ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Справа № 906/705/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Тимошенко О.М.

судді Коломис В.В.

секретар судового засідання Новосельська О.В.

за участю представників:

позивача: Петрів Л.П.

відповідача: не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента Компані" на рішення Господарського суду Житомирської області від 09.12.2024 у справі №906/705/24 в частині задоволення позовних вимог (суддя Соловей Л.А., м.Житомир, повний текст складено 12.12.2024)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента Компані"

про стягнення 672 889,08 грн

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента Компані" про стягнення 672 889,08грн, з яких: 508 154,16 грн штрафу за постачання неякісного товару та 164 734,92 грн пені за прострочення заміни товару неналежної якості.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 09.12.2024 у справі №906/705/24 позов задоволено частково. Зменшено розмір штрафу та пені на 50%, відповідно до 254 077,08 грн та 82367,46 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента Компані" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" 254077,08 грн штрафу за постачання неякісного товару; 82367,46 грн пені за прострочення заміни товару неналежної якості; 10093,34 грн судового збору. В позові відмовлено в частині стягнення 254077,08 грн штрафу та 82367,46 грн пені.

Не погоджуючись частково з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вента Компані" звернулось до суду з апеляційною скаргою в якій просить суд рішення Господарського суду Житомирської області від 09.12.2024 року в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити Акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента Компані" на рішення Господарського суду Житомирської області від 09.12.2024 у справі №906/705/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 10 березня 2025 року.

04 березня 2025 року позивачем через систему «Електронний суд» подано відзив на апеляційну скаргу в якому заперечує доводи апеляційної скарги відповідача та просить рішення Господарського суду Житомирської області від 09.12.2024 у справі №906/705/24 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вента Компані» без задоволення.

08 березня 2025 року відповідачем через систему «Електронний суд» подано заяву про відкладення розгляду справи в якій відповідач зазначає, що не має можливості направити свого представника для участі в судовому засіданні, у зв`язку з чим просить відкласти розгляд справи, призначений на 10 березня 2025 року о 14:10, на іншу дату.

Представник позивача в судовому засіданні 10.03.2025 у вирішенні питання про відкладення слухання справи поклався на розсуд суду.

Колегія суддів, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин неможливості направити свого представника для участі в судовому засіданні та не наведено обставин, які унеможливлюють розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Водночас, судом апеляційної інстанції враховується, що в апеляційній скарзі Товариством з обмеженою відповідальністю "Вента Компані" чітко викладено свою позицію щодо оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 22.01.2025 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду доведено до відома учасників справи, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин, враховуючи відсутність підстав та доказів на обґрунтування поданого клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки причини неявки представника відповідача визнані судом апеляційної інстанції неповажними.

Після оголошення судом апеляційної інстанції результатів розгляду клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, представник позивача заперечила доводи апеляційної скарги та надала відповідні пояснення. Просила суд рішення Господарського суду Житомирської області від 09.12.2024 у справі №906/705/24 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вента Компані» без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, зазначив, що з огляду на наявні в матеріалах справи докази, а саме: акт про фактичну якість і комплектність продукції від 20.12.2023 та акти повернення товару неналежної якості; акти приймання-передачі, якими відповідачем було добровільно замінено відповідну кількість товару; відсутність будь-яких письмових заперечень відповідача на момент заміни товару стосовно його якості, суд доходить висновку, що обставини поставки неякісного товару в кількості 360,7 м.куб. дошки хвойних порід, обрізна 1 ґатунок, 50мм одиниць, а також порушення відповідачем строків заміни товару є доведеними. За розрахунком позивача, не спростованим відповідачем вартість поставленої неякісної продукції становить 2 540 770,80грн, відповідно сума штрафу становить 2 540 770,80 грн х 20% = 508 154,16 грн, пені - 164 734,92 грн. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 508 154,16грн штрафу за поставку товару неналежної якості та 164 734,92грн пені за порушення термінів заміни товару є обґрунтованою.

