СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

10 березня 2025 року м. Харків Справа № 18/257(917/1747/24)

Східний апеляційний господарський суд у складі судді:

суддя Радіонова О.О.

за матеріалами апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вх.№ 270 П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 09.01.2025 у справі №18/257(917/1747/24) (повний текст складено 20.01.2025, м. Полтава), суддя Киричук О.А.

за позовною заявою ОСОБА_1 , Полтава

до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, Полтава

про зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області повернути помилково перераховані кошти в сумі 1058598,10 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області в межах справи № 18/257 про визнання Публічного акціонерного товариства Бурова компанія Букрос банкрутом, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області повернути помилково перераховані кошти в сумі 1058598,10 грн.

Ухвалою від 21.10.2024р. суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі, справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі.

07.11.2024 від позивача до господарського суду надійшла заява про зміну предмету позову.

У підготовчому засіданні 19.12.2024 господарський суд розглянув подані учасниками справи заяви та клопотання.

Так, господарський суд прийняв до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог та зміну предмету позову, у зв`язку з чим розглядаються вимоги в наступній редакції:

1. Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на користь позивача помилково перераховані кошти в сумі 1058598,10 грн ((визначені Східним апеляційним господарським судом в Постанові від 19.03.2024 року по справі 18/257, як хибно проведені кошти в сумі 1058598,10 грн для покриття конкурсної заборгованості згідно рішення Господарського суду Полтавської області від 22.10-24.10.2008 у справі №18/257) для подальшого направлення стягнутих коштів на погашення конкурсної суми заборгованості боржника перед кредитором ГУ ПФУ у Полтавській області (36000, Україна, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Гоголя, будинок, 34, ) ;

2. У випадку задоволення позовних вимог зобов`язати ПАТ БК Букрос після погашення позивачем за рахунок стягнутих судом з Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області сум конкурсної суми заборгованості боржника перед кредитором ГУ ПФУ у Полтавській області (36000, Україна, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Гоголя, будинок, 34, ) провести відповідне відображення суми погашення в бухгалтерському та податковому обліку та зафіксувати факт погашення конкурсної суми заборгованості боржника перед кредитором ГУ ПФУ у Полтавській області і відобразити даний факт погашення у реєстрі кредиторів по справі №18/257.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.01.2025 у справі №№18/257(917/1747/24) позов задоволено частково. Стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на користь ОСОБА_1 помилково перераховані кошти в розмірі 1058598,10 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням кредитор, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області через підсистему Електронний суд звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд залишити без реєстрації попередню апеляційну скаргу Управління як помилково пред`явлену. Відстрочити сплату судового збору до прийняття судового рішення по справі №18/257(917/1747/24). Прийняти до розгляду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області. Скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 09.01.2025 по справі №18/257(917/1747/24). Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.02.2025 у справі №18/257(917/1747/24) апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 витребувані матеріали справи №18/257(917/1747/24) у Господарського суду Полтавської області та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.02.2025 у справі №18/257(917/1747/24) зв`язку із лікарняним судді Медуниця О.Є. апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В.

05.03.2025 року матеріали справи 18/257(917/1747/24) надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір розмір, ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що позивач звернувся до господарського суду з позовом у 2024 році, в якому заявлено дві вимоги - майнова (стягнення з Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на користь позивача помилково перераховані кошти в сумі 1058598,10 грн) та немайнова (зобов`язати ПАТ БК Букрос після погашення позивачем за рахунок стягнутих судом з відповідача сум конкурсної суми заборгованості боржника перед кредитором ГУ ПФУ у Полтавській області провести відповідне відображення суми погашення в бухгалтерському та податковому обліку..).

Відповідно до ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік встановлено у 2024 році прожитковий мінімум з 01.01.2023 року для працездатних осіб у розмірі 3028,00 гривні.

Тобто до суду першої інстанції за подання позовної заяви судовий збір підлягав сплаті у загальному розмірі 18906,98 грн

Водночас апеляційний суд зауважує, що з 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку.

У зв`язку з цим, статтю 4 Закону України "Про судовий збір" було доповнено частиною третьою, згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відтак, оскільки апеляційна скарга подана скаржником в електронній формі через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору за подання апеляційної скарги із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження його ставки становить за майнову вимогу 1 058 598,10 * 1,5% * 150% * 0,8 = 19 054,78 грн та за немайнову вимогу 3 028,00 грн * 150%*0,8= 3 633,60 грн. Загалом сума судового збору складає 22 688,38 грн

Однак, скаржником до апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 09.01.2025 у справі №18/257(917/1747/24) не додано жодних доказів сплати судового збору.

Підсумовуючи вищенаведене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність сплати судового збору в розмірі 22 688,38 грн та надання до суду відповідних доказів.

Відповідно до ст. 174, ч.ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, залишається без руху.

Скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого останній зазначає наступне.

Згідно з п.12 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Відповідно до ч.2 ст.73 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Реалізація такого основоположного принципу здійснення правосуддя, як верховенство права, безпосередньо залежить від права на доступ до суду, яке має застосовуватися на практиці та бути ефективним. Для того щоб право на доступ було ефективним, повинна бути реальна можливість оскаржити дію, що порушує право.

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Виходячи з системного аналізу Конституції України, судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, що відповідає гарантуванню принципу рівності.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг вважається складовою доступу до правосуддя. Останній, у свою чергу, є елементом права особи на судовий захист, гарантованого Конституцією.

Розглянувши клопотання суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, редакція зазначеної статті передбачає право суду відстрочити сплату судового збору лише за наявності викладених вище умов, а не лише з урахуванням майнового стану сторони.

При цьому слід зазначити, що за приписами норм вказаної статті відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, з огляду на що відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент подання апеляційної скарги та підтвердження цих обставин належними доказами.

При вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору при зверненні до суду за захистом свого права потрібно з`ясувати, чи призводить вимога сплати судового збору за конкретних обставин справи до обмеження заявника на доступ до суду.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Зокрема, такими обмеженнями є сплата судового збору при зверненні особи до суду.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що у даному випадку відсутні умови, передбачені статтею 8 Закону України "Про судовий збір" для відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ст. 174, ч.ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, залишається без руху.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ст.260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Згідно ч.6 ст.260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішує суддя-доповідач.

Керуючись ст. 174, 234, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору на рішення Господарського суду Полтавської області від 09.01.2025 у справі №18/257(917/1747/24).

2. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Господарського суду Полтавської області від 09.01.2025 у справі №18/257(917/1747/24) залишити без руху.

3. Зобов`язати скаржника усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання цієї ухвали, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме до Східного апеляційного господарського суду надати докази сплати судового збору у розмірі 22 688,38 грн у встановленому порядку за встановленими реквізитами (https://eag.court.gov.ua/sud4875/gromadyanam/tax/);

4. Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення вказаних недоліків в установлений строк, апеляційна скарга згідно з частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, яка застосовується в силу частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою https://court.gov.ua/sud4875

Суддя О.О. Радіонова