ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 Справа № 914/2084/24

За позовом: Заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Радехівської міської ради, м. Радехів Львівська область,

до відповідача: Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Радехівське лісомисливське господарство», м. Радехів Львівська область,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів

про відшкодування шкоди у розмірі 1 328 311, 98 грн

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Амбіцької І.О.

Представники учасників справи:

від прокуратури: Місінська Мар`яна Андріївна,

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Левицький Андрій Олексійович представник,

від третьої особи: не з`явився.

Заступник керівника Львівської обласної прокурати в інтересах держави в особі Радехівської міської ради звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Радехівське лісомисливське господарство» про відшкодування шкоди у розмірі 1 328 311, 98 грн, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Ухвалою господарського суду від 27.08.2024 відкрито провадження у справі № 914/2084/24 за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 23.09.2024.

Хід розгляду справи викладено у відповідних ухвалах суду, зокрема ухвалою суду від 13.01.2025 підготовче судове засідання відкладено на 03.02.2025. Ухвалою суду від 03.02.2025 підготовче провадження закрито, призначено справу до розгляду по суті на 03.03.2025.

У судове засідання 03.03.2025 прокурор з`явився, просив позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

У судове засідання 03.03.2025 представник позивача не з`явився, причин неявки не повідомив.

У судове засідання 03.03.2025 представник відповідача з`явився, заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання 03.03.2025 представник третьої особи не з`явився, причин неявки не повідомив.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 03.03.2025 справу розглянуто по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позиція прокурора.

Заступник керівника Львівської обласної прокурати позовні вимоги обґрунтовує тим, що в ході вивчення матеріалів кримінального провадження № 000511 встановлено, що у період січня-жовтня 2020 року службові особи ДП «Радехівське лісомисливське господарство» на ділянках лісництва, а саме, у межах кв. 3 вид. 16, кв. 2 вид. 10, кв. 29 вид.1-1, кв. 29 вид.1-2, кв. 17 вид. 23 Бендюзького лісництва на території Радехівської міської ради здійснили незаконну вирубку 93 дерев різних порід, які в подальшому перевозили та реалізовували третім особам, чим спричинили заподіяння шкоди державі на загальну суму 1 328 311, 98 грн. Розмір шкоди підтверджується долученим висновком судово-економічної експертизи Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 23.10.2020 № 6/3-75.

На думку прокурора, відповідач, як постійний лісокористувач в контексті статті 17 Лісового кодексу України, допустив протиправну бездіяльність у вигляді невчинення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконного вирубування на підвідомчій йому території земель лісового фонду, чим завдав шкоду у розмірі 1 328 311, 98 грн.

Зазначені обставини, на думку прокурора, свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів держави в особі Радехівської міської ради і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду з цим позовом.

Позиція позивача.

Позивач у судовому засіданні 03.02.2025 підтримав заявлені прокурором позовні вимоги у повному обсязі.

Позиція відповідача.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач вважає, що долучені до позову докази містять суперечності, неточності та складені з порушенням норм чинного законодавства.

Також відповідач вказує, що для доведення факту проведення незаконних рубок лісу необхідним є проведення планового або позапланового заходу Державною екологічною інспекцією у Львівській області, однак екоінспекція відповідну перевірку не проводила, акту про порушення не складала, а висновок експерта у кримінальному провадженні не може бути належним доказом для підтвердження розміру шкоди.

Окрім цього, у відзиві на позовну заяву відповідач звертає увагу суду, що у постанові Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 907/449/22 висловлено правові позиції, що можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог прокурора у даній справі, з мотивів неправильності покладення на відповідача обов`язку зі спростування вказаних прокурором відомостей без надання оцінки їх достовірності, розрахунок шкоди не може грунтуватися на припущеннях прокурора, та якщо відповідач не довів відсутність його вини в незаконній порубці дерев, то це є підставою для застосування деліктної відповідальності. Крім того, на думку відповідача строк позовної давності щодо звернення прокурора з позовом у даній справі є пропущеним.