Поряд з цим, дослідивши матеріали справи, судом першої інстанції враховано, повне виконання відповідачем зобов`язання що заміни товару неналежної якості; значний розмір штрафних санкцій та мір відповідальності, який становить 26,48% від вартості поставки товару неналежної якості; захищеність інтересів позивача внаслідок заміни неякісного товару; нетривалий термін прострочення виконання зобов`язання щодо заміни неякісного товару; відсутність підстав вважати, що порушення зобов`язання відповідачем потягло за собою значні збитки для позивача, тому, з урахуванням засад добросовісності, справедливості, пропорційності та розсудливості, балансу інтересів сторін, що стало підставою для зменшення на 50% правомірне нарахування сум штрафу та пені. Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи вищенаведене дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягають 254 077,08 грн штрафу та 82 364,46 грн пені, а у задоволенні позову в частині стягнення 254 077,08грн штрафу та 82 364,46грн пені, слід відмовити.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення іншого учасника справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що позивач почав заявляти претензії щодо якості товару після фактичного прийняття товару, що свідчить про відсутність таких претензій на момент приймання товару. Отже, до моменту приймання товару позивач здійснив, або мав здійснити перевірку якості товару, а фактом приймання товару та підписання акту, позивач підтвердив відповідність якості товару на момент приймання, що виключає можливість застосування штрафу передбаченого пунктом 9.3.2 договору. Єдиним доказом поставки неякісного товару зазначено акт від 20.12.2023 року. Однак даний акт має суттєві недоліки в його змісті, зокрема не вказано детальний опис виявлених недоліків товару та не вказано яким чином встановлено невідповідність товару. В акті перевірки, як єдиному доказі по справі, відсутні зазначення, чому саме не відповідає товар з посиланням на конкретні показники. Таким чином, відповідач вважає, що акт від 20.12.2023 не є належним підтвердженням поставки неякісного товару. У такому разі відповідач вважає, що застосування відповідальності, передбаченої пунктом 9.3.2. договору недопустимо, оскільки відсутній факт поставки неякісного товару.

Позивач, заперечуючи доводи апеляційної скарги у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що зі змісту актів приймання-передачі вбачається, що цей акт засвідчує факт передачі постачальником покупцю товару, жодні умови щодо якості товару у актах не відображені. Згодом, коли покупець мав намір використовувати товар за призначенням, ним були виявлені недоліки поставленого товару, які були відображені у акті про приховані недоліки продукції від 02.11.2023 №1. Відповідно до умов договору (п.2.4) покупець надіслав постачальнику відповідне повідомлення (№НХ-1/6732 від 14.12.2023) з пропозицією направити представника для складання двостороннього акту у зв`язку з виявленням недоліків поставленого товару. Згадане повідомлення та копія акту №1 від 02.11.2023 були надіслані постачальнику на зазначену у договорі електронну адресу (копія повідомлення та скрін з електронної адреси позивача були долучені до позовної заяви). 20.12.2023 був складений акт про фактичну якість та комплектність продукції, в якому зафіксований факт постачання за договором товару неналежної якості - 360,7 м.куб дошки хвойних порід обрізної 1-го гатунку, 50 мм. 22.12.2023 на електронну адресу постачальника була надіслана копія згаданого акту від 20.12.2023 та лист (доказ надсилання звернення - скрін з електронної адреси позивача долучений до матеріалів справи), в якому позивач просив постачальника відповідно до п.п. 2.7. та 2.8. Договору протягом 20 (двадцяти) робочих днів з дня складання акту про фактичну якість та комплектність продукції, провести заміну неякісного товару. Позивач зазначає, що встановлені недоліки поставленого товару могли бути виявлені та були виявлені саме при візуальному огляді продукції. Також, позивач вважає надуманими твердження відповідача про те, що він здійснив поставку якісної продукції. Адже окрім акту про фактичну якість та комплектність продукції, складеного 20.12.2023, в якому був зафіксований факт поставки продукції неналежної якості, відповідач добровільно, без жодних заперечень здійснив заміну неякісного товару, що свідчить про його згоду з обставинами, які були зафіксовані в акті про фактичну якість і комплектність продукції.

