ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 Справа № 917/2181/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю АРТ-АГРО, м. Полтава

до Фермерського господарства ВОЛЯ-2, село Ковалівка

про стягнення 49 717,24 грн

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю АРТ-АГРО з позовом до Фермерського господарства ВОЛЯ-2 про стягнення 49 717,24 грн заборгованості за договором № ДГ-0101/Н від 27.01.2022.

Відповідач у відзиві від 30.12.2024 (вхід. № 101 від 06.01.2025; а.с. 68-70) проти задоволення позовних вимог заперечує; посилається на те, що додатку від 20.03.2022 до договору не існує, відповідач його не підписував, навів заперечення стосовно кількості, строків та документального оформлення поставленого товару та сплату судового збору позивачем в більшому розмірі, ніж встановлено законодавством.

У відзиві відповідач заявив клопотання про витребування у позивача додаткових доказів.

Ухвалою від 09.01.2025 суд задовольнив це клопотання та витребував докази.

З клопотанням від 17.01.2025 (вхід. № 614 від 17.01.2025; а.с. 82-83) позивач на виконання вимог ухвали від 09.01.2025 подав витребувані докази - рахунок на оплату № 873 від 10.05.2022 та додаток № 1 від 27.01.2022 до договору № ДГ 0101Н від 27.01.2022.

Інших заяв по суті спору не надходило.

У цій справі суд вчинив такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2024 (а.с. 38) цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т.М. за номером справи № 917/2181/24.

Ухвалою від 10.12.2024 суд залишив позовну заяву без руху та встановив строк для усунення недоліків (а.с. 42-43).

Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки, про що подав заяву від 13.12.2024 (а.с. 47-49).

Ухвалою від 20.12.2024 (а.с. 63-64) суд відкрив провадження у справі № 917/2181/24 постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та встановив сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Ухвала від 20.12.2024 була вручена позивачу, представнику позивача та відповідачу 20.12.2024 о 15:21, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 20.12.2024 до електронного кабінету у системі Електронний суд (а.с. 65, 66, 67).

Відповідно до п. 2 ч. 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Отже, ухвала від 20.12.2024 доставлена сторонам в установленому порядку.

Відповідач у відзиві на позов від 30.12.2024 (вхід. № 101 від 06.01.2025) заявив клопотання про витребування у позивача таких доказів: 1) додатку від 20.03.2022 до договору № ДГ 0101Н від 27.01.2022; 2) рахунку на оплату № 899 від 25.05.2022; 3) рахунку на оплату № 777 від 11.04.2022; 4) рахунку № 873 від 10.05.2022; 5) рахунку на оплату № 873 від 10.05.2022.

Ухвалою від 09.01.2025 (а.с. 78) суд витребував у Товариства з обмеженою відповідальністю АРТ-АГРО докази - додаток від 20.03.2022 до договору № ДГ 0101Н від 27.01.2022 та рахунок № 873 від 10.05.2022, інші докази позивач подав до матеріалів справи разом із заявою про усунення недоліків позову.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В зв`язку з необхідністю подання сторонами доказів та пояснень щодо спірних правовідносин, для забезпечення процесуальних прав сторін та з метою об`єктивного дослідження обставин справи, а також перебуванням судді на навчанні, прийняття рішення суд відклав на розумний строк.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю АРТ-АГРО (далі - продавець, позивач) та Фермерським господарством ВОЛЯ-2 (далі покупець, відповідач) укладено договір поставки № ДГ-0101/Н від 27.01.2022 (далі Договір, а.с. 12-15).

Відповідно до п. 1.1. Договору продавець зобов`язується в строки, визначені договором, передати у власність покупця (поставити) товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість.

Згідно із п. 1.2. Договору найменування товару: насіння сільськогосподарських культур в асортименті, визначеному в додатках до цього договору, які складають його невід`ємну частину.

У п. 2.2 Договору вказано, що за відсутності заперечень покупця можлива поставка іншого найменування (сорту або гібриду) товару аналогічної якості.

