ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2025 р. Справа№ 911/3159/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Остапенка О.М.

Отрюха Б.В.

секретар судового засідання Дюкарєва І.М.

за участю представників згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду Київської області від 25.12.2024р.

(повний текст складено 25.12.2024р.)

у справі №911/3159/24 (суддя Янюк О.С.)

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.12.2024р. у справі №911/3159/24 заяву ОСОБА_1 від 21.11.2024р. про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність повернуто заявнику без розгляду; заяву арбітражного керуючого Яковенка Дмитра Едуардовича про участь у даній справі від 20.11.2024р. №20-11-24/05 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, 04.01.2025р. ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу повністю, а справу направити до господарського суду Київської області для продовження розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Київської області від 25.12.2024р. у справі №911/3159/24 та призначено її до розгляду на 10.03.2025р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.6 ст.12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст.13 ГПК України).

21.11.2024р. через електронний кабінет в підсистемі "Електронний суд" до господарського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 із заявою про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи-підприємця.

Водночас, заявником у порядку абз. 2 п.2-1 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ було подано до місцевого суду пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією - Яковенка Дмитра Едуардовича (свідоцтво №2133 від 23.04.2024р.) яким, у свою чергу було подано заяву про участь у даній справі від 20.11.2024р. №20-11-24/05 (вх. №11505/24 від 22.11.2024р.).

Ухвалою суду першої інстанції від 03.12.2024р. у справі №911/3159/24 на підставі ст.ст.37, 113 КУзПБ заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність було залишено без руху; запропоновано заявнику протягом 10 днів з дня отримання вказаної ухвали виконати належним чином вимоги ст.116 КУзПБ та надати відповідні документи.

13.12.2024р. до місцевого суду представником ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали від 03.12.2024р. у справі №911/3159/24 було подано клопотання (вх. №14365/24 від 16.12.2024р.) про усунення недоліків, в якому останній надав пояснення та просив долучити до заяви документи.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про усунення недоліків ОСОБА_1 було долучено скан-копію Договору про надання послуг у справі про банкрутство від 09.12.2024р. №09-12/01 (далі - Договір №09-12/01), укладеного з арбітражним керуючим Яковенком Д.Е.

Суд першої інстанції, у вищевказаній ухвалі від 03.12.2024р. акцентував увагу заявника на пп. "в" п. 3.1. Договору.

Підпунктом "в" п.3.1. Договору №09-12/01 передбачено, що замовник зобов`язаний відшкодовувати фактичні витрати, понесені виконавцем для виконання умов договору.

У свою чергу, залишаючи заяву ОСОБА_1 без руху, місцевим судом в ухвалі від 03.12.2024р. було зазначено, що з аналізу абз. 7 п.1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ вбачається, що законодавцем надано право особі подати відповідну угоду лише в частині виплати арбітражному керуючому грошової винагороди, у зв`язку з чим, сторони вказаного договору не можуть відступити від положень КУзПБ у цій частині в силу їх імперативності.

Апеляційним судом встановлено, що зазначений недолік заявником усунуто не було.

Також, заявником не було надано місцевому суду доказів, що підтверджують наявність договірних зобов`язань із усіма, зазначеними ним у списку кредиторами, зокрема з: ТОВ "Качай Гроші"; ТОВ "Макс Кредит"; АТ "Райфайзен Банк"; ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", або доказів відмови кредиторів від надання таких доказів.

В заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 зазначав, що: зробив все можливе для отримання необхідної інформації, однак не отримав її з причин, що не залежали від його волі; що належним доказом наявності кредитних відносин є інформація у відповідній Кредитній історії станом на 04.10.2024р., яка була складена та сформована в електронному вигляді ТОВ "Українське бюро кредитних історій". Також заявник вказував, що якщо суд вважатиме, що наданих ним доказів не достатньою для підтвердження фактів наявності договірних відносин, суд може вирішити питання про зобов`язання цих кредиторів, подати до суду відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (копії кредитних договорів, розрахунки заборгованості тощо).

Відповідно до п.14 ч.3 ст.116 КУзПБ, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених ст.115 КУзПБ.

Таким чином, звертаючись до господарського суду Київської області із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність, фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст.ст.76-77 ГПК України та п.14 ч.3 ст.116 КУзПБ.

Місцевим судом правильно вказано, що норми КУзПБ не містять відкладальної умови для надання доказів неплатоспроможності боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця, оскільки такі докази повинні бути подані виключно разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, з метою їх дослідження у підготовчому засіданні.

У даному випадку заявником було визначено суми грошових вимог за правочинами, копії яких до матеріалів справи надано не було, що є недотриманням п.14 ч.3 ст.116 КУзПБ.

Щодо твердження заявника про те, що якщо суд вважатиме, що наданих заявником доказів не достатньо для підтвердження фактів наявності договірних відносин, суд може вирішити питання про зобов`язання кредиторів, подати до суду відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (копії кредитних договорів, розрахунки заборгованості тощо), апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст.13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п.п.4, 6 ч.2 ст.42 ГПК України, учасники справи, серед іншого, зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи, наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такі докази подаються безпосередньо заявником.

Аналізуючи ст.ст.74, 80, 81 ГПК України у своїй сукупності можна зробити висновок, що зобов`язати кредиторів подати відповідні докази суд може із власної ініціативи у разі, якщо останні є учасниками справи та наявні на це передумови.

З матеріалів заяви вбачається, що єдиним учасником на даному етапі у справі № 911/3159/24 був заявник.

Відповідно до ч.4 ст. 74 ГПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Ураховуючи зазначене та умови, яким має відповідати особа, яка хоче скористатися процедурою реструктуризацією своїх боргів, місцевий суд дійшов правильного висновку, що у разі застосування судом ч.4 ст.75 ГПК України, вже будуть встановлені обставини недобросовісної поведінки заявника, що виключатиме можливість застосування до останнього відповідних судових процедур, визначених КУзПБ.

Оскільки обов`язок щодо надання усіх доказів разом з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність покладається саме на заявника, як ініціатора такого звернення, відповідне твердження ОСОБА_1 про можливість суду самостійно зобов`язати (витребувати) від кредиторів необхідні суду докази є помилковим.

Апеляційний суд вважає, що заявником не було надано місцевому суду належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність договірних зобов`язань із усіма зазначеними ОСОБА_1 у заяві про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність кредиторами, або доказів відмови кредиторів від надання таких доказів.

Таким чином, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку всім наявним у справі доказам та обставинам справи, а доводи апелянта щодо неправильного застосування судом норм процесуального права і неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Тому місцевий суд законно і обґрунтовано повернув заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність без розгляду, залишивши без розгляду заяву арбітражного керуючого Яковенка Дмитра Едуардовича про участь у даній справі.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 25.12.2024р. по справі №911/3159/24 - без змін.

Справу №911/3159/24 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складений та підписаний 12.03.2025р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді О.М. Остапенко

Б.В. Отрюх