Таким чином, позивач вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи повно, всебічно встановив та дослідив обставини, що мали значення для розгляду даної справи, висновки суду відповідають обставинам справи, чинному законодавству України, а отже рішення Господарського суду Житомирської області від 09.12.2024 у справі №906/705/24 є законним та обґрунтованим.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

21 серпня 2023 року за результатами проведення відкритих торгів публічних закупівель Рrozorro (оголошення №UА-2023-07-26-009150-а) між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вента Компані" (постачальник) був укладений договір поставки №Л/НХ-23672/НЮ (а.с.11-24), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар відповідно до специфікації №1 (додаток №1 до цього договору), що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар на умовах цього договору (п.1.1. договору) (а.с.11-24).

Найменування товару: пиломатеріали. Код ДК 021:2015 - 03410000-7 Деревина (п.1.2 договору).

Кількість, найменування, технічний опис, рік виготовлення, код УКТЗЕД, виробник та країна виробника товару зазначено у специфікації №1 (додаток №1 до цього договору) (п.1.3 договору) (а.с.25).

Згідно з п.2.1. договору, постачальник повинен поставити покупцю товар, якість якого відповідає нормативно-технічним документам та характеристикам, зазначеним у специфікації №1 (додаток №1 до цього договору).

Відповідно до п. 2.4. договору, при виявленні невідповідності кількості та/або якості, та/або комплектності, та/або асортименту товару виклик представника постачальника для участі у прийманні товару та складання двостороннього акта є обов`язковим. Товар, якість якого не відповідає умовам цього договору та/або щодо якого постачальником не надано або надано не в повному обсязі документи, передбачені п.2.2 цього договору, не приймаються покупцем до врегулювання питання сторонами.

Згідно п. 2.5. договору, при виявленні виробничих дефектів у гарантійні строки зберігання, виклик представника постачальника для складання двостороннього акта є обов`язковий.

Пунктом 2.8. договору передбачено, що строк усунення недоліків або заміни товару в межах гарантійного строку зберігання становить не більше 20 (двадцяти) робочих днів з дня їх виявлення.

Відповідно до п.4.2. договору, поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару.

Строк поставки товару протягом не більше 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту надання письмової рознарядки покупцем.

Місце поставки: (НХ) Служба організації та проведення закупівель, 79025, м.Львів, вул.Широка, 2.

Постачальник зобов`язується за свій рахунок та власними силами усунути недоліки або замінити неякісний товар (п.2.7. договору).

Пунктом п.2.8. договору передбачено, що строк усунення недоліків або заміни товару становить не більше 20 (двадцяти) робочих днів з їх виявлення.

Відповідно до пп.8.3.2 п.8.3 договору, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару, якість, кількість, комплектність та асортимент якого відповідає умовам цього договору.

Пунктом 9.1 договору передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором винна сторона несе відповідальність згідно з цим договором і законодавством.

Згідно з пп. 9.3.2. договору, за поставку товару неналежної якості, комплектності або сортименту, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20 (двадцять) % від вартості поставленого неякісного, некомплектного товару та/або товару неналежного асортименту, при цьому власними силами і засобами замінює неякісний товар.

При порушенні строків усунення недоліків або заміни неякісного, некомплектного товару та/або товару неналежного асортименту, визначених п.2.8 цього договору, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 (нуль цілих, одна десята) % від вартості незаміненого у строк дефектного та/або неякісного, некомплектного товару та/або товару неналежного асортименту за кожен день прострочення. При цьому постачальник не звільняється від виконання своїх зобов`язань здійснити заміну дефектного та/або неякісного, некомплектного товару та/або товару неналежного асортименту, якщо про інше його не попередив письмово покупець.

Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання у повному обсязі взятих на себе за цим договором зобов`язань щодо поставки та оплати товару, а також гарантійних зобов`язань на товар, у межах строків, визначених умовами цього договору (пункту 16.1. договору).