Відповідно до п. 4.1. Договору термін поставки товару визначається у додатках до цього договору. Допускається дострокова поставка товару. У разі дострокової поставки продавець зобов`язується повідомити (в будь-якій формі) покупця про дату дострокові поставки товару.

Пунктом 5.1. Договору визначено, що ціна за одиницю товару кожного найменування в національній валюті та її еквівалент в іноземній грошовій валюті наводиться в додатках до цього договору. Пунктом 5.2. Договору встановлено, що загальна вартість товару та її еквівалент в іноземній грошовій валюті визначається шляхом складання вартості окремих партій товару, визначених у додатках до цього договору.

Згідно із п. 6.1. Договору загальна вартість товару повинна бути сплачена покупцем у строк, встановлений в додатках до цього договору.

Відповідно до п. 7.1. Договору поставка здійснюється на умовах та в місці поставки, визначених в додатках до цього договору.

Позивач та відповідач уклали та підписали Додаток № 1 від 27.01.2022 до Договору (а.с. 16), згідно з умовами якого продавець поставляє покупцю товар:

насіння кукурудзи Р8723, 13 мішків, ціна за одиницю 136,84 доларів США, ціна за одиницю в еквіваленті в гривнях - 4519,32 грн, загалом 58 751,16 грн;

насіння кукурудзи П9071, 13 мішків, ціна 142,11 доларів США, ціна за одиницю в еквіваленті в гривнях - 4693,14 грн, загалом 61 010,82 грн;

насіння соняшнику Марбелія КЛ (імпорт), 11 мішків, ціна за одиницю 142,32 доларів США, ціна за одиницю в еквіваленті в гривнях 4700,00 грн, загалом 51 700,00 грн;

насіння соняшнику Р64LЕ99(П64ЛЕ99), 11 мішків, ціна за одиницю 175,44 доларів США, ціна за одиницю в еквіваленті в гривнях 5794,00 грн, загалом 63 734,00 грн;

насіння кукурудзи Р8409, 13 мішків, ціна за одиницю 131,58 доларів США, ціна за одиницю в еквіваленті в гривнях - 4345,50,00 грн, загалом 56 491,50 грн,

все разом на суму 291 687,48 грн, у т.ч. ПДВ 35 821,27 грн.

У Додатку № 1 до Договору визначено строк проведення оплати - до 20 жовтня 2022 року.

Відповідно до двостороннє підписаної видаткової накладної № 168 від 11.04.2022 (а.с. 17) продавець поставив покупцю (відповідачу) на виконання умов Договору та Додатку № 1 до нього, товар на загальну суму 83 075,00 грн, а саме:

- насіння соняшнику Р64LЕ99(П64ЛЕ99) Круїзер, 2 мішки, ціна з ПДВ/мішок - 5794,00 грн, на загальну суму 11 588,00 грн;

- насіння кукурудзи П9170, 13 мішків, ціна з ПДВ/мішок - 5499,00 грн, на загальну суму 71 487,00 грн.

Поставка вказаного товару по зазначеній накладній також підтверджується наданою двостороннє підписаною товарно-транспортною накладною № Р168 від 11.04.2022 (а.с. 18-19).

На оплату вказаного товару позивач виписав відповідачу рахунок на оплату № 777 від 11.04.2022 (а.с.52) суми 83075,00 грн.

Відповідач вказаний товар оплатив за платіжним документом 21.05.2024 № 1166 на суму 83075,00 грн (з призначенням платежу за насіння соняшника, кукурудзи згідно з рахунком № 777 від 11.04.2022), що підтверджується випискою банку від 21.05.2024 (а.с.21).

Відповідно до п. 5.3. Договору сторони, крім встановлення валюти зобов`язання в гривнях, додатково визначають грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, використовуючи середній Міжбанківський валютний курс продажу відповідної іноземної валюти за даними сайту minfin.com.ua на дату, що передує даті підписання Договору та відповідного Додатку до Договору.

У випадку зміни курсу гривні щодо середнього Міжбанківського валютного курсу продажу іноземної валюти на дату, що передує даті відвантаження товару більше, ніж на 1%, Продавцем може бути здійснена при відвантаженні товару та оформленні видаткової накладної відповідний перерахунок вартості товару в гривнях пропорційно до зміни середнього Міжбанківського валютного курсу продажу валюти за даними сайту http://minfin.com.ua/currency/mb/ на дату, що передує даті відвантаження продукції.