Позиція третьої особи.

Представник третьої особи у судове засідання 03.03.2025 року не з`явився, пояснень по суті спору не надав.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновків про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з таких мотивів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно зі статтею 1 Лісового кодексу Украі?ни (далі ЛК Украі?ни), ліси Украі?ни є і?і? національним багатством і за своі?м призначенням та місцем розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функціі? та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на територіі? Украі?ни, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд Украі?ни і перебувають під охороною держави.

Відповідно до ст. 16 та ст. 17 ЛК Украі?ни, право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державноі? власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. У постійне користування ліси на землях комунальноі? власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

За змістом статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

В частині 2 статті 19 ЛК України передбачено, що постійні лісокористувачі зобов`язані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення; вести первинний облік лісів.

Підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень (п. 5 ст. 64 ЛК України).

Відповідно до частин 1, 5 статті 86 ЛК України, організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. Забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Як встановлено судом, ДСГП «Ліси України» в особі філії «Радехівське лісомисливське господарство» є постійним лісокористувачем відповідно до ст.17 ЛК України.

В ході вивчення матеріалів кримінального провадження № 000511 прокурором встановлено, що службові особи Бендюзького лісництва ДП «Радехівське ЛМГ», правонаступником якого є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Радехівське лісомисливське господарство», в період січня-жовтня 2020 року, на ввірених ділянках лісництва, незаконно, тобто без наявності відповідних дозвільних документів (лісорубних квитків), використовуючи своє службове становище, здійснюючи рубки головного користування, діючи всупереч вимогам Методичних вказівок з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків, вчинили порубку 291 дерева різних порід, які в подальшому перевозили та реалізовували третім особам, чим спричинили заподіяння шкоди державі на суму 2 610 309, 70 грн.

У межах території Радехівської міської ради здійснено незаконну вирубку 93 дерев на суму 1 328 311 грн, а саме у межах кв. 3 вид. 16, кв. 2 вид. 10, кв. 29 вид.1-1, кв. 29 вид.1-2, кв. 17 вид. 23 Бендюзького лісництва.

З метою підтвердження факту незаконної порубки, у межах кримінального провадження № 0000511 було проведено ряд оглядів лісових ділянок, зокрема у межах кв. 3 вид. 16, кв. 2 вид. 10, кв. 29 вид. 1-1, кв. 29 вид. 1-2, кв. 17 вид. 23 Бендюзького лісництва. Такі огляди проводились у присутності представників Бендюзького лісництва ДП «Радехівське ЛМГ» та державних інспекторів Державної екологічної інспекції у Львівській області і оперуповноважених УСР у Львівській області.

У подальшому, з урахуванням протоколів оглядів Державною екологічною інспекцією у Львівській області (далі - Інспекція) на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», проведено розрахунок розмірів завданих збитків.

При проведенні розрахунку уповноваженими особами Інспекції взято до уваги лісорубні квитки, що видавались постійним лісокористувачем у межах згаданих вище кварталів та виділів Бендюзького лісництва. Лісорубний квиток, відповідно до п. 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 № 761, є основним документом, на підставі якого здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів, ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів.

До матеріалів справи долучено також висновок судово-економічної експертизи від 23.12.2020 № 6/3-75, яку було проведено Тернопільським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в межах кримінального провадження № 0000511, з метою обрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вирубування дерев на території ДП «Радехівське ЛМГ».

Так, у межах кв. 3 вид. 16 Бендюзького лісництва складено протокол огляду від 13.10.2020, за результатами якого виявлено 147 пнів дерев. При проведенні розрахунку Інспекцією взято до уваги лісорубний квиток № 93 від 02.06.2020, матеріально-грошову оцінку із переліком дерев лісосіки та складено розрахунок завданих збитків від 25.11.2020 за 13 пнів незаконно зрубаних дерев, що становить 365 362, 21 грн (згідно з висновком експертизи - 365 362, 55 грн).