29 серпня 2023 року, 31 серпня 2023 року, 22 вересня 2023 року, 04 жовтня 2023 року, 12 грудня 2023 року позивач надіслав електронною поштою відповідачу рознарядки №НГ/НЗІ-40/1194, №НЗІ/НГ-40/1343, №НЗІ/НГ-40/1344, №НЗІ/НГ-40/1345, № НЗ-І/НГ-40/11438, №Н-40/2237 щодо поставки товару на суму 3 712 188,00 грн (а.с.33-46).

Відповідач на підставі вказаних рознарядок поставив позивачу товар, що підтверджується актами прийому-передачі майна на зберігання від 05.09.2023, 12.09.2023, 27.09.2023, 29.09.2023, 02.10.2023, 03.10.2023, 05.10.2023, 06.10.2023, 10.10.2023, 11.10.2023, 12.10.2023, 13.10.2023, 17.10.2023 (а.с.94-114).

14 грудня 2023 року позивач повідомив відповідача про виявлені недоліки товару та керуючись п.2.4. договору поставки №Л/НХ-23672/НЮ від 21.08.2023 просив протягом 3 робочих днів прибути або направити представника для складання двостороннього акту (а.с.48).

20 грудня 2023 року комісією у складі начальника НХСТ - Назаркевича В.З., провідного інженера НХСТ Тлумака В,О., провідного інженера НХ - Романчука Н.Я., інженера 1 кат. НХ- Паньків І.М., провідного інженера НХМ - Ільків О.І., начальника відділу НХМ - Андрусика Н.М., комірника НХ - Аблаєва Д.Ю., інженера 2 кат. - Балуха Р. складено акт про фактичну кількість і комплектність продукції (а.с.50-51).

Згідно п.п.25.3, 25.4 акту, кількість (вага), перелік продукції такої, що не відповідає вимогам НД або договору поставки та такої, що підлягає заміні постачальником/виробником 360,7 м. куб.

У пункті 26 акту міститься опис виявлених недоліків: "невідповідність технічним та якісним характеристикам 1-му ґатунку дошки хвойних порід обрізної, 50мм".

Згідно з висновком, наведеним у п.30.1 акту, призупинено видачу забракованої продукції до її заміни.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач неналежно виконав свої зобов`язання за договором щодо поставки продукції належної якості та здійснив поставку неякісного товару у кількості 360,7 м.куб. на загальну суму 2 540 770,80 грн.

Враховуючи, що датою виявлення недоліків є 20.12.2023, а саме дата складання акту про фактичну якість і комплектність продукції, в якому зафіксовано факт поставки товару неналежної якості, відповідно до п.2.8 договору поставки від 21.08.2023, граничним днем заміни неякісного товару є 17.01.2024.

Неякісний товар повернений позивачем постачальнику, про що сторонами складені та підписані акти повернення товару неналежної якості від 02.02.2024, від 19.02.2024, від 25.03.2024, від 22.04.2024, від 15.05.2024, якими підтверджений факт повернення відповідачу товару на загальну суму 2 540 770,80 грн (а.с.52-59).

В подальшому, відповідач здійснив заміну неякісного товару та поставив позивачу товар належної якості на загальну суму 2 540 770,80 грн, що підтверджується актами приймання-передачі від 12.02.2024 на суму 285 054,80 грн, від 16.02.2024 на суму 244 004,16 грн, від 20.02.2024 на суму 247 948,80 грн, від 27.02.2024 на суму 245 131,20 грн, від 06.03.2024 на суму 211 672,20 грн, від 24.04.2024 на суму 541 894,92 грн, від 17.05.2024 на суму 545 064,72 грн (а.с.60-69).

Проте, позивачем за порушення умов договору нараховано відповідачу та заявлено до стягнення 508 154,16 грн 20% штрафу за поставку товару неналежної якості та 164 734,92 грн пені за період з 18.01.2024 по 16.05.2024 за прострочення заміни товару понад 20 днів.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 09.12.2024 у справі №906/705/24 позов задоволено частково. Зменшено розмір штрафу та пені на 50%, відповідно до 254 077,08 грн та 82367,46 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента Компані" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" 254 077,08 грн штрафу за постачання неякісного товару; 82367,46 грн пені за прострочення заміни товару неналежної якості; 10093,34 грн судового збору. В позові відмовлено в частині стягнення 254077,08 грн штрафу та 82367,46 грн пені.

4. Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Подібна за змістом норма викладена у статті 193 Господарського кодексу України (тут і далі - в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), за змістом якої суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, викладені у договорі зобов`язання є обов`язковими до виконання сторонами вказаного договору.

Відповідно до частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами частини 1, 3, 4 статті 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 674 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

За положеннями частин першої та другої статті 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Згідно зі статтею 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

У випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Згідно із частиною 1 статті 688 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Відповідно до статті 689 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

За змістом статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 1, 2 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

За приписами частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно із частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Північно-західний апеляційний господарський суд, оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, заперечення на неї, зазначає наступне.

Пунктом 2.1 договору сторони узгодили, що постачальник повинен поставити покупцеві товар, якість якого відповідає нормативно-технічним документам та/або характеристикам, зазначеним у Специфікаціїї №1 (Додаток №1 до цього договору).

Специфікацією №1 визначено шість позицій товару: 1) Обл. №10993; Код УКТЗЕД 4409; Найменування товару: Дошка хвойних порід обрізна 1-й гатунок, 25мм; Технічні характеристики товару, відповідність нормативній документації, кресленик, каталоговий номер, тип, вид, комплектація, тощо: згідно технічного опису Додаток №2; одиниця виміру - м3; кількість 18; 2) Обл. №11007; Код УКТЗЕД 4409; Найменування товару: Дошка хвойних порід обрізна 1-й гатунок, 40мм; Технічні характеристики товару, відповідність нормативній документації, кресленик, каталоговий номер, тип, вид, комплектація, тощо: згідно технічного опису Додаток №2; одиниця виміру - м3; кількість 15; 3) Обл. №11012; Код УКТЗЕД 4409; Найменування товару: Дошка хвойних порід обрізна 1-й гатунок, 50мм; Технічні характеристики товару, відповідність нормативній документації, кресленик, каталоговий номер, тип, вид, комплектація, тощо: згідно технічного опису Додаток №2; одиниця виміру - м3; кількість 549; 4) Обл. №11064; Код УКТЗЕД 4409; Найменування товару: Брус хвойний 100х100мм, 1-й гатунок; Технічні характеристики товару, відповідність нормативній документації, кресленик, каталоговий номер, тип, вид, комплектація, тощо: згідно технічного опису Додаток №2; одиниця виміру - м3; кількість 25; 5) Обл. №424390; Код УКТЗЕД 4409; Найменування товару: Дошка хвойних порід обрізна 1-й гатунок, 30мм; Технічні характеристики товару, відповідність нормативній документації, кресленик, каталоговий номер, тип, вид, комплектація, тощо: згідно технічного опису Додаток №2; одиниця виміру - м3; кількість 31; 6) Обл. №435444; Код УКТЗЕД 4409; Найменування товару: Брус хвойний 50х50, 1-й гатунок; Технічні характеристики товару, відповідність нормативній документації, кресленик, каталоговий номер, тип, вид, комплектація, тощо: згідно технічного опису Додаток №2; одиниця виміру - м3; кількість 3 (а.с.25).

У додатку №2 до договору №Л/НХ-23672/НЮ від 21.08.2023 сторонами узгоджено технічний опис товару по кожній із шести позицій специфікації №1 (а.с.26-31).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору товар у кількості та об`ємі вказаному у специфікації №1 був поставлений постачальником покупцю, що підтверджується актами прийому-передачі майна на зберігання від 05.09.2023, 12.09.2023, 27.09.2023, 29.09.2023, 02.10.2023, 03.10.2023, 05.10.2023, 06.10.2023, 10.10.2023, 11.10.2023, 12.10.2023, 13.10.2023, 17.10.2023 (а.с.94-114).

Згідно п. 2.1. договору, постачальник повинен поставити покупцеві товар, якість якого відповідає нормативно-технічним документам та/або характеристикам, зазначеним у Специфікації №1 ( Додаток № 1 до цього Договору).