Якщо додатками до Договору передбачається відчуження товару на умовах відстрочки або розстрочки платежу, ціна товару і його загальна вартість може бути змінена Продавцем шляхом виставлення Покупцеві відповідного рахунку-фактури у випадку зміни середнього міжбанківського валютного курсу продажу іноземної валюти до гривні на дату, яка передує даті оплати, більше, ніж на 1% відносно середнього міжбанківського валютного курсу продажу іноземної валюти до гривні, що діяв на дату укладення відповідного Додатку до цього Договору та/або оформленні відповідної видаткової накладної на поставлену партію товару.

Пунктом 5.3.1. Договору сторони погодили, що при відвантажені товару або для виставлення рахунку-фактури Продавець залишає за собою право в односторонньому порядку використати курс, що перевищує середній міжбанківський валютний курс продажу відповідної іноземної валюти до гривні, який буде діяти на дату, що передує даті відвантаження товару або даті, що передує даті оплати. У випадку недосягнення сторонами згоди щодо зміни ціни, сторони розривають Договір в частині невиконання зобов`язань без нарахування будь-яких штрафних санкцій. У разі наявності попередньої оплати Продавець повертає Покупцю суму передплати, отриманої за товар стосовно якого не було досягнуто згоди щодо зміни ціни.

Згідно із п. 5.4. Договору, якщо після укладення даного Договору державними органами влади будуть введені додаткові збори, мита, податки при імпорті товару, Продавець залишає за собою право змінювати ціну товару на розмір введених додаткових платежів.

На підставі вказаних вище пунктів Договору ТОВ «Арт-Агро» надіслало на адресу ФГ «ВОЛЯ-2» лист-вимогу від 30.07.2024 № 3007-1 (а.с.22-23) та Акти погодження суми розрахунку-коригування ціни (а.с.24-27), зокрема:

1) акт від 29.11.2022 по рахунку на оплату № 693 від 27.01.2022 за поставлений товар:

- насіння соняшника 99 - ціна первинна 5794,00 грн (шт.), ціна оновлена 7386,00 грн; сума первинна 63 734,00 грн, сума оновлена 81 246,00 грн - різниця між первинною та оновленою 17 512,00 грн;

2) акт від 29.11.2022 по рахунку на оплату № 777 від 11.04.2022 за поставлений товар:

- насіння кукурудзи 9170 - ціна первинна 5499,00 грн (шт.), ціна оновлена 6647,40 грн; сума первинна 71 487,00 грн, сума оновлена 86 416,20 грн - різниця між первинною та оновленою 14 929,20 грн;

- насіння соняшника 99 - ціна первинна 5794,00 грн (шт.), ціна оновлена 7004,00 грн; сума первинна 11 588,00 грн, сума оновлена 14 008,00 грн - різниця між первинною та оновленою 2 420,00 грн;

3) акт від 13.12.2022 по рахунку на оплату № 873 від 10.05.2022 за поставлений товар:

- насіння соняшника 99 - ціна первинна 5794,00 грн (шт.), ціна оновлена 7004,01 грн; сума первинна 40 558,00 грн, сума оновлена 49 028,04 грн - різниця між первинною та оновленою 8 470,04 грн;

4) акт від 25.11.2022 по рахунку на оплату № 899 від 25.05.2022 за поставлений товар:

- насіння соняшника 99 - ціна первинна 5794,00 грн (шт.), ціна оновлена 7386,00 грн; сума первинна 23 176,00 грн, сума оновлена 29 544,00 грн - різниця між первинною та оновленою 6 386,00 грн.

Відповідач у відповіді від 04.08.2024 (а.с.29-30) на вказаний лист-вимогу повідомив позивачу про відмову оплачувати вказані кошти збільшеної ціни, оскільки товар було оплачено із запізненням внаслідок форс-мажорних обставин та в зв`язку із ненаданням продавцем видаткових накладних на поставлений товар; крім того позивач не забезпечив поставку всього товару за договором.

