ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" березня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/1374/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши заяву Національного банку України про забезпечення позову (вх.№4775 від 21.02.2025) по справі

за позовом : Національного банку України, м.Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Саландер",

(вул. Ак. Павлова 120, м. Харків, 61054),

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "АКП-Трейдінг" (вул. Ак. Павлова 120, м. Харків, 61054),

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "АКП Харків-Інвест" (вул. Ак. Павлова 120, м. Харків, 61054),

4. ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ),

5. Товариства з обмеженою відповідальністю АП-ІНСАЙТ

(61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120),

6. ОСОБА_2

( АДРЕСА_2 ),

7. Товариства з обмеженою відповідальністю АКП Харків-Реконструкція (61054, м.Харків, вул. Академіка Павлова, 120),

8. ОСОБА_3

( АДРЕСА_3 ),

9. ОСОБА_4

( АДРЕСА_4 ),

10. ОСОБА_5

( АДРЕСА_3 ),

11. ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 ),

12. ОСОБА_7

( АДРЕСА_6 ),

13. ОСОБА_8

( АДРЕСА_7 ),

14. ОСОБА_9

( АДРЕСА_3 ),

15. ОСОБА_10

( АДРЕСА_8 ),

16. ОСОБА_11

( АДРЕСА_9 ),

17. ОСОБА_12

( АДРЕСА_3 ),

18. ОСОБА_13

( АДРЕСА_3 ),

19. ОСОБА_14

( АДРЕСА_3 ),

20. ОСОБА_15

( АДРЕСА_10 ),

21. ОСОБА_16

( АДРЕСА_11 ),

22. ОСОБА_17

( АДРЕСА_12 ),

23. ОСОБА_18 ( АДРЕСА_13 ),

24. ОСОБА_19

( АДРЕСА_3 ),

25. ОСОБА_20 ( АДРЕСА_14 ),

26. ОСОБА_21

( АДРЕСА_3 ),

27. ОСОБА_22

( АДРЕСА_15 ),

28. ОСОБА_23

( АДРЕСА_3 ),

29. ОСОБА_24

( АДРЕСА_16 ),

30. ОСОБА_25

( АДРЕСА_17 ),

31. ОСОБА_26

( АДРЕСА_18 ),

32. ОСОБА_27 ( АДРЕСА_19 ; АДРЕСА_20 ),

33. ОСОБА_28

( АДРЕСА_3 ),

34. ОСОБА_29

( АДРЕСА_3 ),

35. ОСОБА_30

( АДРЕСА_21 ),

36. ОСОБА_31

( АДРЕСА_22 ),

37. ОСОБА_32

( АДРЕСА_23 ),

38. ОСОБА_33

( АДРЕСА_24 ),

39. ОСОБА_34

( АДРЕСА_3 ),

40. ОСОБА_35

( АДРЕСА_3 ),

41. ОСОБА_36

( АДРЕСА_3 ),

42. ОСОБА_37

( АДРЕСА_25 ),

43. ОСОБА_38

( АДРЕСА_26 ),

44. ОСОБА_39

( АДРЕСА_27 ),

45. ОСОБА_40

( АДРЕСА_3 ),

46. ОСОБА_41

( АДРЕСА_28 ),

47. ОСОБА_42

( АДРЕСА_3 ),

48. ОСОБА_43

( АДРЕСА_29 ),

49. ОСОБА_44

( АДРЕСА_30 ),

50. ОСОБА_45

( АДРЕСА_31 ),

51. ОСОБА_46

( АДРЕСА_32 ),

52. ОСОБА_47

( АДРЕСА_33 ),

53. ОСОБА_48

( АДРЕСА_34 ),

54. ОСОБА_49

( АДРЕСА_3 ),

55. ОСОБА_50

( АДРЕСА_35 ),

56. ОСОБА_51

( АДРЕСА_36 ),

57. ОСОБА_52 (адреса: АДРЕСА_37 ),

58. ОСОБА_53 ( АДРЕСА_38 ),

59. ОСОБА_54

( АДРЕСА_3 ),

60. ОСОБА_55

( АДРЕСА_39 ),

61. ОСОБА_56

( АДРЕСА_40 ),

62. ОСОБА_57

( АДРЕСА_41 ),

63. ОСОБА_58

( АДРЕСА_42 ),

64. ОСОБА_59

( АДРЕСА_43 ),

65. ОСОБА_60

( АДРЕСА_44 ),

66. ОСОБА_61

( АДРЕСА_45 ),

67. ОСОБА_62

( АДРЕСА_44 ),

68. ОСОБА_63

( АДРЕСА_46 ),

69. ОСОБА_64

( АДРЕСА_47 ),

70. ОСОБА_65 ( АДРЕСА_3 ),

71. ОСОБА_66

( АДРЕСА_48 ),

72. ОСОБА_67

( АДРЕСА_3 ),

73. ОСОБА_68

( АДРЕСА_49 ),

74. ОСОБА_69 ( АДРЕСА_50 ),

75. ОСОБА_70

( АДРЕСА_51 ),