Пунктами 2.3., 2.4., 2.5, 2.6. договору, передбачено, що постачальник гарантує якість товару, що постачається протягом строку зберігання: 12 місяців з дня доставки вантажоодержувачу. Гарантійний строк зберігання на товар встановлюється в будь-якому випадку не меншим, ніж встановлено нормативно-технічною документацією та/або виробником. При виявленні невідповідності кількості та/або якості, та/або комплектності, та/або асортименту товару виклик представника постачальника для участі у прийманні товару та складання двостороннього акта є обов`язковим. При виявленні виробничих дефектів у гарантійні строки зберігання, виклик представника постачальника для складання двостороннього акта є обов`язковий. Повідомлення про виклик представника постачальника направляється на його юридичну адресу, зазначену в Договорі, у спосіб, передбачений п. 4.5.

Згідно 5.2. договору, приймання товару за якістю здійснюється у порядку, встановленому Інструкцією «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю», затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 №.П-7 (далі Інструкція П-7).

Відповідно до п.п. а п.6 Інструкції П-7 приймання продукції за якістю та комплектністю здійснюється на складі отримувача при іногородній поставці в строк не пізніше 20 днів після видачі продукції органом транспорту чи надходження її на склад отримувача при доставці продукції постачальником чи при вивезенні продукції отримувачем.

Згідно із п. 14 Інструкції П-7 приймання продукції за якістю і комплектністю здійснюється в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами, а також за супровідними документами, що посвідчують якість та комплектність продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація тощо). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не призупиняє прийомку продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектністю продукції і в акті вказується, які документи відсутні.

За приписами п.16 Інструкції П-7 при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам), договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості та змішання з іншою однорідною продукцією.

Одержувач також зобов`язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника виробника (відправника) з іншого міста, якщо це передбачено в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах при договорі.

Згідно з п.20 Інструкції П-7 за відсутністю представника виробника за викликом отримувача (покупця) у встановлені строки та у випадках, коли виклик іногороднього виробника не є обов`язковим, перевірка якості продукції здійснюється представником відповідної галузевої інспекції за якістю продукції, а перевірка якості товару експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції за якістю.

Відповідно до п.30 Інструкції П-7 акт повинен бути підписаний всіма особами, що брали участь в перевірці якості і комплектності продукції. Особа, яка не згідна зі змістом акту, зобов`язана підписати його із застереженням про свою незгоду і викласти свою думку.

В акті перед підписом осіб, які брали участь у прийманні, повинно бути зазначено, що ці особи попереджені про те, що вони несуть відповідальність за підписання акту, що містить дані, що не відповідають дійсності.

Позивач зазначає, що коли він як покупець мав намір використовувати товар за призначенням, ним були виявлені недоліки поставленого товару.

14 грудня 2023 року позивач повідомив відповідача про виявлені недоліки товару та керуючись п.2.4. договору поставки №Л/НХ-23672/НЮ від 21.08.2023 просив протягом 3 робочих днів прибути або направити представника для складання двостороннього акту (а.с.48-49). Проте, представник відповідача для складання двостороннього акту не з`явився.

20 грудня 2023 року комісією одержувача продукції СП «Служба організації та проведення закупівель» складено акт №1 про фактичну кількість і комплектність продукції (а.с.50-51). Згідно п.п.25.3, 25.4 акту, кількість (вага), перелік продукції такої, що не відповідає вимогам НД або договору поставки та такої, що підлягає заміні постачальником/виробником 360,7 м. куб. У пункті 26 акту міститься опис виявлених недоліків: "невідповідність технічним та якісним характеристикам 1-му ґатунку дошки хвойних порід обрізної, 50 мм".

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з застосуванням до спірних правовідносин положення Інструкції №П-7, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.66, оскільки ця Інструкція розповсюджувалась на відносини, коли дефекти виникали при прийманні продукції виробничо-технічного призначення. Водночас як свідчать встановлені обставини даної справи етап передання-приймання товару за якістю та кількістю в спірних правовідносинах закінчився та відбувся без зауважень. Спір у справі виник в процесі використання/експлуатації товару.