У межах кв. 2 вид. 10 Бендюзького лісництва складено протокол огляду від 16.10.2020, за результатами якого виявлено 208 пнів. Також складено порівняльну таблицю № 8. З урахуванням лісорубного квитка № 111 від 19.06.2020, матеріально грошових оцінок та переліку дерев лісосіки Інспекцією нараховано розмір збитків у сумі 188 152, 47 грн (згідно з висновком експертизи - 205 511, 03 грн).

У кв. 29 вид. 1-1 Бендюзького лісництва проведено огляд лісової ділянки, за результатами чого 20.10.2020 складено протокол та порівняльну таблицю № 1. В межах цього виділу виявлено 127 пнів, однак з урахуванням лісорубного квитка № 69 від 30.03.2020 Інспекцією збитки нараховано лише за 16 дерев, що складає 425 394, 52 грн (згідно з висновком експертизи - 425 394, 90 грн).

Також, у кв. 29 вид. 1-2 Бендюзького лісництва, за результатами проведеного огляду складено протокол від 20.10.2020 та порівняльну таблицю № 2. Так, виявлено 76 пнів, однак з урахуванням лісорубного квитка № 69 від 30.03.2020, шкоду нараховано лише за 7 дерев, що становить 170 921, 35 грн (згідно з висновком експертизи -170 921, 49 грн).

У кв. 17 вид. 23 Бендюзького лісництва внаслідок проведеного огляду складено протокол від 16.10.2020 та порівняльну таблицю № 9, за результатми чого виялено 242 пні, однак з урахуванням лісорубного квитка № 95 від 17.06.2020 шкоду нараховано лише за 34 дерева, що складає 161 122, 10 грн (згідно висновку експертизи - 161 122, 01 грн).

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ).

Приписами пункту 1 абзацу 2 статті 19 ЛК України визначено, що постійні лісокористувачі зобов`язані забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку. Нормами пункту 5 статті 64 (Основні вимоги щодо ведення лісового господарства) ЛК України визначено, що підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від незаконних рубок.

Відповідно до частин 1, 5 статті 86 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від незаконних рубок; забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Отже, постійний лісокористувач повинен забезпечувати охорону і захист лісів від незаконних рубок. Цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Таку правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2018 у справі № 909/976/17, у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 909/1111/16, від 20.08.2018 у справі № 920/1293/16, від 23.08.2018 у справі №917/1261/17, від 19.09.2018 у справі № 925/382/17, від 09.12.2019 у справі № 906/133/18, від 20.02.2020 у справі № 920/1106/17.

В даному випадку порушення вимог законодавства виявлено на території ДСГП «Ліси України» в особі філії «Радехівське ЛМГ», яке у розумінні ст. 17 ЛК України є постійним лісокористувачем.

За приписами статей 63, 64, 86, 89, 90 ЛК України, організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів, зокрема від незаконних рубок, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу. Враховуючи вищенаведене, посадовими особами ДП «Радехівське ЛМГ» (на сьогоднішній день уже філії) не було забезпечено виконання покладених на підприємство обов`язків щодо охорони лісу та допущено незаконну порубку, внаслідок якої лісу заподіяна шкода на суму 1 328 311, 98 грн, яка має бути відшкодована підприємством.

В провадженні Господарського суду Львівської області (суддя Рим Т.Я.) перебувала справа № 914/669/22 за позовом заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Червоноградської міської ради до Державного підприємства "Радехівське ЛМГ" про відшкодування збитків у розмірі 2 489 395, 40 грн. За результатами розгляду справи, рішенням Господарського суду Львівської області від 10.04.2024 позовні вимоги прокурора частково задоволено.