ТОВ «Арт-Агро» заявив до стягнення 49 717,24 грн суму збільшеної ціни за товар, розраховану на підставі 5.3,п. 5.3.1 Договору (із розрахунку: 17 512,00 грн + 14 929,20 грн + 8470,04 грн + 6386,00 грн = 49 717,24 грн ).

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В статті 628 ЦК України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В статті 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Спірні правовідносини між сторонами виникли в зв`язку з укладенням та виконанням договору поставки.

Згідно із ст. 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ця норма кореспондується із приписами статті 524 ЦК України, згідно з якою зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Таким чином, положення чинного законодавства хоч і передбачають обов`язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, але не містять заборони визначення грошового еквіваленту зобов`язань в іноземній валюті.

Відтак, коригування платежів, в основі якого лежить зміна курсової різниці (зміна курсу гривні стосовно долара), прямо не заборонена та не суперечить чинному законодавству України.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07.10.2014 у справі №910/763/13 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №916/706/17, а також у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 910/10191/17.

Відповідно до п. 5.3. Договору сторони, крім встановлення валюти зобов`язання в гривнях, додатково визначають грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, використовуючи середній Міжбанківський валютний курс продажу відповідної іноземної валюти за даними сайту minfin.com.ua на дату, що передує даті підписання Договору та відповідного Додатку до Договору.

У випадку зміни курсу гривні щодо середнього Міжбанківського валютного курсу продажу іноземної валюти на дату, що передує даті відвантаження товару більше, ніж на 1%, Продавцем може бути здійснена при відвантаженні товару та оформленні видаткової накладної відповідний перерахунок вартості товару в гривнях пропорційно до зміни середнього Міжбанківського валютного курсу продажу валюти за даними сайту http://minfin.com.ua/currency/mb/ на дату, що передує даті відвантаження продукції.

Якщо додатками до Договору передбачається відчуження товару на умовах відстрочки або розстрочки платежу, ціна товару і його загальна вартість може бути змінена Продавцем шляхом виставлення Покупцеві відповідного рахунку-фактури у випадку зміни середнього міжбанківського валютного курсу продажу іноземної валюти до гривні на дату, яка передує даті оплати, більше, ніж на 1% відносно середнього міжбанківського валютного курсу продажу іноземної валюти до гривні, що діяв на дату укладення відповідного Додатку до цього Договору та/або оформленні відповідної видаткової накладної на поставлену партію товару.

Пунктом 5.3.1. Договору сторони погодили, що при відвантажені товару або для виставлення рахунку-фактури Продавець залишає за собою право в односторонньому порядку використати курс, що перевищує середній міжбанківський валютний курс продажу відповідної іноземної валюти до гривні, який буде діяти на дату, що передує даті відвантаження товару або даті, що передує даті оплати.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 83 075,00 грн по видатковій накладній № 168 від 11.04.2022 (а.с. 17) та товарно-транспортній накладній № Р168 від 11.04.2022 (а.с. 18-19), а саме:

- насіння соняшнику Р64LЕ99(П64ЛЕ99) Круїзер, 2 мішки, ціна з ПДВ/мішок - 5794,00 грн, на загальну суму 11 588,00 грн;

- насіння кукурудзи П9170, 13 мішків, ціна з ПДВ/мішок - 5499,00 грн, на загальну суму 71 487,00 грн.

На оплату цього товару позивач виписав відповідачу рахунок № 777 від 11.04.2022 (а.с.52) на суму 83075,00 грн.

Відповідач вказаний товар оплатив за платіжним документом 21.05.2024 № 1166 на суму 83075,00 грн (з призначенням платежу за насіння соняшника, кукурудзи згідно з рахунком № 777 від 11.04.2022), що підтверджується випискою банку від 21.05.2024 (а.с.21).

У позовній заяві вимоги розрахунок курсової різниці ціни товару позивач визначив у відповідності та на підставі доданих до позову Актів погодження суми розрахунку-коригування ціни (а.с.24-27).