Окрім того, даний відомчий акт колишнього СРСР не може застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки не відповідає положенням частини першої статті 3 ГПК України, і до того ж містить приписи, несумісні із законодавством України і практично невиконувані (зокрема, щодо участі у прийнятті продукції представників галузевих інспекцій по якості продукції, представників громадськості тощо).

Наведена правова позиція узгоджується з постановами Верховного Суду від 12.09.2019 у справі №910/8922/18, від 13.02.2020 у справі №927/293/19, від 01.06.2021 у справі №927/144/20, від 01.07.2021 у справі №916/1068/20, від 10.01.2024 №911/1249/22.

За приписами ст. 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Згідно ч.1 ст.680 ЦК України, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 269 ГК України постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання вироби.

Отже, період приймання продукції за якістю та період гарантійних зобов`язань постачальника за своєю суттю є різними стадіями, що передбачають різні права та обов`язки сторін договору.

Як зазначено колегією суддів вище, сторони у п.2.3. поговору погодили, що постачальник гарантує якість товару, що постачається протягом строку зберігання: 12 місяців з дня доставки вантажоодержувачу.

Таким чином, позивач мав право на пред`явлення вимоги у зв`язку з недоліками товару, на який встановлений гарантійний строк та які (недоліки) були виявлені під час гарантійного строку.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

Стаття 79 ГПК України закріпила в господарському процесі стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 Конвенції). Конвенція та практика ЄСПЛ є джерелом права (ч. 4 ст. 11 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи є вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи вбачається, що неякісний товар - 360,7 м.куб дошки хвойних порід обрізної 1-го гатунку, 50 мм., якість та комплектність якого зафіксовано актом про фактичну якість та комплектність продукції від 20.12.2023 був повернутий позивачем відповідачу, що підтверджується актами повернення товару неналежної якості від 02.02.2024, 19.02.2024, 25.03.2024, 22.04.2024 та 15.05.2024. Всього на підставі зазначених актів про повернення товару неналежної якості відповідачу повернутий товар на суму 2 540 770,80 грн.

Відповідно до п.2.8. Договору строк усунення недоліків або заміни товару в межах гарантійного строку зберігання становить не більше 20 робочих днів з дня їх виявлення.

Відповідач в свою чергу, здійснив заміну неякісного товару, однак з порушенням строків, передбачених п.2.8 договору, що підтверджується актами приймання-передачі від 12.02.2024, від 16.02.2024, від 20.02.2024, від 27.02.2024, від 06.03.2024, від 24.04.2024 та від 17.05.2024.

Таким чином, відповідачем замінено товар неналежної якості 360,7 м.куб дошки хвойних порід обрізної 1-го ґатунку, 50 мм, що свідчить про його згоду з обставинами, які були зафіксовані в акті про фактичну якість і комплектність продукції.

Крім того, Верховний Суд неодноразово наголошував (з урахуванням конкретних обставин справи) на необхідності врахування поведінки учасників спору з точку зору її відповідності принципу добросовісності.

Так, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 зазначив, що добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується на давньоримській максимі "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі цієї доктрини є принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно на них покладається.

З огляду на необхідність врахування поведінки учасників спору, суд апеляційної інстанції дослідивши наявні у матеріалах справи докази, зазначає, що дії відповідача по заміні товару неналежної якості, а згодом під час розгляду даної справи стверджувати про те, що відповідач здійснив поставку якісної продукції; позивачем не надано належного обґрунтування щодо неналежної якості продукції, в чому полягає неналежність якості та яким документом це зафіксовано, а акт від 20.12.2023 року через його істотні недоліки не може вважатись належним доказом фіксування неналежної якості продукції, не відповідає доктрині заборони суперечливої поведінки, що в свою чергу суперечить принципу добросовісності.

