ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.03.2025 Справа № 908/554/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі суду: судді Давиденко І.В., розглянувши матеріали заяви

за позовом Заступника керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області, ідентифікаційний код (вул.Залізнична, 17, м.Запоріжжя, 69002 в інтересах держави в особі:

позивача 1: Український державний фонд підтримки фермерських господарств, ідентифікаційний код 20029342 (вул.Януша Корчака, 9/12, м.Київ, 03190)

позивача 2 : Запорізьке відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, ідентифікаційний код 25490940 (вул.Святого Миколая, 37-В, м.Запоріжжя, 69063)

до відповідача: Фермерського господарства «Лаврик В.О.», ідентифікаційний код 33809041 (вул.Вишнева, 241, с.Орлове Мелітопольського району Запорізької області, 72341)

про стягнення 180 000 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява Заступника керівника Мелітопольської окружної прокуратури Кісілічак С.В. Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі позивача 1 - Український державний фонд підтримки фермерських господарств, , позивача 2 - Запорізьке відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до Фермерського господарства «Лаврик В.О.» про стягнення 180 000 грн за договором про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству № 134ФГ-2019.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 07.03.2025, здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/554/25 та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.

Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 1 ст. 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Частиною 3 ст. 22 Закону України Про судоустрій і статус суддів встановлено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява має подаватися за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 ГПК України.

За приписами ч.ч. 5, 6 ст. 44 ГПК України юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.

Юридична особа може набувати процесуальних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників у випадках, коли відповідно до закону чи установчого документа така юридична особа набуває та здійснює права, а також несе обов`язки через своїх учасників.

Частиною 1 статті 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Зокрема, частиною 2 ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як вбачається зі змісту позовної заяви (титульного аркуша позовної заяви, де зазначено відомості щодо сторін спору), прокурор зазначив позивачем 1 Український державний фонд підтримки фермерських господарств (код 20029342) та позивачем 2 в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (код 25490940).

При цьому у прохальній частині позовної заяви прокурор просить стягнути заявлену суму «на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (03190, м.Київ, вул..Януша Корчака, буд.1, ідентифікаційний код 20029342) в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (69063, м.Запоріжжя, вул.Святого Миколая, 37-В, розрахунковий рахунок: IВАN UA Документ сформований в системі «Електронний суд» 06.03.2025 17 0015503, в Державній казначейській службі України м. Київ, МФО 820172, назва банку: Держказначейська служба України, м. Київ ГУДКСУ у м. Київ, , призначення платежу: часткове повернення зворотної фінансової допомоги відповідно до договору № 134ФГ-2019 від 09.10.2019)».

Відповідно до статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до чинного законодавства, юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

Згідно зі ст. 64 Господарського кодексу України функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством.

Частиною 1 ст. 95 Цивільного кодексу України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (ч. 3 ст. 95 ЦК України).

Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру (ч. 5 ст. 95 ЦК України).

Тобто, філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією. Втім, не маючи статусу юридичної особи, такі підрозділи не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Як визначено у п.п. 1.7 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18, коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу. Необхідно також враховувати, що саме лише зазначення в установчих документах чи положенні про наявність у відокремленого підрозділу права представляти юридичну особу в суді (господарському суді) не свідчить про надання такому підрозділові відповідних повноважень та визначення їх кола.

Таким чином, у спірних правовідносинах, за правилами встановленими процесуальним законодавством, в якості позивача може виступати юридична особа, або юридична особа в особі її представництва (якщо представництво наділене відповідними повноваженнями і про це є належні докази).

Відповідно до ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 25490940 (який вказано в позові на титульному аркуші як код позивача 2) значиться Запорізьке відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств як відокремлений Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (код 20029342).

Відокремлений підрозділ (філія) не є юридичною особою та не має самостійної господарської процесуальної дієздатності.

Проте, в позовній заяві визначено позивачем -2 саме Запорізьке відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств.

Слід підкреслити, що виходячи з приписів ст. ст. 4, 45 ГПК України, сторонами в господарському процесі можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування. Тобто, можливість подання позову відокремленим підрозділом юридичної особи чинним процесуальним законом не передбачена.

Разом з тим, позовна заява це процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. З аналізу норм чинного в Україні законодавства, а також положень доктрини права вбачається, що елементами позову, які є його структурними складовими та визначають його зміст, є предмет та підстави позову.

Предметом позову, як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення.

При цьому, позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Прокурором визначено склад учасників спору за заявленими вимогами як позивач 1 та позивач 2, де Запорізьке відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств визначена окремим статусом позивач - 2, у той час як вимоги про стягнення спірної суми заявлено до Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств.

Суд не наділений повноваженнями визначати склад сторін самостійно.

З огляду на викладене, прокурору слід визначити статус учасників справи (позивачів/позивача), враховуючи заявлені позовні вимоги, які сформульовані в прохальній частині позову, оскільки вони складають предмет спору та саме щодо них приймається судове рішення, при цьому виходячи з суб`єктної юрисдикції та процесуальної правоздатності визначених осіб у позовній заяві.

Відтак, в даному випадку наявна необхідність у визначенні заявником процесуального складу учасників спору за позовної заявою згідно з положеннями статей 41, 45 ГПК України та виходячи з предмета спору та суб`єктної юрисдикції.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву Заступника керівника Мелітопольської прокуратури Запорізької області в інтересах держави до ФГ «Лаврик В.О.» слід залишити без руху та надати прокурору строк для усунення виявлених недоліків, а саме: визначити, згідно зі статтями 41, 45 ГПК України, склад учасників спору позивачів/позивача.

Частинами 3 та 4 ст. 174 ГПК України передбачено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Заступника керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області (вх. №607/08-07/25 від 07.03.2025) залишити без руху.

2. Надати Заступнику керівника Мелітопольської окружної Запорізької області прокурору строк для усунення недоліків терміном десять днів з дня отримання вказаної ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків, в якій:

- визначити, згідно зі статтями 41, 45 ГПК України, склад учасників спору відповідачів/відповідача, виходячи з заявлених позовних вимог.

3. Одночасно із направленням документів на усунення недоліків до суду направити їх копії позивачу/позивачам.

4. Роз`яснити прокурору, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута її заявнику на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

5. Направити ухвалу суду прокурору, позивачам на офіційні електронні адресу в електронній формі із застосуванням ЄСІТС.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя І.В. Давиденко