ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2025 року м.Дніпро

Справа № 904/3171/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач) суддів: Іванова О.Г., Мороза В.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Людмила-2" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 року у справі №904/3171/24 (суддя Мельниченко І.Ф.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Людмила-2", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства "Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради", м.Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у сумі 16 276,38 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Людмила-2" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 15 360,00 грн., що складають суму заборгованості за договором врегулювання заборгованості від 01.06.2021 за договором оренди нежитлового приміщення № 18а від 25.12.2014, 463,55 грн. - інфляції грошових коштів, 452,83 грн. - річних (з урахуванням уточненої позовної заяви від 25.07.2024).

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору врегулювання заборгованості від 01.06.2021 за договором оренди нежитлового приміщення № 18а від 25.12.2014 в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 у справі №904/3171/24 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства "Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна, буд. 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Людмила-2" (52201, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Гагаріна, буд. 33, ) 15 360,00 грн. - основного боргу; 158,31 грн. - річних; 203,45 грн. - інфляції грошових коштів та 2 339,86 грн. - судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано частковим доведенням позивачем розміру заборгованості відповідача перед ТОВ "Людмила-2" за договором врегулювання заборгованості від 01.06.2021 за договором оренди нежитлового приміщення № 18а від 25.12.2014.

Щодо розподілу судових витрат, зокрема, на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем, суд зазначив, що позивач на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надав суду лише договір про надання правової (правничої) допомоги від 10.06.2024 та додаткову угоду № 1 до нього; платіжну інструкцію № 0.0..1 на суму 8 300,00 грн., проте, акту надання правової (правничої) допомоги позивачем надано не було, що позбавляє суд можливості оцінити відповідність заявленої до стягнення з відповідача суми витрат на правничу допомогу критеріям, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови в стягненні витрат на професійну правничу допомогу, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 300,00 грн. необґрунтоване, прийняте без повного і всебічного з`ясування всіх обставин у справі, а отже є таким, що підлягає скасуванню в цій частині.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що сторонами договору про надання правової допомоги погоджено сплату гонорару. Тому його стягнення на користь позивача при задоволенні позову є обґрунтованим, що судом першої інстанції не враховано.

В іншій частині рішення позивач не оскаржує.

Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 в частині відмови щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 8300,00 грн. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача 8300,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Положенням ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 06.11.2024 відкрито провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Людмила-2" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 у справі №904/3171/24 в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Людмила-2" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення всього 16 276,00 грн. Судом в рішенні від 01.10.2024 року вимоги позивача задоволено частково та стягнуто на його користь з відповідача загальну суму 15 721,00 грн.

Відповідно до змісту позовної заяви позивач просив стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 8 300,00 грн.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження факту надання правничої допомоги позивачем до матеріалів справи надано, зокрема: договір про надання правової (правничої) допомоги від 10.06.2024; додаткову угоду № 1 до договору надання правової (правничої) допомоги від 10.06.2024; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4232 від 22.03.2019; ордер на надання правничої допомоги серії АЕ № 1303168 від 10.06.2024; платіжну інструкцію № 0.0..1 (призначення платежу: "Надання правової допомоги адвокатом Левченко Ірина Андріївна") на суму 8 300,00 грн.

Судом встановлено, що 10.06.2024 Адвокатом Левченко Іриною Андріївною (далі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Людмила-2" (далі - клієнт, позивач у даній справі) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 зазначеного договору адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Людмила-2" до Комунального підприємства "Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" про стягнення заборгованості у господарському суді Дніпропетровської області.

Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, застосовує всі способи до покладення сум судових витрат, що підлягають оплаті за послуги адвоката, на винну сторону, а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами (пункт 2.1).

Згідно з пунктом 3.1 договору за правову допомогу, передбачену в п. 1.1, клієнт сплачує адвокату винагороду у формі гонорару.

Розмір, порядок і строки сплати гонорару клієнтом визначається додатковою угодою після погодження з клієнтом правової позиції та стратегії захисту. За домовленістю сторін, оплата правничої допомоги може здійснюватися у формі передоплати або авансу. Гонорар обчислюється за нульовою ставкою (розміром) у разі досягнення відповідної домовленості між адвокатом та клієнтом (пункти 3.2 3.4 договору).

У пункті 4.1 договору сторони узгодили, що останній набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором.

Апелянт звертав увагу, що розмір гонорару погоджено сторонами в окремій додатковій угоді.

Колегією суддів встановлено, що 10.06.2024 Адвокатом Левченко Іриною Андріївною та Товариством з обмеженою відповідальністю "Людмила-2" (клієнт) укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги.

За змістом цієї додаткової угоди вказано, що вона визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокату Левченко Ірині Андріївні по справі № 904/2290/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Людмила-2" до Комунального підприємства "Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" про стягнення заборгованості у Господарському суді Дніпропетровської області (а.с.13).

Пунктом 1 додаткової угоди встановлено вартість послуг:

консультація клієнта 500,00 грн.;

аналіз та зібрання документів 600,00 грн.;

складання і подання до суду позовної заяви 6 000,00 грн.;

клопотання, письмові пояснення 1 200,00 грн.;

всього 8 300,00 грн.

У пункті 2 додаткової угоди визначено порядок оплати гонорару, а саме: оплата послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції здійснюється 100% вартості послуг після ухвалення судом першої інстанції рішення.

Сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок адвоката, реквізити якого зазначаються у відповідному рахунку на оплату гонорару (пункт 3 додаткової угоди).

Суд першої інстанції вірно зазначив, що вказана додаткова угода до договору про надання правової (правничої) допомоги відноситься до іншої справи.

Слід звернути увагу, що позивач долучив до позовної заяви копію рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2023 року у справі № 904/2290/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Людмила-2" до Комунального підприємства "Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" про стягнення 16 000,00 грн.

Отже, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що належні і допустимі докази погодження між позивачем та адвокатом Левченко Іриною Андріївною розміру витрат на професійну правничу допомогу у даній справі не надано.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань.

Виходячи із системного аналізу положень частини восьмої статті 129, частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Людмила-2" дійсно перераховано на розрахунковий рахунок адвоката 8 300,00 грн. відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1.(а.с.12). Однак, з наданої позивачем платіжної інструкції неможливо встановити, що вказана сума була сплачена за надання правничої допомоги адвокатом Левченко І.А. саме у даній справі №904/3171/24.

За відсутності доказів погодження витрат позивача на правничу допомогу саме у справі, що переглядається, висновок суду про відмову в задоволенні стягнення 8 300,00 грн. є обґрунтованим.

Апелянт не надав належних та допустимих доказів на спростування доводів суду в оскаржуваній частині судового рішення.

Положеннями статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність позивачем погодження ним та адвокатом Левченко І. А. витрат на правничу допомогу у даній справі в розмірі 8 300,00 грн. та недоведеність апеляційної скарги.

Тому оскаржуване рішення суду слід залишити без змін як таке, що ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 у справі №904/3171/24 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя В.Ф. Мороз