Посилання відповідача на недоліки акта про фактичну якість і комплектність продукції, суд вважає безпідставним, оскільки в розумінні п.2.5. договору складення таких документів є передумовою для усунення відповідачем недоліків поставленого товару.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обставини поставки неякісного товару в кількості 360,7 м.куб. дошки хвойних порід, обрізна 1 ґатунок, 50мм одиниць, а також порушення відповідачем строків заміни товару є доведеними, оскільки підтверджуються доказами наявними в матеріалах справи: актом про фактичну якість і комплектність продукції від 20.12.2023; актами повернення товару неналежної якості; актами приймання-передачі, якими відповідачем було добровільно замінено відповідну кількість товару; відсутність будь-яких письмових заперечень відповідача на момент заміни товару стосовно його якості.

Підпунктом 9.3.2. договору передбачено відповідальність постачальника за поставку товару неналежної якості у вигляді штрафу у розмірі 20 % від вартості поставленого неякісного товару, а також відповідальність за порушення строків усунення недоліків або заміни неякісного товару у вигляді пені у розмірі 0,1% від вартості незаміненого у строк дефектного та/або неякісного товару за кожен день прострочення.

Отже, сторони передбачили можливість нарахування штрафу та пені, що узгоджується із приписами ст.ст. 230, 231 ГК України.

Твердження відповідача, що застосування двох видів штрафних санкцій суперечать один одному, судова колегія вважає безпідставним, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.06.2021 у справі №910/12876/19 вказала, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань не лише не заборонено, але й передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. Водночас щодо порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу. Відповідно, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Враховуючи вищевикладене, здійснивши перевірку заявленого позивачем штрафу за поставку товару неналежної якості у вигляді штрафу у розмірі 20 % від вартості поставленого неякісного товару, що становить 508 154,16 грн (2 540 770,80грн х 20% = 508 154,16 грн) та пені у розмірі 0,1% від вартості незаміненого у строк дефектного та/або неякісного товару за кожен день прострочення в розмірі 164 734,92 грн (а.с.5; 155), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога позивача про стягнення з відповідача 508 154,16 грн штрафу за поставку товару неналежної якості та 164 734,92 грн пені за порушення термінів заміни товару є обґрунтованою.

Поряд з цим, при визначенні остаточної суми штрафу та пені, які підлягають стягненню, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.625 ЦК України, викладені у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18, згідно яких суд з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст.625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Такими чином вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Тобто з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Слід зазначити, що законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення штрафних санкцій. При цьому вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до яких вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Приймаючи рішення про зменшення розміру пені та штрафу на 50% суд першої інстанції прийняв до уваги: повне виконання відповідачем зобов`язання що заміни товару неналежної якості; значний розмір штрафних санкцій та мір відповідальності, який становить 26,48% від вартості поставки товару неналежної якості; захищеність інтересів позивача внаслідок заміни неякісного товару; нетривалий термін прострочення виконання зобов`язання щодо заміни неякісного товару; відсутність підстав вважати, що порушення зобов`язання відповідачем потягло за собою значні збитки для позивача.

Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Аналогічної позиції стосовно застосування приписів ст.233 ГК України, ст.551 ЦК України дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 26.07.2018 у справі №924/1089/17, від 12.12.2018 у справі №921/110/18, від 14.01.2019 у справі №925/287/18, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, Велика Палата Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

Таким чином, суд першої інстанції з урахуванням засад добросовісності, справедливості, пропорційності та розсудливості, дійшов правомірного висновку про наявність достатніх правових підстав для зменшення розміру пені та штрафу на 50%.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції, погоджується із висновком суду першої інстанції, про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 254 077,08 грн штрафу та 82 364,46 грн пені, а у задоволенні позову в частині стягнення 254 077,08 грн штрафу та 82 364,46 грн пені, відмовити.

6. Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Таким чином, у апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента Компані" не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента Компані" слід залишити без задоволення, рішення Господарського суду Житомирської області від 09.12.2024 у справі №906/705/24 в частині задоволення позовних вимог, без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента Компані" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 09.12.2024 у справі №906/705/24 в частині задоволення позовних вимог, без змін.

2. Справу №906/705/24 повернути Господарському суду Житомирської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "11" березня 2025 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Коломис В.В.