У акті від 29.11.2022 погодження суми розрахунку-коригування ціни по рахунку на оплату № 777 від 11.04.2022 за поставлений товар визначено:

- насіння кукурудзи 9170 - ціна первинна 5499,00 грн (шт.), ціна оновлена 6647,40 грн; сума первинна 71 487,00 грн, сума оновлена 86 416,20 грн - різниця між первинною та оновленою 14 929,20 грн;

- насіння соняшника 99 - ціна первинна 5794,00 грн (шт.), ціна оновлена 7004,00 грн; сума первинна 11 588,00 грн, сума оновлена 14 008,00 грн - різниця між первинною та оновленою 2420,00 грн.

Загальна сума курсової різниці по цій поставці визначена позивачем у позові в сумі 17349,20 грн.

При перевірці правильності здійсненого позивачем перерахунку вартості товару в гривнях пропорційно до зміни середнього Міжбанківського валютного курсу продажу валюти за даними сайту http://minfin.com.ua/currency/mb/ від повідно до умов п. 5.3 п. 5.3.1 Договору суд встановив наступне.

За даними сайту http://minfin.com.ua/currency/mb/ середній Міжбанківський валютний курсу продажу валюти долару США становив:

станом на 26.01.2022 (на дату, що передує даті додаткової угоди № 1 від 27.01.2022) 28,7400 грн;

станом на 28.11.2022 (на дату, що передує даті акту від 29.11.2022 погодження суми розрахунку-коригування ціни по рахунку на оплату № 777) 36,9343 грн (тобто збільшення на 29%);

станом на 20.05.2024 (на дату, що передує даті оплати товару 21.05.2024) 39,6900 грн (тобто збільшення на 38%).

Таким чином, наявні підстави для здійснення перерахунку вартості товару згідно з умовами п. 5.3 та п. 5.3.1 Договору, оскільки наявна зміна курсу гривні щодо середнього Міжбанківського валютного курсу продажу іноземної валюти більше, ніж на 1%.

За розрахунком суду пропорційне збільшення вартості товару за рахунком № 777 від 11.04.2022 (станом на дату акту від 29.11.2022 погодження суми розрахунку-коригування ціни по цьому рахунку) становить 24091,75 грн (із розрахунку: 83075 + 29% = 107166,75; 107166,75 83075 = 24091,75).

Позивач у позові по рахунку № 777 від 11.04.2022 заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача 17349,20 грн суми, на яку збільшилася вартість товару, що не перевищує розрахункову суму.

У ч. 1 статті 14 ГПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 17349,20 грн суми, на яку збільшилася вартість товару внаслідок курсової різниці, суд визнає обґрунтованими та задовольняє.

Щодо заперечень відповідача проти позову з тих підстав, що додатку від 20.03.2022 до договору № ДГ-0101/Н від 27.01.2022 не існує, суд вказує наступне.

У позові позивач вказав, що 20 березня 2022 між продавцем та покупцем був підписаний додаток № 1 до договору.

До матеріалів справи позивач надав додаток № 1 від 27.01.2022 до Договору (а.с.16) без зазначення дати його підписання, в якому вказано, що товар має бути поставлений до 20.03.2022.

Позивач у клопотання від 17.01.2025 (а.с.82-83) пояснив, що в Додатку № 1 до договору визначено 20.03.2022 датою, до якої товар поставлявся від ТОВ «Арт-Агро» до ФГ «Воля-2».

Визначені у позові умови поставки по Додатку № 1 повністю співпадають з умовами поставки, які вказані у додатку № 1 від 27.01.2022 до Договору (а.с.16).

Підписання додатку № 1 від 27.01.2022 також підтверджується відповідачем у відзиві.

Доказів існування інших додатків сторони суду не надали та їх існування заперечують.

Отже, матеріалами справи підтверджується врегулювання сторонами правовідносин за додатком № 1 від 27.01.2022 до Договору із датою поставки до 20.03.2022. Саме на підставі цього додатку позивач заявляв вимоги.

Щодо позовних вимог про стягнення курсової різниці по рахунка на оплату № 693 від 27.01.2022, № 873 від 10.05.2022, № 899 від 25.05.2022 суд зазначає наступне.