У ході розгляду справи № 914/669/22 господарським судом досліджено усі докази щодо факту незаконно проведених рубок у межах кримінального провадження № 0000511, а висновки суду викладені у цій справі, мають важливе значення при розгляді даного позову.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 23.01.2025 постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.07.2024 та рішення Господарського суду Львівської області від 10.04.2024 у справі № 914/669/22 залишено без змін про часткове задоволення позову та стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Радехівське лісомисливське господарство" на користь Червоноградської міської ради 833 696, 82 грн завданої навколишньому природному середовищу шкоди.

При цьому, підставами для часткової відмови у задоволенні позовних вимог прокурора у справі № 914/669/22 стало те, що не усі квартали і виділи Бендюзького лісництва, у межах якого проведено незаконну порубку дерев, перебувають у адміністративних межах Червоноградської міської ради - позивача у справі № 914/669/22. Зокрема, кв. 3 вид. 16, кв. 2 вид. 10, кв. 29 вид. 1-1, кв. 29 вид. 1-2, кв. 17 вид 23 Бендюзького лісництва знаходиться у адміністративних межах Радехівської міської ради.

Відтак, даний позов (у справі № 914/2084/24) пред`явлений прокурором з метою стягнення частини завданих збитків щодо незаконної порубки дерев, вчиненої на території позивача, у задоволенні яких було відмовлено в межах розгляду справи № 914/669/22.

Факт незаконної порубки дерев на підвідомчій відповідачеві території, внаслідок чого лісу завдано шкоду, підтверджено матеріалами про лісопорушення, досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000511 та розрахунком розміру шкоди.

Щодо аргументів відповідача, то суд відхиляє їх з огляду на наступне.

У п. 81 постанови Верховного Суду від 18.05.2023 у справі № 914/669/22 (якою скасувано судові рішення та передано справу на новий розгляд) зазначено про те, що наявність вироку у кримінальному провадженні щодо притягнення службових осіб за незаконну порубку лісу не є визначальним для покладення на лісокористувача цивільно-правової відповідальності на підставі ст. 1166 ЦК України.

Також, у п. 79 постанови Верховного Суду від 18.05.2023 у вказаній справі констатовано, що такий доказ як акт перевірки Державної екологічної інспекції сам по собі не може бути єдиним чи вичерпним підтвердженням правопорушення природоохоронного законодавства. Подані сторонами докази, на підтвердження своїх вимог та заперечень, мають бути оцінені судами як окремо кожен так і в їх сукупності. Таким чином, незважаючи на те, що факт незаконної порубки виявлений не за результатами перевірки контролюючого органу, а у межах кримінального провадження, це не може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Необхідно зазначити, що Верховний Суд у справах № № 907/449/22 906/366/20, 920/1106/17, 927/1096/16, 920/1106/17, 906/1338/18, виснував, що порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання збитків державі.

Згідно з висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2018 у справі № 909/976/18, Верховного Суду у справах № 907/181/22, № 914/669/22, № 907/449/22, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. При цьому, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами. Окрім цього, Верховний Суд у справі № 907/181/22 погодився з висновками суду першої та апеляційної інстанцій про те, що такі докази, як протоколи огляду місця події у межах кримінального провадження, відомості попневого переліку, розмір нарахованої шкоди, що підтверджена висновком судової інженерно-екологічної експертизи, є належними та допустимими доказами наявності у діях лісокористувача вини щодо незабезпечення ним охорони та збереження лісу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими доказами, висновками експертів (п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 73 ГПК України).

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах висловлював правову позицію про те, що висновки експертиз, які проведені в межах кримінального провадження повинні оцінюватися господарським судом в сукупності з іншими доказами на загальних підставах відповідно до вимог ст. 86 ГПК України.