76. ОСОБА_71

( АДРЕСА_52 ),

77. ОСОБА_72

( АДРЕСА_53 ),

78. ОСОБА_73 ( АДРЕСА_54 ),

79. ОСОБА_74

( АДРЕСА_55 ),

80. ОСОБА_75

( АДРЕСА_56 ),

81. ОСОБА_76

( АДРЕСА_57 ),

82. ОСОБА_77

( АДРЕСА_58 ),

83. ОСОБА_78

( АДРЕСА_16 ),

84. ОСОБА_79

( АДРЕСА_59 ),

85. ОСОБА_80

( АДРЕСА_60 ),

86. ОСОБА_81

( АДРЕСА_3 ),

87. ОСОБА_82

( АДРЕСА_3 ),

88. ОСОБА_83

( АДРЕСА_61 ),

89. ОСОБА_84

( АДРЕСА_3 ),

90. ОСОБА_85

( АДРЕСА_62 ),

91. ОСОБА_86

( АДРЕСА_63 ),

92. ОСОБА_87

( АДРЕСА_64 ),

93. ОСОБА_88

( АДРЕСА_3 ),

94. ОСОБА_89

( АДРЕСА_65 ),

95. ОСОБА_90

( АДРЕСА_66 ),

96. ОСОБА_91

( АДРЕСА_67 ),

97. ОСОБА_92

( АДРЕСА_68 ),

98. ОСОБА_93

( АДРЕСА_3 ),

99. ОСОБА_94

( АДРЕСА_69 ),

100. ОСОБА_95

( АДРЕСА_70 ),

101. ОСОБА_96

( АДРЕСА_71 )

3-я особа , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

- Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб директора-розпорядника Рекрут Світлани Валеріївни

(вул. Дегтярівська, 27-Т, м. Київ, 04119; вул. Січових Стрільців, 15 м. Київ, 04053),

- Товариство з обмеженою відповідальністю Мірро-Трейдінг (вул. Ак. Павлова 120, м. Харків, 61054),

- Товариство з обмеженою відповідальністю "АКП Харків-Реконструкція" (вул. Ак. Павлова 120, м. Харків, 61054),

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлант-Харків" (вул. Ювілейна, 70, м. Краматорськ, Донецька обл., 84323),

- Товариство з обмеженою відповідальністю "КДС-ГРУП"

(вул. Ювілейна, 70, м. Краматорськ, Донецька обл., 84323),

- ОСОБА_97

( АДРЕСА_72 ),

- ОСОБА_98

( АДРЕСА_73 ),

- ОСОБА_99 / ( АДРЕСА_74 ),

- ОСОБА_100 ( АДРЕСА_75 ),

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ассісто" (вул. Сурикова, 3, корп. 8-Б, м. Київ, 03035),

- ОСОБА_101

( АДРЕСА_76 )

- Науково-технічне приватне підприємство "Дінас" (адреса: 61054, м.Харків, вул.Академіка Павлова, буд.120);

- ОСОБА_102 (адреса: АДРЕСА_3 );

- ОСОБА_103 ( АДРЕСА_77 ),

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/1374/20.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.12.2024 року призначено справу №922/1374/20 до розгляду у підготовчому засіданні на 17.01.2025 року. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Науково-технічне приватне підприємство "Дінас".

Протокольною ухвалою суду від 17.01.2025 року відкладено підготовче засідання на 14.02.2025 року, яке було відкладено на 11.03.2025 року.

21.02.2025 року Національний банк України надав до суду заяву про забезпечення позову (вх.№4775), в якій заявник просить суд:

1. Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: квартиру в будівлі літ. «КМ-5» загальною площею: 16.25 кв.м., житловою площею: 14 кв.м. за адресою: АДРЕСА_78 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що належить ОСОБА_104 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ), та заборонити власнику/власникам об`єкта нерухомого майна, Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам, а також будь-яким суб`єктам та органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо вказаного об`єкта нерухомого майна.

2. Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: квартиру в будівлі літ. «КМ-5» загальною площею: 24 кв.м., житловою площею: 21.75 кв.м. за адресою: АДРЕСА_79 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що належить ОСОБА_105 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ), та заборонити власнику/власникам об`єкта нерухомого майна, Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам, а також будь-яким суб`єктам та органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо вказаного об`єкта нерухомого майна.

В своїй заяві заявник наполягає на тому, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкти нерухомого майна та заборони вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 1, 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною 1 статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо позов подано про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарі чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

В своїй заяві про забезпечення позову позивач зазначає, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.02.2023 у справі № 922/1374/20 задоволено заяву Національного банку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, щодо якого виник спір.

Так на виконання вказаної ухвали, окрім іншого, накладено арешт: на об`єкт зазначений в пункті 85 резолютивної частини вказаної ухвали, а саме, квартиру в будівлі літ. «КМ-5» загальною площею: 16.25 кв.м., житловою площею: 14 кв.м. за адресою: АДРЕСА_80 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) (далі квартира 322), що належала ОСОБА_106 . На об`єкт зазначений в пункті 111 резолютивної частини вказаної ухвали, а саме, квартиру в будівлі літ. «КМ-5» загальною площею: 24 кв.м., житловою площею: 21.75 кв.м. за адресою: АДРЕСА_81 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) (далі квартира АДРЕСА_82 ), що належала ОСОБА_107 .

Ухвалою суду заборонено власнику/власникам вказаних об`єктів нерухомого майна, Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам, а також будь-яким суб`єктам та органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо вказаних об`єктів нерухомого майна.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.03.2024 у справі №922/1374/20, зокрема були скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 02.02.2023, разом з тим рішення суду від 25.03.2024 скасоване постановою Верховного Суду від 28.11.2024 з направленням справи на новий розгляд.

Заявник вказує, що з метою поновлення дії арештів та заборон, Національний банк звернувся до державного реєстратора з відповідними заявами про реєстрацію прав за результатами розгляду яких:

- рішенням державного реєстратора від 11.02.2025 № 77174394 відмовлено в проведенні реєстраційних дій щодо Квартири 322 через зміну її власника. Так відповідно до відомостей, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно новим власником Квартири АДРЕСА_83 є ОСОБА_108 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 534, посвідченого 07.02.2025, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О.

Вказаний договір купівлі-продажу укладений в ході нового розгляду справи після скасування Верховним Судом рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

- рішенням державного реєстратора від 18.02.2025 №77314903 відмовлено в проведенні реєстраційних дій щодо Квартири 501 через зміну її власника. Так відповідно до відомостей, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно новим власником Квартири АДРЕСА_82 є ОСОБА_109 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі договору дарування, серія та номер: 4204, посвідченого 28.10.2024, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Свергуновою В.А.

Вказаний договір дарування укладений під час перегляду Верховним Судом рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, з огляду на викладене, позивач вважає, що вказані правочини, на підставі яких під час судового розгляду справи № 922/1374/20 були відчужені квартири АДРЕСА_83 та АДРЕСА_82 , вчинені на шкоду Національного банку як кредитору та іпотекодержателю, з метою унеможливити звернення на них стягнення.

Позивач стверджує, що попередніми власниками ОСОБА_110 та ОСОБА_111 свідомо були вчинені дії щодо зняття обтяжень та відчуження квартир, що додатково вказує на їх недобросовісність.

З огляду на вищезазначене, у ОСОБА_112 та/або ОСОБА_113 , як нових власників квартир, є можливість вчергове здійснити їх відчуження або ж провести будь-які інші дії пов`язані з реконструкцією відповідного майна з метою унеможливлення виконання судового рішення у даній справі у разі задоволення позовних вимог Національного банку.

Відсутність обтяжень та заборони відчуження нерухомого майна (квартир АДРЕСА_83 , АДРЕСА_82 ), що виникає з підстав укладення договору іпотеки, не виключає в подальшому вчинення протиправних дій щодо реконструкції, поділу та/або відчуження такого нерухомого майна, що в свою чергу, у разі задоволення судом позову, може унеможливити виконання рішення суду у даній справі, оскільки станом на час примусового виконання рішення органами виконавчої служби - відповідного об`єкту нерухомого майна може вже не існувати або буде вчергове змінено власника, тощо.

