ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2025 р. Справа №914/2070/23

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді МАТУЩАКА О.І.

суддів: КРАВЧУК Н.М.

СКРИПЧУК О.С.

За участю секретаря судового засідання Бабій М.

позивача - Теслюк Т.Ю. (адвокатка);

відповідача - Галадій А.М. (адвокат);

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Ратуша (вх. ЗАГС №01-05/30/25 від 03.01.2025)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.12.2024 (повний текст - 23.12.2024, суддя Ділай У.І.)

про виправлення описки

у справі № 914/2070/23

за позовом Акціонерного товариства Комерційний інвестиційний банк, м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Ратуша, м.Львів

за участі третьої особи, що

не заявляє самостійних вимог

на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Гал-Леобуд, м. Львів

про звернення стягнення на предмет іпотеки

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ратуша», за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд» про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором кредиту №02-1/3к-49 від 26.10.2010.

Господарський суд Львівської області 21.05.2024 ухвалив рішення та оголосив його вступну та резолютивну частини, відповідно до якої:

"1. Позов задоволити частково.

2. Звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 22 жовтня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Колдубай Н.П. за р.№2507, на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ратуша» (79000, місто Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, буд. 25, ідентифікаційний код 38821865), а саме: нерухоме майно: нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, буд. 242, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 на користь АТ «Комінвестбанк» (м. Ужгород, вул. Гойди, 10, ідентифікаційний код 19355562), в рахунок погашення заборгованості по договору кредиту № 02-1/3К-49 від 26.10.2010 в сумі 26996414,10 грн шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, яка буде визначена на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом згідно з оцінкою майна під час проведення виконавчих дій не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд» (79000, Львівська область, місто Львів, вулиця Дорошенка, будинок 19, ідентифікаційний код 22336350) на користь Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Юрія Гойди, будинок,10, ідентифікаційний код 19355562) 325974,67грн судового збору.

4.У задоволенні решти вимог відмовлено."

Рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2024 набрало законної сили 03.09.2024, у зв`язку із прийняттям Західним апеляційним господарським судом ухвали, якою закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі в справі ОСОБА_1 , на рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2024 у справі № 914/2070/23 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Водночас встановивши, що в мотивувальній частині рішення судовий збір покладений на відповідача, оскільки спір виник з його вини, а в пункті 3 рішення від 21.05.2024 зазначено, що судовий збір стягнуто з ТОВ «Гал-Леобуд», яке було третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Господарський суд Львівської області, керуючись ст. 243 ГПК України, постановив 18.09.2024 ухвалу про виправлення описки в п. 3 резолютивної частини рішення від 21.05.2024 не змінюючи суті рішення та виклав його в такій редакції: « 3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ратуша» (79000, місто Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, буд. 25, ідентифікаційний код 38821865) на користь Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Юрія Гойди, будинок,10, ідентифікаційний код 19355562) 325974,67грн судового збору.»

Постановою від 17.10.2024 Західний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ТОВ «Фірма «Ратуша» задовольнив. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 18.09.2024 про виправлення описки в п. 3 резолютивної частини рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2024 у справі № 914/2070/23 скасував.

27.11.2024 до суду першої інстанції АТ «Комерційний інвестиційний банк» повторно подав заяву про виправлення помилки в рішенні.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 17.12.2024 заяву АТ «Комерційний інвестиційний банк» задоволив. Виправив допущену описку у п. 3 резолютивної частини рішення від 21.05.2024 у справі №914/2070/23 не зачіпаючи суті рішення та виклав п. 3 у такій редакції: «Стягнути з ТОВ «Фірма «Ратуша» (79000, м.Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, б. 25, ідентифікаційний код 38821865) на користь АТ «Комерційний інвестиційний банк» (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Юрія Гойди, б.,10, ідентифікаційний код 19355562) 325 974,67 грн судового збору.

У вказаній ухвалі суд зазначив, що в мотивувальній частині рішення суду від 21.05.2024 суд дійшов висновку про покладення судового збору за подання позову у цій справі на відповідача ТОВ «Фірма «Ратуша», однак у резолютивній частині рішення помилково вказав про стягнення судового збору із третьої особи ТОВ «Гал-Леобуд».

ТОВ «Фірма «Ратуша» подало апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, в якій просить її скасувати. Покликається на те, що суд першої інстанції повторно допустив порушення процесуальних норм після скасування Західним апеляційним господарським судом попередньої ухвали про виправлення цієї ж описки. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не виправив описку, а змінив суть резолютивної частини рішення, оскільки суд не просто змінив найменування сторони, а поклав судові витрати на іншу особу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну ск4аргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. Вважає, що суд правомірно виправив допущені ним у рішенні неточності щодо найменування сторони, з якої суд стягнув судові витрати та не змінював суті судового рішення.

