ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 925/77/25

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго",

про стягнення 12360504,59 грн.

Представники учасників справи:

Позивач Буркова О.М., адвокат;

Відповідач Мельник А.С.

Секретар судового засідання Драченко Т.О.

Суддя Гладун А.І.

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго",

про стягнення 12360504,59 грн.

Представники учасників справи:

Позивач Буркова О.М., адвокат;

Відповідач Мельник А.С.

Секретар судового засідання Драченко Т.О.

Суддя Гладун А.І.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 27.01.2025 Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго".

1.2. Змістом позову є майнова вимога стягнути з відповідача на користь позивача 12360504,59 грн заборгованості за договором про врегулювання небалансів електричної енергії №0530-01041 від 09.05.2019, зокрема 12131921,54 грн основного боргу, 169846,90 грн інфляційних втрат та 58736,15 грн 3% річних.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач не виконав зобов`язання з оплати за спожиту електричну енергію у липні 2023 року, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 12131921,54 грн.

1.4. 28.01.2025 суддя ухвалив позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без руху. Установив Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Господарського суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху доказів сплати до Державного бюджету України судового збору у розмірі 148326,06 грн, докази на підтвердження повноважень тимчасово виконуючого обов`язки голови правління ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" Брехта Олексія Олександровича, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Прилєпова Олександра Аркадійовича.

1.5. У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви. 31.01.2025 позивач подав до суду докази сплати судового у розмірі 148326,06 грн, докази, які підтверджують повноваження тимчасово виконуючого обов`язки голови правління ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" Брехта Олексія Олександровича та представника позивача адвоката Прилєпова Олександра Аркадійовича (а.с. 58-68).

1.6. 03.02.2025 суд ухвалив позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі. Справу ухвалив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив о 14 год. 00 хв. 05.03.2025.

1.7. 03.03.2025 відповідач подав до суду заяву, у якій позов визнав повністю та повідомив, що процесуальні наслідки визнання позову відповідачу відомі, просив прийняти визнання позову відповідачем, задовольнити позов у повному обсязі, вирішити питання щодо застосування при розподілі судових витрат статті 130 ГПК України та частини З статті 7 Закону України "Про судовий збір" (а.с.106-107).

1.8. 05.03.2025 у підготовче засідання з`явились представник позивача адвокат Буркова О.М. та представник відповідача Мельник А.С.

1.9. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

1.10. Відповідно до частини 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

1.11. Відповідно до частини 3 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

1.12. Відповідно до частини 4 статті 185 Господарського процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191,192 цього Кодексу.

1.13. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина, 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України).

1.14. Перевіривши зміст заяви відповідача про визнання позову, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб. Заява про визнання позову від імені відповідача складена та підписана керівником товариства Яненком Вадимом Васильовичем у порядку самопредставництва юридичної особи (а.с. 108).

1.15. Представник позивача адвокат Буркова О.М. у підготовчому засіданні просила позов задовольнити повністю.

1.16. Представник відповідача Мельник А.С. у підготовчому засіданні повідомила, що відповідач позов визнав повністю.

1.17. Враховуючи визнання позову відповідачем, керуючись частиною 3 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку ухвалити рішення у справі за результатами підготовчого провадження у підготовчому засіданні без розгляду справи по суті.

1.18. 05.03.2025 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.

1.19. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/77/25.

Вислухавши пояснення представників учасників справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога про стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує неналежне виконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості електричної енергії для врегулювання небалансів.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі договору поставки; виконання позивачем свого зобов`язання з поставки електричної енергії у липні 2023 року; невиконання відповідачем зобов`язання щодо сплати коштів за спожиту електричну енергію у липні 2023 року; розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача; строк виконання грошового зобов`язання; період прострочення виконання грошового зобов`язання; розмір 3% річних, інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. 03.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧЕРКАСИОБЛЕНЕРГО" звернулося із заявою про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії, згідно якої надало письмову згоду на приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 03.04.2019 (а.с. 7).