Зокрема, згідно з правовими висновками, які містяться у постанові Верховного Суду від 25.03.2021 у справі № 752/21411/17 та у постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 759/15556/18, що на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України враховуються господарським судом, висновки експерта, які проведені у кримінальному провадженні містять інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений, та є належними і допустимим доказами, дослідженими судом відповідно до визначеного законом порядку. У випадку незгоди з висновком експерта за результатами експертизи, проведеної у кримінальному провадженні особа має право заявити клопотання про призначення експертизи, виклавши у клопотанні підстави незгоди з цим висновком та зазначивши вимоги до повторної експертизи спірних договорів. Відтак, висновки експерта у кримінальному провадженні визнаються судом як письмові докази у даній справі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України). Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що складається з протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; настання шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків; під шкодою необхідно розуміти, зокрема зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом; причинний зв`язок, як елемент складу цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а отже, доведенню підлягає факт того, що його протиправні дії є причиною, а шкода - наслідком такої протиправної поведінки. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника. Отже, при зверненні з позовом про стягнення шкоди, прокурор повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні шкоди. Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 79 ГПК України визначає, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши долучені до матеріалів справи докази суд прийшов до висновку що відповідач як постійний лісокористувач не забезпечив збереження непризначених для порубки дерев, а допустив їх самовільну порубку на підпорядкованій йому території, тобто не запобіг порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів і не вжив відповідних заходів щодо їх усунення. Прокурором доведено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправну бездіяльність відповідача у вигляді незабезпечення належної охорони та захисту лісових насаджень; шкоду, розмір якої доказово підтверджено; причинно-наслідковий зв`язок шкоди з протиправною поведінкою відповідача (бездіяльністю) - заподіяння збитків зумовлено невиконання ним обов`язку щодо здійснення заходів з охорони лісів від незаконних рубок, відтак стягненню з відповідача підлягає 1 328 311, 98 грн шкоди.

Щодо підставності звернення прокурора з цим позовом, то відповідно до ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Як встановлено судом, територія у межах кв. 3 вид. 16, кв. 2 вид. 10, кв. 29 вид. 1-1, кв. 29 вид. 1-2, кв. 17 вид. 23 Бендюзького лісництва ДП «Радехівське ЛМГ» (у межах якого виявлено факти незаконної порубки деревини) перебуває у адміністративно-територіальних межах Радехівської міської ради.

Таким чином, в даному випадку Радехівська міська рада є органом, до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища якого мають стягуватися шкода, завдана внаслідок незаконної порубки лісових ресурсів.

Враховуючи викладене, шкода, заподіяна навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки деревини, завдана Радехівській міській раді, а факт невідшкодування такої призводить до недоотримання коштів місцевим бюджетом, що порушує інтереси територіальної громади та не може залишатися без реагування органів прокуратури.

На виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» листом від 06.05.2024 № 12-583 вих-24 прокурором попередньо, до звернення до суду, повідомлено Радехівську міську раду про наявність шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. З отриманої відповіді Радехівської міської ради від 16.05.2024 № 1360 вбачається, що останньою не вжито заходів щодо стягнення завданої шкоди у судовому порядку. У той же час, позивач не заперечував щодо пред`явлення позову прокурором, відтак прокурор звернувся до господарського суду з дотриманням вимог чинного законодавства. При цьому позов прокурором подано з дотриманням строків позовної давності.

Виходячи із викладеного вище, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог прокурора, що підлягають до задоволення повністю.

Відшкодування витрат прокурора, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9а, ) в особі філії «Радехівське лісомисливське господарство» (80200, м. Радехів, вул. Витківська, 26, ідентифікаційний код ВП 44967579) на користь держави в особі Радехівської міської ради шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті незаконної порубки лісу, у розмірі 1 328 311, 98 грн (на рахунок: , UA0013847, отримувач ГУК Львів/Радехівська тг/24062100, банк отримувача: Казначейство України МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 24062100).

3. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9а, ) в особі філії «Радехівське лісомисливське господарство» (80200, м. Радехів, вул. Витківська, 26, ідентифікаційний код ВП 44967579) на користь Львівської обласної прокуратури (отримувач: Львівська обласна прокуратура розрахунковий рахунок р/р UА0000774 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172, отримувач - Львівська обласна прокуратура, ) 19 924, 68 грн судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 11 березня 2025 року.

Суддя Манюк П.Т.