ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4603/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

секретар судового засідання Христенко А.О.

при розгляді справи за позовом: фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю СТРОНГ ОПТ ТОРГ (вул. Бугаївська, 35, м. Одеса, 65005) 2) Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області (вул. Володимирська, 33, с. Білогородка, Бучанський р-н, Київська обл., 08140) 3) Юридичного департаменту Одеської міської ради (пл. Думська, 1, м. Одеса, 65026)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача-1: фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

про визнання недійсним рішення, скасування реєстраційної дії/запису та зобов`язання вчинити певні дії,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Митровка Я.В.;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від відповідача-3: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

УСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю СТРОНГ ОПТ ТОРГ, Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області та Юридичного департаменту Одеської міської ради, в якій просить суд:

- визнати недійсним п. 2 рішення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОФУР (ідентифікаційний код 39114063) № 27/04/2021 від 27.04.2021 у частині призначення на посаду директором товариства ОСОБА_1 з 29 квітня 2021 року;

- скасувати реєстраційну дію/запис державного реєстратора Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області в Єдиному державному реєстрі 020020653 від 29.04.2021 про зміну керівника або відомостей про керівника юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОФУР (ідентифікаційний код 39114063);

- зобов`язати Юридичний департамент Одеської міської ради виключити відомості про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю СТРОНГ ОПТ ТОРГ (ідентифікаційний код 39114063) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на те, що він був призначений на посаду керівника відповідача-1 поза його відома та без отримання його згоди на таке призначення, що має ознаки примушування його до праці. При цьому, як наголошує позивач, після звільнення з посади керівника ТОВ ПРОФУР у 2019 році жодного зв`язку з таким товариством він не підтримував, за місцями реєстрації відповідача-1 після жовтня 2019 року не був, й зокрема за місцезнаходженням товариства у місті Одеса, жодних дій як керівник товариства після звільнення із посади керівника товариства 02 жовтня 2019 року не вчиняв, жодних документів не підписував та не знайомий із теперішнім учасником (власником) товариства ОСОБА_3 .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.11.2024 позовну заяву фізичної особи ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4603/24; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи та призначено у справі підготовче засідання.

Під час розгляду справи у підготовчому засіданні судом було поставлено на обговорення сторін питання щодо наявності підстав для передачі матеріалів цієї справи на розгляд Господарського суду Одеської області, в провадженні якого перебуває справа № 916/5750/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю СТРОНГ ОПТ ТОРГ.

У письмових поясненнях, які надійшли до суду 06.03.2025, позивач наголосив на тому, що в цій справі до відповідача, який є боржником у справі про банкрутство, заявлені вимоги немайнового характеру, а тому відсутні підстави для передачі справи на розгляд іншого суду згідно з ст. 7 Кодексу з процедур банкрутства.

У підготовчому засіданні, призначеному судом на 07.03.2025, представник позивача підтримав позицію, викладену у вищевказаних поясненнях, наголошуючи про можливість вирішення спору за позовними вимогами позивача в межах цього провадження. Інші учасники справи у засідання суду не з`явились, при цьому про розгляд справи останні були повідомлені належним чином.

Отже, вирішуючи питання щодо подальшого розгляду справи, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За змістом ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.

За змістом ч. 5 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства протягом процедури розпорядження майном органи управління боржника не мають права приймати рішення про: реорганізацію (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) і ліквідацію боржника; створення господарських товариств або участь в інших господарських товариствах; створення філій та представництв; виплату дивідендів; проведення боржником емісії цінних паперів; вихід зі складу учасників боржника юридичної особи, придбання в акціонерів раніше випущених акцій боржника; відчуження або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі його передачу в заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства; надання позик (кредитів), надання поруки, гарантій, а також передачу в довірче управління майна боржника.

Згідно з ч. 7 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна приймають рішення про: участь боржника в об`єднаннях, асоціаціях, спілках, холдингових компаніях, промислово-фінансових групах чи інших об`єднаннях юридичних осіб; передачу майна в оренду; одержання та надання позик (кредитів); задоволення вимог поточних кредиторів.

Частиною 11 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Отже, системний аналіз змісту приписів статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства у сукупності із зазначеними нормами ГПК України щодо предметної та територіальної юрисдикції (підсудності) свідчить, що принцип концентрації в межах справи про банкрутство всіх майнових спорів, у яких стороною є боржник, спорів з вимогами до боржника та його майна, спорів про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, інших спорів є універсальним і норми ГПК України чи Кодексу України з процедур банкрутства не встановлюють винятків із цього правила. Цей підхід є дієвим механізмом забезпечення реалізації судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, за яким усі рішення чи дії, що можуть вплинути на майнові активи чи господарську діяльність боржника, мають бути підконтрольні суду, який здійснює провадження у справі про банкрутство.

При цьому, з урахуванням пояснень позивача суд зазначає, що та обставина, що спір у цій справі має немайнові вимоги до відповідача, не має вирішального значення, адже за змістом частини першої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства саме господарський суд, що здійснює провадження у справі про банкрутство, розглядає спори, стороною яких є боржник, в цей же час, частина друга цієї статті конкретизує, що до таких спорів, зокрема, належать спори щодо поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, спори щодо інших вимог до боржника, тобто вказаний у частині 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства перелік спорів, які підлягають вирішенню в межах справи про банкротство божника, не є вичерпним. Тим більш, що відносини призначення/звільнення керівника боржника прямо впливають на господарську діяльність боржника, особливо на стадії розпорядження майном.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що під час розгляду справи судом встановлено, що позов фізичною особою ОСОБА_1 у цій справі пред`явлено до боржника у справі про банкрутство № 916/5750/24 - Товариства з обмеженою відповідальністю СТРОНГ ОПТ ТОРГ, суд виснує, що такий спір, з врахуванням вищевказаних вимог ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, повинен бути розглянутий в межах справи № 916/5750/24 про банкрутство відповідача-1.

Таким чином, матеріали цієї справи слід передати для розгляду в межах справи № 916/5750/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю СТРОНГ ОПТ ТОРГ.

Керуючись ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Матеріали справи № 916/4603/24 передати на розгляд Господарського суду Одеської області, в провадженні якого перебуває справа № 916/5750/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю СТРОНГ ОПТ ТОРГ.

Повну ухвалу складено 10.03.2025.

Ухвала набирає законної сили 07.03.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Д.О. Бездоля