3.1.2. 15.05.2019 Приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" надіслало Публічному акціонерному товариству "ЧЕРКАСИОБЛЕНЕРГО" повідомлення №01/17356, у якому повідомило про укладення договору про врегулювання небалансів енергетичної енергії №0530-01041, дата акцептування 09.05.2019. З моменту акцептування заяви про укладення договору в порядку встановленому Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №307 та Законом України "Про ринок електричної енергії", учасник ринку набуває всіх прав та зобов`язань за договором і несе відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору, Правилами ринку та чинним законодавством України (а.с. 8).

3.1.3. 27.01.2023 Приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" видало наказ №58, яким затвердило умови договору про врегулювання небалансів електричної енергії (далі-умови договору) та положення заяви-приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії (далі-заява)(а.с. 9).

3.1.4. 09.05.2019 Приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" та Публічне акціонерне товариство "ЧЕРКАСИОБЛЕНЕРГО" уклали договір про врегулювання небалансів енергетичної енергії №58Відповідно до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії, затвердженого наказом НЕК "УКРЕНЕРГО" від 27.01.2023 №58, Приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" та користувач системи передачі/трейдер/оператор ринку/гарантований покупець в якості учасника ринку (далі СВБ), який приєднався до типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії (далі договір) шляхом підписання заяви - приєднання, уклали цей договір про таке: ( а.с. 9 на звороті 14):

п. 1.1 - цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому;

п. 1.2 - на підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ;

п. 1.3 за цим договором СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи;

п. 1.4 - ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №307 (далі - Правила ринку);

п. 1.5 - врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку;

п. 5.1 - виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього договору;

п. 5.6 подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку;

п. 9.1 - цей договір набуває чинності з дати реєстрації ОСП СВБ відповідно до її заяви приєднання до цього договору і є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява - приєднання. Після реєстрації учасника ринку ОСП зобов`язаний надати такій СВБ витяг з відповідного реєстру;

п. 9.2 якщо жодна із сторін не звернулася до іншої сторони у строк не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах.

3.1.5. 31.07.2023 на виконання договору сторони склали та підписали акт №ВН/23/07-0530 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів згідно з договором від 09.05.2019 №0530-01041, відповідно до якого:

п. 1 СВБ отримала, а ОСП поставив електричну енергію для врегулювання небалансів за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 у обсязі 592,942 МВт/год., за середньозваженою ціною 3984,076638187 грн, загальною вартістю 2834791,64 грн;

п. 2 - ОСП отримав, а СВБ поставила електричну енергію для врегулювання небалансів за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 у обсязі 411,258 МВт/год., за середньозваженою ціною 2251,189326408 грн, загальною вартістю 1110983,54 грн (а.с. 22-23).

3.1.6. 06.11.2023 на виконання договору склали та підписали акт - корегування (врегулювання) №ВР/23/07-0530 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.07.2023 №ВН/23/07-0530 згідно з договором від 09.05.2019 №0530-01041, згідно якого:

п. 1 ОСП продав, а СВБ купила відповідно до договору від 09.05.2019 №0530-01041 в обсягах за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 електричну енергію для врегулювання небалансів, куплена СВБ:

п. 1.1 - за даними акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів у обсязі 592,942 МВт/год., за середньозваженою ціною 3984,076638187 грн, загальною вартістю 2834791,64 грн;

п. 1.2 за фактичними даними комерційного обліку у обсязі у обсязі 2840,963 МВт/год., за середньозваженою ціною 4149,115761099 грн, загальною вартістю 14144981,23 грн;

п.1.3 збільшення обсягу та вартості у обсязі 2248,021 МВт/год., загальною вартістю 11310189,59 грн;

п. 2 СВБ продав, а ОСП купив відповідно до договору від 09.05.2019 №0530-01041 в обсягах за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 електричну енергію для врегулювання небалансів, куплена ОСП:

п. 2.1 - за даними акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів у обсязі 411,258 МВт/год., за середньозваженою ціною 2251,189326408 грн, загальною вартістю 1110983,54 грн;

п. 2.2 за фактичними даними комерційного обліку у обсязі у обсязі 129,900 МВт/год., за середньозваженою ціною 1855,604234026 грн, загальною вартістю 289251,59 грн;

п.2.3 збільшення обсягу та вартості у обсязі 15,607 МВт/год., загальною вартістю 31063,97 грн;

п. 2.4 зменшення обсягу та вартості у обсязі 296,965 МВт/год., загальною вартістю 852795,92 грн (а.с. 15-17).