У ч.1 ст. 662 ЦК України вказано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно із ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно із ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У статті 664 ЦК України вказано, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Згідно із ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК України).

У п. 7.1 Договору вказано, що постачання здійснюється на умовах та в місці поставки, визначених у додатках до цього договору.

У додатку № 1 від 27.01.2022 зазначено, що поставка здійснюється на таких умовах: транспортом постачальника на склад покупця за адресою: Полтавська обл., Шишацький район, село Ковалівка.

У п.9.1 Договору зазначено, що передача-приймання товару здійснюється у пункті поставки, вказаному у додатках до цього договору.

Згідно з п. 7.2 Договору перехід права власності на товар відбувається в момент фактичної передачі товару та підписання видаткових накладних на товар.

Позивач не надав до матеріалів справи належних доказів передачі відповідачу товару, вказаного у рахунках на оплату № 693 від 27.01.2022, № 873 від 10.05.2022, № 899 від 25.05.2022, а саме не надав відповідних видаткових накладних, які б підтверджували поставку товару відповідачу та перехід до відповідача права власності на цей товар згідно з п. 7.2 Договору, також не надав відповідних товарно-транспортних накладних, які б підтвердили факт поставки товару у місце постачання, вказане у Додатку № 1 до договору.

Відповідно до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В ст. 76 ГПК України вказано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

У ч. 1 ст. 79ГПК Українизазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

В обґрунтування вимог позивач надав лише рахунки на оплату № 693 від 27.01.2022, № 873 від 10.05.2022, № 899 від 25.05.2022 (а.с.51, 56, 57) та акти від 29.11.2022, від 13.12.2022, від 25.11.2022 погодження коригування ціни по цим рахункам (а.с.24, 26, 27).

Проте ці докази складені позивачем одноособово, відповідач ці рахунки та акти не підписав.

Отже, вказані докази не є належними доказами поставки товару відповідачу.

З огляду на викладене, позивач не довів належними доказами факт поставки вказаного товару у місце вказане у Додатку № 1, не довів факту прийняття цього товару відповідачем, і, як наслідок, не довів, що настав строк оплати за цей товар відповідно до умов Договору, а також не довів наявності підстав для заявлення вимог про стягнення курсової різниці щодо вартості товару.

З огляду на викладене, у цій частині відсутні підстави для задоволення позовних вимог на загальну суму 32368, 04 грн збільшення вартості товару, вказаного у рахунках на оплату № 693 від 27.01.2022, № 873 від 10.05.2022, № 899 від 25.05.2022. Тому у цій частині позовних вимог суд відмовляє.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати, понесені ним у цій справі на сплату судового збору та на професійну правову допомогу.

Суд встановив, що за подачу цього позову позивач сплатив 8268,05 грн судового збору за платіжною інструкцією № 2207 від 02.08.2024 (а.с. 9). Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 05.08.2024 (а.с. 39).

Предметом позовних вимог є стягнення з відповідача 49717,24 грн.

З цих вимог судовий збір належить сплачувати в сумі 3028,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, надмірно сплачена сума судового збору становить 5240,05 грн та підлягає поверненню позивачу.

На цей час позивач клопотання про повернення судового збору до суду не подав, тому питання про повернення судового збору суд вирішить після надходження відповідного клопотання від позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З позовних вимог на суму 17349,20 грн, які задоволені судом, судовий збір належить сплачувати у сумі 3028,00 грн, ці витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Як зазначено у частинах 1-3 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Позивач у позові вказав попередній розрахунок витрат на професійну правову допомогу у цій справі. Згідно із ч. 8 ст. 129 ГПК України сторони мають право подати докази в підтвердження розміру судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Керуючись ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути Фермерського господарства ВОЛЯ-2 (село Ковалівка, Шишацький район, Полтавська область, 38010; ідентифікаційний код 37457039) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АРТ-АГРО (вул. Сосюри, буд. 25, м. Полтава, 36000; ідентифікаційний код 39827019) 17349 грн 20 коп. боргу, 3028 грн 00 коп. - відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 03.03.2025.

Суддя Т. М. Безрук