдання та кінцеву вартість виконаного завдання, при цьому у пункті 1 Додатку №1 до договору визначено, що виконавець надає клієнту професійну правничу допомогу, вартість якої (гонорар за надання правової допомоги) обчислюється з врахуванням погодинної оплати роботи виконавця у розмірі 1000,00 грн. за 1 годину його роботи.

Суд бере до уваги, що спір у цій справі відноситься до категорії спорів, що виникають при неналежному виконанні стороною умов договору (у цьому випадку договору постачання), судова практика у спорах такого характеру є сталою. Матеріали справи не містять значної кількості доказів, з якими адвокату необхідно було ознайомитися та які необхідно було підготувати (1 договір постачання, 1 видаткова накладна, 1 податкова накладна) та проаналізувати розрахунок суми, що стягувалася (основний борг, пеня, 3% річних, інфляційні втрати) не є складним, а нормативне обґрунтування, що зазначене у позові, обмежується посиланням на норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Для адвоката, який за своїм статусом має достатню правову кваліфікацію, цей спір є звичайним розрахунковим спором незначної складності. При цьому, саме лише те, що справа розглянута за правилами загального позовного провадження, не свідчить про її складність, такий порядок розгляду справи визначений судом виключно з урахуванням ціни позову.

Тобто, надання/виконання послуг/робіт з написання і подання до суду позовної заяви з додатками (яка охоплює (включає) роботу/послугу з попереднього опрацювання первинних бухгалтерських документів та законодавчої бази, що регулює спірні відносини, формування правової позиції, вивчення судової практики, юридичної консультації), так само як і надання/виконання послуг/робіт з написання і подання до суду заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (була подана 1 раз), про розгляд справи без участі представника (документ сформовано в системі «Електронний суд» 04.02.2025), на думку суду, не вимагало від адвоката значної юридичної роботи, професійних здібностей та істотних витрат часу.

Також суд враховує той факт, що представництво в даній справі здійснювалось тільки одним адвокатом Адвокатського бюро «Вакуленко», а саме Вакуленко Дмитром Олексійовичем, а не адвокатським бюро взагалі.

Крім того, хоча суд й задовольнив ухвалою від 11.12.2024 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ "АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР" - адвоката Вакуленко Дмитра Олександровича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх № 8768/24 від 06.12.2024), проте у зв`язку із об`єктивними обставинами, пов`язаними з воєнним станом в Україні та запровадженим в господарському суді особливим режимом роботи в умовах воєнного стану, загальну кількість сигналів повітряна тривога та їх тривалість, судові засідання відкладались у зв`язку із неможливістю забезпечення участі представника позивача в режимі відеоконференції (ухвали від 21.01.2025, 28.01.2025). Отже, представник позивача жодного разу не брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, як то зазначено у акті прийому-передачі виконаних робіт від 20.02.2025 за договором про надання правової допомоги від 18.11.2024.

Суд також враховує, що відповідач, звертаючись із клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження свого фінансового стану, які б свідчили про те, що заявлений розмір витрат на правову допомогу становить для нього надмірний фінансовий тягар. Доводи відповідача зводяться до незгоди з розміром визначених позивачем витрат на правничу допомогу та по суті є суб`єктивною оцінкою сторони відповідності таких витрат визначеним процесуальним законодавствам критеріям, відповідачем не наведено власного обґрунтованого розрахунку прийнятних для нього та реальних та неминучих, на його думку, адвокатських витрат позивача.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п. 27.2.).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Враховуючи, що спір у даній справі не становить значної складності, відповідач по суті позовних вимог заперечень та доказів на підтвердження аргументів не подавав, справа розглянута за наявними матеріалами, що були подані позивачем разом із позовною заявою, вирішення спору по суті відбулося в одне судове засідання та за відсутності представників сторін, тому, на думку суду, визначений позивачем до відшкодування за рахунок відповідача розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, не відповідає критеріям реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності та співрозмірності, що суперечить принципу розподілу витрат. Суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат у даній конкретній справі, вважає необхідним обмежити заявлений позивачем розмір судових витрат, понесених ним на правничу допомогу на 50%, яка становить 10000,00 грн., і підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ "АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР" про ухвалення додаткового рішення у справі (вх.№ 01-41/1719/25 від 21.02.25) задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі № 905/1507/24.

Стягнути з Державного підприємства "ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ-ВИДОБУТОК" (; юридична адреса: 85001, Донецька обл., м. Добропілля, просп. Шевченка, буд. 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ "АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР" (; адреса: 53200, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Шевченка, буд. 148, кв. 51) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення підписано 05.03.2025.

Суддя Н.В. Величко