3.1.7. 21.11.2024 на виконання договору позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру за електричну енергію для врегулювання небалансів (INVOICE) №417 за період з 01.07.2023 до 31.07.2023 на суму 12131921,54 грн, у якому встановив строк для оплати протягом 5 днів з дня отримання, який 21.11.2024 отримав відповідач (а.с. 18-21).

3.1.8. За розрахунком позивача за поставлену електричну енергію для врегулювання небалансів у липні 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 12131921,54 грн, за прострочення виконання грошового зобов`язання розмір 3% річних за період з 27.11.2024 до 24.01.2025 становить 58736,15 грн, розмір інфляційних втрат за період з 01.12.2024 до 31.12.2024 становить 169846,90 грн (а.с. 23).

3.2. Відповідач доказів на спростування доводів позивача не подав, позов визнав повністю.

3.3. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

3.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.5. На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані позивачем докази суд визнає належними.

3.6. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.7. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, позивач подав письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані позивачем отримані з порушенням закону. Докази подані позивачем суд визнає допустимими.

3.8. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

3.9. Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані позивачем, суд визнає достовірними.

3.10. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

3.11. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.12. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.5. Враховуючи, належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

4.5.1. між сторонами виникло майнове господарське зобов`язання на підставі договору врегулювання небалансів електричної енергії;

4.5.2. за період з 01 липня 2023 року до 31 липня 2023 року позивач поставив, а відповідач прийняв електричну енергію вартістю 12131921,54 грн;

4.5.3. за поставлену позивачем електричну енергію у липні 2023 року відповідач не сплатив;

4.5.4. розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача липень 2023 року становить 12131921,54 грн;

4.5.5. строк виконання відповідачем зобов`язання за договором закінчився 26.11.2023;

4.5.6. прострочення виконання грошового зобов`язання розпочалося з 27.11.2023.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

5.2. Згідно з частиною першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

5.3. Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

5.4. Дослідивши зміст та характер зобов`язань, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання.

5.5. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

5.6. Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.7. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

5.8. Відповідно до частини першої статті 264 Господарського кодексу України матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

5.9. Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

5.10. Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

5.11. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

5.12. Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

5.13. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (частина 2 статті 714 Цивільного кодексу України).

5.14. Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

5.15. Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

5.16. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві ціну проданого товару, а продавець зобов`язаний передати у власність покупця оплачений товар.

5.17. Відповідно до частини 1 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

5.18. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (частина 2 статті 693 Цивільного кодексу України).

5.19. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця (частина 3 статті 693 Цивільного кодексу України).

5.20. Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.21. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.22. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

5.23. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

5.24. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

5.25. Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

5.26. Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

5.27. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

5.28. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права (статті 625 ЦК України), викладені в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.07.2019 у справі №756/3966/17, Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №643/21744/19, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

5.29. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

5.30. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

6.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору про врегулювання небалансів електричної енергії.

6.2. Причиною виникнення спору є несплата відповідачем позивачу за поставлену електричну енергію у липні 2023 року в розмірі 12131921,54 грн.

6.3. Звертаючись з позовом, позивач прагне захистити своє майнове право та отримати плату за поставлений товар.

6.4. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права. Зобов`язання, що виникли між сторонами, за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

6.5. За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

6.6. За період з 01 липня 2023 року до 31 липня 2023 року позивач передав, а відповідач прийняв електричну енергію вартістю 12131921,54 грн.

6.7. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача за липень 2023 року становить 12131921,54 грн.

6.8. Відповідач визнав розмір заборгованості за спожиту ним електричну енергію у липні 2023 року у розмірі 12131921,54 грн.

6.9. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

6.10. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

6.11. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

6.12. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

6.13. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

6.14. Невиконання відповідачем своїх обов`язків у зобов`язанні порушує право позивача на належне виконання зобов`язаною стороною свого обов`язку у зобов`язанні та отримання плати за поставлений товар.

6.15. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 12131921,54 грн боргу за спожиту електричну енергію у липні 2023 року суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

6.16. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

6.17. 21.11.2024 на виконання договору позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру за електричну енергію для врегулювання небалансів (INVOICE) №417 за період з 01.07.2023 до 31.07.2023 на суму 12131921,54 грн.

6.18. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

6.19. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

6.20. Відповідно до пункту 5.1 договору виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього договору.

6.21. У рахунку-фактурі за електричну енергію для врегулювання небалансів (INVOICE) №417 від 21.11.2024 позивач встановив відповідачу строк для його оплати 5 днів з моменту отримання, який 21.11.2024 отримав відповідач.

6.22. Строк виконання відповідачем зобов`язання зі сплати за отриману електричну енергію у липні 2023 року закінчився 26.11.2023.

6.23. З 27.11.2023 розпочався відлік строку прострочення виконання зобов`язання відповідачем з оплати за поставлену електричну енергію у липні 2023 року у розмірі 12131921,54 грн.

6.24. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

6.25. У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу укладеного договору та закону (частини другої статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

6.26. У кредитора згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

6.27. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

6.28. За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

6.29. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

6.30. За розрахунком позивача розмір 3% річних за період з 27.11.2023 до 24.01.2025 становить 58736,15 грн (а.с. 23).

6.31. За розрахунком позивача розмір інфляційних втрат за період з 01.12.2023 до 31.12.2024 становить 169846,90 грн (а.с. 23).

6.32. Перевіривши розрахунки позивача, суд дійшов висновку про їх відповідність періоду нарахування та сумі боргу, а методика нарахування відповідає висновку щодо застосування статті 625 ЦК України, викладеному у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

6.33. Розрахунок позивача щодо розміру 3% річних та інфляційних втрат повністю визнав відповідач (а.с. 106-107).

6.34. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 169846,90 грн інфляційних втрат та 58736,15 грн 3% річних суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. За подання позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 148326,06грн на підставі платіжної інструкції №В-559 від 29.01.2025 (а.с. 59).

7.3. Відповідач позов визнав.

7.4. Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

7.5. Згідно з частиною 3 статті 7 Закону України Про судовий збір у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

7.6. Враховуючи, вимоги частини 3 статті 7 Закону України Про судовий збір, частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 74163,03 грн.

7.7. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.8. Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні повністю, судовий збір у розмірі 74163,03 грн грн, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, суд покладає на відповідача.

Керуючись статтею 7 Закону України Про судовий збір, статтями 14, 129, 130, 185, 191, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (ідентифікаційний код 22800735, адреса місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, 285) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (ідентифікаційний код 00100227, адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25) 12131921,54 грн (дванадцять мільйонів сто тридцять одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 54 копійки) боргу, 58736,15 грн (п`ятдесят вісім тисяч сімсот тридцять шість гривень 15 копійок) 3% річних, 169846,90 грн (сто шістдесят дев`ять тисяч вісімсот сорок шість гривень 90 копійок) інфляційних втрат, 74163,03 грн (сімдесят чотири тисячі сто шістдесят три гривень 03 копійки) судових витрат зі сплати судового збору.

Повернути Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" (ідентифікаційний код 00100227, адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 74163,03 грн (сімдесят чотири тисячі сто шістдесят три гривень 03 копійки), сплачений згідно з платіжною інструкцією №В-559 від 29.01.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення суду складене 11.03.2025.

Суддя А.І. Гладун