Ухвалами Господарського суду Харківської області від 14.02.2025 та 20.02.2025 ОСОБА_108 та ОСОБА_109 залучені до участі у справі як відповідачі.

Обставини поділу, реконструкції та багаторазової зміни власників нерухомого майна Національний банк неодноразово зазначені у заявах, зокрема у заяві про забезпечення позову від 27.01.2023 № 18-0013/6156.

Відповідно до ст.1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Позивач зазначає, що внаслідок відчуження Квартир 322, АДРЕСА_82 та зміни їх власників в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ухвала Господарського суду Харківської області від 02.02.2023 у справі № 922/1374/20 не може бути виконаною в частині накладення арешту на Квартири 322, АДРЕСА_82 , у зв`язку з чим, просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Згідно із частиною першою статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, зокрема, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України (п. 77, Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 у справі Шмалько проти України (п.43, Заява № 60750/00) наголосив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду ("Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Надаючи правову оцінку доводам заявника щодо адекватності та розумності застосування запропонованих ним заходів для забезпечення позову, з огляду на вірогідність відступлення нерухомого майна іншим особам, здійснення його поділу, реконструкції, тощо, з внесенням відповідних відомостей до ДРРПНМ, як було зроблено протягом 2016-2025 років (навіть під час розгляду даної справи в суді), враховуючи те, що позовні вимоги пов`язані із об`єктами нерухомого майна та саме цих об`єктів стосується вибраний позивачем захід забезпечення позову, а також приймаючи до уваги те, що накладення арешту на об`єкти нерухомого майна та заборона іншим особам вчинення дій є достатнім та дієвим способом захисту для збереження майна у незмінному стані, а також задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні рішення суду та ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом якого він звернувся до суду, а саме реалізації прав позивача у разі задоволення позову, суд вважає за доцільне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову.

При цьому, суд зазначає, що застосування такого виду забезпечення позову не призведе до порушення прав та законних інтересів ОСОБА_52 та ОСОБА_105 , як власників спірного майна, оскільки не позбавить їх права володіння та користування, а лише тимчасово, до вирішення спору щодо спірного майна, унеможливить здійснення його відчуження.

Також, суд звертає увагу, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджувалась, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Згідно із ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Частинами 1 та 4 статті 141 ГПК України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

З урахуванням відсутності у суду інформації з приводу можливих збитків відповідачів у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову, правові підстави для зустрічного забезпечення наразі не вбачаються.

Суд доводить до відома сторін, що відповідно до ч.8 ст.140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Крім того, відповідно до ч.7 ст.145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 4 ст.144 ГПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до наказу голови суду Господарського суду Харківської області від 18.02.2025 року № 18-к Про направлення на навчання суддів суддя Аріт К.В. перебувала на навчанні з 24.02.2025 року по 28.02.205 року, у зв`язку з чим, ухвалу складено та підписано в перший робочій день судді Аріт К.В.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76, 86, 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Національного банку України про забезпечення позову (вх.№4775 від 21.02.2025) - задовольнити.

2. Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: квартиру в будівлі літ. «КМ-5» загальною площею: 16.25 кв.м., житловою площею: 14 кв.м. за адресою: АДРЕСА_78 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що належить ОСОБА_104 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ),

та заборонити власнику/власникам об`єкта нерухомого майна, Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам, а також будь-яким суб`єктам та органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо вказаного об`єкта нерухомого майна.

3. Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: квартиру в будівлі літ. «КМ-5» загальною площею: 24 кв.м., житловою площею: 21.75 кв.м. за адресою: АДРЕСА_79 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що належить ОСОБА_105 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ),

та заборонити власнику/власникам об`єкта нерухомого майна, Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам, а також будь-яким суб`єктам та органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо вказаного об`єкта нерухомого майна.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання, тобто з 03.03.2025, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та є виконавчим документом відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову становить три роки, тобто- до 04.03.2028.

Стягувачем за цією ухвалою є - Національний банк України (адреса: 01601, м.Київ, вул.Інститутська, 9; ).

Боржниками за цією ухвалою є:

- ОСОБА_108 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_37 );

- ОСОБА_109 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_59 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання (ч.8 ст.140 ГПК України).

Суддя Аріт К.В.