Позивач подав відповідь на відзив, а відповідач додаткові пояснення, які протокольною ухвалою суду залишено без розгляду, як такі, що подані поза межами встановленого строку.

Інших клопотань та заяв, в порядку статті 207 ГПК України, учасники у справі не подавали.

В судовому засіданні взяли участь представники позивача та відповідача, які навели доводи та заперечення по суті апеляційної скарги.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права місцевим господарським судом, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Після повернення матеріалів цієї справи до місцевого господарського суду, встановивши, що в мотивувальній частині рішення судовий збір покладений на відповідача, оскільки спір виник з його вини, а в п. 3 рішення від 21.05.2024 зазначено, що судовий збір стягнути з ТОВ «Гал-Леобуд», яке було третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Господарський суд Львівської області, керуючись ст. 243 ГПК України, 17.12.2024 постановив ухвалу про виправлення описки в п. 3 резолютивної частини рішення не змінюючи суті рішення та виклав його в новій редакції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 243 ГПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.

Отже, законом передбачені випадки, коли недоліки рішення суду можуть бути усунені тим самим судом, що його ухвалив.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) орфографічна, граматична, пунктуаційна помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Такі помилки зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Як правило, описка, як мовна помилка, не спотворює текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: помилкове розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів тощо.

Отже, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання. Таким чином, виправлення допущених у рішенні, ухвалі, описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть рішення, ухвали.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.01.2024 у справі №910/65/14.

Так, місцевий господарський суд, розглянувши заяву позивача та встановивши, що в мотивувальній частині рішення судовий збір покладений на відповідача, оскільки спір виник з його вини, а в п. 3 резолютивної частини рішення від 21.05.2024 зазначено про стягнення судового збору з ТОВ «Гал-Леобуд», яке було третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Господарський суд Львівської області, керуючись ст. 243 ГПК України, 17.12.2024 постановив ухвалу про виправлення описки в п. 3 резолютивної частини рішення не змінюючи суті рішення та виклав його в новій редакції.

В оскаржуваній ухвалі суд зазначив, зокрема, про те, що в п. 3 резолютивної частини рішення від 21.05.2024 допущено технічну описку, а саме: не правильно зазначено найменування боржника, його та код ЄДРПОУ, тому, з урахуванням положень ч. 1 ст. 243 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для виправлення зазначеної описки.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що зі змісту мотивувальної частини рішення суду від 21.05.2024 вбачається, що суд дійшов висновку про покладення судового збору за подання позову у цій справі на відповідача, а тому суд першої інстанції дійшов правомірно встановив наявність допущеної у п. 3 резолютивної частини рішення описки, яка підлягає виправленню.

Колегія суддів вважає безпідставними покликання скаржника на те, що виправляючи допущену описку, суд змінив суть рішення, що не допускається.

Так, суть рішення суду складає вирішення позовних вимог по суті. Водночас до позовних вимог не належить вирішення питання про відшкодування судових витрат, оскільки таке стосується процесуальних (процедурних) питань, які вирішуються як під час прийняття рішення про прийняття судом будь-яких звернень до суду, які в силу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» оплачуються судовим збором, так і питань розподілу таких витрат за наслідками завершення (вирішення) судового спору.

Правила розподілу судових витрат чітко регламентовані нормами ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; а у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, ст. 45 ГПК України визначає, що сторонами є позивач та відповідач.

З аналізу наведених норм вбачається, що ГПК України не передбачає можливості покладення судового збору на інших осіб, аніж позивач чи відповідач, в той час, як ТОВ «Гал-Леобуд» має статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Отже, покладення судом обов`язку на ТОВ «Гал-Леобуд» відшкодування судового збору було б безпідставним та в сукупності із змістом мотивувальної частини рішення суду, визнається судом апеляційної інстанції не інакше як технічна помилка (описка).

З огляду на зазначене, заміна у п. 3 резолютивної частини рішення суду від 21.05.2024 найменування юридичної особи, її адреси та коду ЄДРПОУ, як описки ухвалою від 17.12.2024 у цій справі не призвела до втручання в законність, обґрунтованість, обов`язковість і незмінність судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду справи по суті спору.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги зазначене та наявність правових підстав для виправлення описки у цій частині оскаржуваного судового рішення місцевого господарського суду за наявності самої описки у розумінні приписів статті 243 ГПК України, є підставою для відмови у скасуванні ухвали суду від 17.12.2024 про виправлення описки.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 270, 275 , 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ратуша» залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.12.2024 у справі №914/2070/23 без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Повний текст постанови складено та підписано 06.03.2025.

Головуючий суддя О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК