ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.03.2025 Справа №905/3/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги", м.Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Всесто", м.Лиман, Донецька область

про стягнення 312237,46грн.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги", звернулося до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Всесто", про стягнення суми боргу за спожиту електроенергію у розмірі 285534,71грн. за період жовтень, грудень 2023 року, 3% річних у розмірі 7724,52 грн., інфляційних витрат у розмірі 8213,43грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції "Надійна - Донецьк", щодо оплати рахунків, отриманих від постачальника, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за спожиту у жовтні, грудні 2023 року електричну енергію, що стало підставою для нарахування інфляційних втрат та процентів річних.

Ухвалою від 07.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

03.02.2025 до суду від відповідача надійшли відзив на позовну заяву вих.№002-31.01.2025 від 31.05.2025 та клопотання про поновлення строку на надання відзиву.

10.02.2025 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення з клопотанням про надання відповідачу можливості подати ці додаткві пояснення.

13.02.2025 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів. У поданому клопонні відповідач просить суд: поновити пропущений строк для подання клопотання про витребування доказів; витребувати у АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" докази.

19.02.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої позивач підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач просить поновити строк для надання відповіді на відзив, прийняти відповідь на відзив на позовну заяву, долучити до матеріалів справи копію акту та рахунку за листопад 2021 р. з сервісу «Особовий кабінет», а також доказ оплати рахунку за листопад 2021 року, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

20.02.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про витребування доказів.

Ухвалою від 20.02.2025 поновлено ТОВ "Всесто" процесуальний строк для подання клопотання про витребування доказів; у задоволенні клопотання ТОВ "Всесто" про витребування доказів, відмовлено.

Інших заяв та/або клопотань з процесуальних питань до суду не надходило.

Розглянувши клопотання відповідача про поновлення строку на надання відзиву та клопотання про надання відповідачу можливості подати додаткві пояснення, суд зазначає про таке:

У поданому клопотані про поновлення строку на надання відзиву представник відповідача просить про поновлення строку на подання суду відзиву на позовну заяву, мотивуючи вказане тим, що для підготовки відзиву та збору доказів на підтвердження аргументів щодо заперечення проти позову відповідачу був потрібен час.У звязку із тим, що виробничі приміщенні знаходяться в зоні бойових дій, представники відповідача тільки 26.01.2025 змогли обстежити точки комерційного обліку, про що був складений відповідний акт, який додається до відзиву. Також, у зв`язку із примусовою евакуацією з м.Лиман документи щодо господарської діяльності були вивезені колишніми працівниками товариства в різних напрямках, що потребувало додаткового часу для їх віднайдення. Вказане спричинило пропуск процесуального строку на подання суду відзиву на позов у даній справі.

Згідно з частиною 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 07.01.2025 про відкриття провадження у справі встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву з урахуванням вимог статті 165 ГПК України - п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали.

Відповідно до сформованої в КП "ДСС" довідки про доставку електронного листа, ухвала від 07.01.2025 була доставлена до електронної скриньки відповідача ТОВ " Всесто " 07.01.2025, вказана довідка долучена до матеріалів справи.

Таким чином, оскільки ухвала від 07.01.2025 була отримана відповідачем 07.01.2025, строк на подання відповідачем відзиву на позовну заяву починає відраховуватись з 08.01.2025 та закінчується 22.01.2025, а отже відзив на позовну заяву мав бути поданий до суду 22.01.2025 включно.

В даному випадку, відзив надійшов до суду 03.02.2025 тобто з пропуском строку на його подання.

Розглядувни клопотання позивача про поновлення строку на надання відповіді на відзив, суд зазначає про таке:

У поданому клопотанні про поновлення строку для наданя відповіді на відзив представник позивача зазначив про те, що отримання від відповідача відзиву на позов, потребувало додаткового часу для вивчення доводів та аргументів відповідача, опрацювання інформації і матеріалів, зазначених у відзиві на позов та підготовлення на них заперечень.

Згідно з частиною 4 статті 166 ГПК України відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом, суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

За приписами частини 2 статті 251 ГПК України, позивач має право подати до суду відповідь на відзив протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Дослідивши вказані клопотання, суд виходить з такого.

Статтею 113 ГПК України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з частиною 2 статті 118 ГПК України, заяви, скарги, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі частини 1 статті 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з частиною 2 статті 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зміст вищенаведених норм ГПК України свідчить про те, що права сторони на вчинення процесуальних дій (в даному випадку подання відзиву на позов та відповіді на відзив) обумовлені наявністю певних обмежень та умов, визначених ГПК України.

Разом з тим, в аспекті зазначеного суд вважає за доцільне звернутись до практики ЄСПЛ, який у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справіv. France, заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; ТОВ Фріда проти України, заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016). Зважаючи на викладене, вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій.

Наведена норма процесуального права пов`язує можливість поновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо поновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності з поданням доказів цього.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Пропуск процесуального строку це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причин, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Суд зауважує, що за змістом процесуального закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

ГПК України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже в кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

При цьому, відповідно до приписів ГПК України, учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належних їм процесуальних прав, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання відповідних заяв.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, слід наголосити на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу положень статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є, зокрема, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Рівні можливості щодо здійснення своїх процесуальних прав і обов`язків є ключовим елементом змагальності сторін як одного із принципів господарського судочинства.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, наведені відповідачем та позивачем аргументи в обґрунтування причин пропуску процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив у даній справі є поважними та об`єктивними.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку задодовольнити клопотання відповідача про поновлення строку на надання відзиву та про поновлення процесуального строку на надання додаткових пояснень.

Також суд дійшов висновку про необхідність поновити позивачу строк на надання відповіді на відзив, у зв`язку з чим задовольняє подане ним клопотання.

У зв`язку із цим, з метою недопущення надмірного формалізму, невиправданого позбавлення позивача та відповідача можливості скористатись своїми конституційними правами на судовий захист у повному обсязі, дотримання принципів рівності, диспозитивності та змагальності учасників судового процесу, суд вважає за необхідне прийняти відзив на позовну заяву та додаткові пояснення, а також відповідь на відзив, приєднати їх до матеріалів справи та врахувати при ухваленні рішення у справі.

Згідно з положеннями статті 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частині 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

Відповідно до преамбули Закону України «Про ринок електричної енергії» цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно із частиною 1 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 №429 ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (далі - постачальник) було розміщено на офіційному веб сайті https://www.dn.yasno.com.ua публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та комерційної пропозиції до нього, роздруковану копію якого надано до матеріалів позовної заяви.

Як зазначає позивач, 01.01.2019 між ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», як постачальником, та ТОВ «Всесто», як споживачем, укладено договір №1867 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір), до якого відповідач поєднався шляхом споживання електричної енергії, а також оплати рахунків постачальника за фактично спожитий обсяг електричної енергії, на умовах Комерційної пропозиції «Універсальна» постачальника універсальних послуг ТОВ "Донецькі енергетичні послуги".

Відповідно до умов договору цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком до договору (пункт 1.1 договору).

Умови договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів (пункт 1.2 договору).

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії.

Пунктами 5.1, 5.3, 5.8, 5.9 договору передбачено, що Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього Договору. Ціна на електричну енергію визначається Постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 цього Договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника (далі - спецрахунок). Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Згідно з пунктом 5.10 договору Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Пунктом 6.2 встановлено, що споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні (пункт 13.1 договору).

При цьому позивач вказує, що відповідно до абз.17 п. 13 ХVII розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону тимчасово, на період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року, універсальні послуги, крім побутових та малих непобутових споживачів, надаються постачальником таких послуг також бюджетним установам незалежно від розміру договірної потужності та іншим споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт. У зазначений період на бюджетні установи незалежно від розміру договірної потужності та на інших споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт, поширюються всі права та обов`язки, передбачені Законом України "Про ринок електричної енергії" для малих непобутових споживачів щодо отримання універсальних послуг, передбачених статтею 63 цього Закону. Відповідно до п. 10 комерційної пропозиції «Універсальна» для споживачів, за об`єктами з договірною потужністю 50 кВт і більше, постачання електричної енергії з першого числа розрахункового періоду січень 2021 року здійснюється на умовах договору про постачання електричної енергії споживачу та комерційної пропозиції «Надійна - Донецьк» у разі, якщо на цю дату Споживач не обрав іншої комерційної пропозиції і не розірвав договір про постачання електричної енергії та/або не обрав іншого електропостачальника та/або за обєктом Споживача не було здійснено заходів з припинення/обмеження електропостачання.

З 01.01.2021 відповідач не відповідав законодавчо встановленим критеріям споживання універсальних послуг, тому не мав право на споживання електричної енергії на умовах універсальнаі послуги.

У зв`язку із закінченням 31.12.2020 строку дії вищенаведеного положення пункту 13 ХVII розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, через те, що на 01.01.2021 Відповідач не обрав іншої комерційної пропозиції і не розірвав договір про постачання електричної енергії та/або не обрав іншого електропостачальника та/або за обєктом Відповідача не було здійснено заходів з припинення/обмеження електропостачання, з огляду на наявність у Відповідача приєднаної потужності більше 50 кВт, умови постачання електричної енергії Відповідачу були змінені на постачання електричної енергії за вільною ціною на умовах комерційної пропозиції «Надійна - Донецьк».

Таким чином, з 01.01.2021 відповідно до вимог вищенаведеного законодавства Відповідач споживав електричну енергію на умовах комерційної пропозиції «Надійна - Донецьк» (далі - Комерційна пропозиція), яка і діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

В підтвердження наявності договірних відноси Відповідачем регулярно проводилась оплата за спожиту електричну енергію. Позивач надав виписки з його поточного рахунку, з яких вбачається, що відповідач перераховував на рахунок ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» кошти в сумі 56633,76грн з призначенням платежу «За попередню плату за активну електричну енергію» згідно рахунку №34/1867 від 17.12.2018 в т.ч.ПДВ 9438,96грн», в сумі 105365,16грн з призначенням платежу «Попередня плата за електроенергію за січень 2021 у т.ч ПДВ 17560,86грн» та в сумі 132359,70грн з призначенням платежу «Попередня оплата за електроенергію за лютий 2022р. у т.ч.ПДВ 20.00% - 22059,95».

На офіційному сайті Позивача https://dn.yasno.com.ua/business/postachannya-za-vilnimy-cinami розміщена Комерційна пропозиція, роздруковану копію якого надано до матеріалів позовної заяви.

Згідно з розділом 4 Комерційної пропозиції «Надійна-Донецьк», що є Додатком 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку. Прогнозований обсяг споживання визначається постачальником на підставі відомостей про обсяги прогнозованого споживання електричної енергії, наданих адміністратором комерційного обліку (Оператором системи), або розрахованих за допомогою власних програмних ресурсів за середньодобовим споживанням минулих періодів, чи з урахуванням інших відомостей, в тому числі щодо потужності площадок обліку у нових споживачів. Розмір попередньої оплати визначається шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, визначену відповідно до п.2 Комерційної пропозиції. Оплата здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, зазначений у договорі та/або розрахункових документах.

Прийняттям цієї комерційної пропозиції, споживач надає згоду та доручає постачальнику здійснювати повернення грошових коштів, що надійшли в рахунок оплати електричної енергії (аванси, переплати тощо), шляхом їх зарахування між відповідними рахунками, в тому числі із спеціальним режимом використання (між договорами в разі повного переходу з постачання електричної енергії на умовах універсальної послуги до постачання за вільними цінами), таким чином, щоб забезпечити їх коректне відображення, зокрема, у випадку помилкового перерахування споживачем, зарахування переплат в рахунок погашення заборгованості чи споживання майбутніх періодів, у випадку коригування обсягів оператором системи, та в інших випадках, в тому числі при внесенні змін до чинного законодавства. Споживач здійснює оплату послуг з розподілу та передачі електричної енергії у складі вартості (ціни) електричної енергії постачальника.

У пункті 5 комерційної пропозиції між іншим обумовлено, що розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, незалежно від отримання рахунку.

Виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі постачальника з можливістю перегляду споживачем в сервісі «Особистий кабінет».

Рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі «Особистий кабінет» не пізніше 24 години після закінчення розрахункового періоду. В інших випадках рахунок надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника.

У разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.

У розділі 10 Комерційної пропозиції визначено, що для споживачів, у яких станом на розрахунковий період грудень 2020 року є чинний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, на умовах комерційної пропозиції «Універсальна», за об?єктами з договірною потужністю 50 кВт і більше, постачання електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії споживачу та цієї комерційно пропозиції здійснюється з першого числа розрахункового періоду січень 2021 року у разі, якщо на цю дату Споживач не обрав іншої комерційної пропозиції і не розірвав договір про постачання електричної енергії та/або не обрав іншого електропостачальника та/або за об?єктом Споживача не було здійснено заходів з припинення/обмеження електропостачання.

Договір укладається на строк до кінця календарного року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 21 календарний день до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить про припинення його дії.

Звертаючи до суду з відповідними позовом, позивач зазначав, що на підставі отриманих даних про спожиті відповідачем обсяги електроенергії, позивачем було сформовано Акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за жовтень, грудень 2023 року та рахунки №1867 від 05.11.2023 за розрахунковий період жовтень 2023 року на суму 238719,64грн, №1867 від 04.01.2024 за розрахунковий період грудень 2023 року на суму 136106,35грн.

Вказані акти підписані лише позивачем.

Таким чином, за розрахункові періоди жовтень та грудень 2023 року відповідачу нараховано 374825,99грн.

Після погашення нарахувань за попередні розрахункові періоди, в рахунок погашення нарахувань за розрахунковий період жовтень 2023 року зараховано 89291,28грн та визначено разом до сплати за розрахунковий період жовтень 2023 року 149428,36грн. Заборгованість відповідача за жовтень, грудень 2023 року склала 136106,35грн., а всього 285534,71грн.

В підтвердження обсягу спожитої електроенергії, позивачем до матеріалів справи долучено лист АТ «ДТЕК «Донецькі електромережі» №67/8297-вих від 14.06.2024 з інформацією щодо фактичного (звітного) обсягу споживання відповідачем електричної енергії, з якої вбачається споживання відповідачем електричної енергії в обсязі 30207кВтгод у жовтні 2023 року та 16859 кВтгод у грудні 2023 року.

Позивачем 07.11.2023 та 26.01.2024 було направлено акти та рахунки на електронну адресу відповідача .

Проте, відповідачем вказані рахунки, у встановлений умовами договору та Комерційної пропозиції строк сплачено не було.

З метою досудового врегулювання спору, 26.01.2024 ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» було направлено на електронну адресу відповідача претензію про сплату заборгованості, в якій вимагало, у семиденний строк з дати отримання претензії, перерахувати грошові кошти.

На підтвердження направлення цих документів споживачу надано роздруківки з електронної пошти.

Проте, відповіді на вказану претензію відповідачем надано не було, як і не було в добровільному порядку сплачено суму наявної заборгованості, що і стало підставою для звернення ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" з позовом до ТОВ «Всесто» про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 285534,71грн за період жовтень, грудень 2023 року, 3% річних у розмірі 7724,52 грн, інфляційних витрат у розмірі 8213,43грн.

Позиція відповідача

У відзиві на позовну заяву відповідачем позовні вимоги не визнаються з посиланням на обставини того, що з початком повномасштабного вторгнення рф на територію України відповідач припинив здійснення господарської діяльності, робітники підприємства були звільненні, частина обладнання демонтована та вивезена. Під час окупації міста електроенергія не постачалася, виробничі приміщення відповідача були пошкоджені, а обладнання, яке залишилося в цеху та складі, було знищено. Такі обстававини підтверджуються актом про пошкодження майна від 26.10.2022 та фотографіями. Після де окупації міста Лиман відповідач не звертався до позивача із заявою про улаштування вузлів обліку або інших засобів комерційного обліку електричної енергії на точках розподілу. 23.11.2023 відповідач подав заяву про розірвання договору, яка не була прийнята та розглянута позивачем. 04.12.2023 відовідач був повідомлений про припинення постачання електроенергії з 11.12.2023.

Відповідач вказує про те, що акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) між позивачем та відповідачем від 31.10.2023 та від 31.12.2023 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у них вказана інформація про типи та серійні номери приладів розрахункового обліку, які не відповідають фактичним приладам. Так, в актах прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) від 31.10.2023 та від 31.12.2023 вказані ЕІС-код точки розподілу 62Z363, прилад розрахункового обліку НІК2303 А РІС 1100 №0052900 та ЕІС-код точки розподілу 62Z056, прилад розрахункового обліку НІК2303 А РІС 1100 №0052900.

26.01.2025 представниками відповідача був складений акт про те, що в точці розподілу «м.Лиман, вул.Підлісна, 74» встановлений прилад розрахункового обліку №327854.

Отже, на переконання відповідача позивач не довів факт споживання відповідачем електричної енергії в обсягах, зазначених в актах прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) від 31.10.2023 та 31.12.2023 оскільки не подано доказів того, що станом на 31 жовтня та 31 грудня 2023 року (дати складання актів прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) точки комерційного обліку ідентифіковані ЕІС-кодами 62Z363 та 62Z056 були обладнані вузлами обліку (або іншими засобами комерційного обліку електричної енергії), які були введені в експлуатацію та введені в облік в установленому порядку.

Також відповідач звертає увагу, що ТОВ «Всесто» не звертався до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» за виконаням функцій ППКО для ТКО в межах його відповідальності.

Поруч із цим відповідач наголошує про те, що точки комерційного обліку ідентифіковані ЕІС-кодами 62Z363 та 62Z056 ніколи не перебували у межах відповідальності АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та не були обладнані засобами комерційного обліку електричної енергії, які належали АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».

Позиція позивача щодо доводів та аргументів відповідача

У запереченнях на відзив позивач не погоджується з наведеними у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях доводами відповідача, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи.

Позивач, зокрема, вказує, що на момент виникнення спірних правовідносин, в жовтні 2023 року, грудні 2023 року, АТ «ДТЕК Донецькі електричні мережі» станом на дату виникнення спірних правовідносин в жовтні 2023 року, грудні 2023 року, в межах території своє ліцензійної діяльності, виконувало функції: 1. Оператора системи розподілу електричної енергії (ОСР); 2. Постачальника послуг комерційного обліку електричної енергії, що виконує функції оператора зчитування даних з лічильників (далі - ОЗД), оператора даних комерційного обліку (ОДКО) 3. Адміністратора комерційного обліку.

АТ «ДТЕК Донецькі електричні мережі», як Адміністратор комерційного обліку, забезпечував щоденне завантаження даних комерційного обліку електричної енергії в систему управління ринком до електронної платформи «Market management system» (MMS).

У зв`язку з запуском електронної платформи Датахаб, він зберіг за собою роль Оператора системи розподілу електричної енергії та Постачальника послуг комерційного обліку електричної енергії, а отже і їх функції, права та обов`язки.

Також, позивач додатково зазначає, що підпунктом 2 пункту 2.3 Ліцензійних умов з розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №1470 від 27.12.2017, передбачений обов`язок ліцензіата забезпечувати та здійснювати комерційний облік електричної енергії та обмін даними комерційного обліку відповідно до правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативноправових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Таким чином, АТ «ДТЕК Донецькі електричні мережі» як оператор системи розподілу так і як постачальник послуг комерційного обліку електричної енергії, продовжує здійснювати роботу з ведення реєстрів точок комерційного обліку (ТКО), агрегації даних комерційного обліку за місцем провадження ним господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії.

Щодо обсягів спожитої електричної енергії позивач зазначив, що у відповідача наявні окремі договірні відносини щодо розподілу (передачі) електричної енергії між ОСР та Відповідачем, згідно з якими, ОСР здійснює облік спожитої Відповідачем електричної енергії відповідно до певного переліку точок комерційного обліку (далі - ТКО). Відповідач був зареєстрований в сервісі «Особистий кабінет», до 2022 року здійснював передачу даних про обсяги спожитої електричної енергії та щомісячно акцептував акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) та рахунки саме в цьому сервісі. Таким чином, Відповідач міг користуватися сервісом «Особистий кабінет», надавати звіти про покази лічильників за розрахунковий місяць, формувати рахунки, але такою можливістю він не скористався, в порушення вищенаведених вимог діючого законодавства за спірні періоди не здійснив передачу даних про обсяги спожитої електричної енергії.

Позивач звертає увагу на те, що обсяги спожитої електричної енергії визначає виключно ОСР на підставі власного переліку ТКО Відповідача, на що Позивач жодним чином не може впливати. Позивач здійснює нарахування на увесь обсяг електричної енергії, який йому передав ОСР. Відповідно до галузевого законодавства та договірних умов, Позивач не впливає на визначення переліку ТКО споживача та на визначення обсягів спожитої електричної енергії.

Щодо точок комерційного обліку позивач вказав, що відповідно до інформації щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії від 14.06.2024 (лист № 64/8297-вих), яка надана оператором системи розподілу, АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», у відповідності до вимог п. 4.3, 4.12, пп. 31 п. 5.1.2 ПРРЕЕ, та глави 9.14 Розділу IХ, глави п. 12.4 Розділу ХІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311, та відповідно до актів прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за жовтень 2023, грудень 2023, Відповідач споживає електричну енергію по двом ТКО: 1. Виробничо-харчовому складу, ЕІС-код точки обліку 62Z363; тип, номер ПО: НІК 2303 АРК1; 0052900; 2. Складу, ЕІС-код точки обліку 62Z056; тип, номер ПО: АRР3.1000.МС.11; 10632651.

Відповідно до акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за листопад 2021 (додається) саме такі дані ТКО зазначені в цьому документі, який підписаний та отриманий Відповідачем в сервісі «Особистий кабінет», що відображається в акті зеленою «галочкою» в лівому нижньому куті (підписант - Яцук Олександр Олексійович). На підставі даних про спожиті Відповідачем обсяги електричної енергії, Позивачем сформований та виданий рахунок за листопад 2021 р. на суму 136 082,72 грн, який також отриманий відповідачем в сервісі «Особистий кабінет». 03.12.2021 р. Відповідач провів остаточний розрахунок (після проведеної попередньої оплати) за фактично спожиту електричну енергію в листопаді 2021 р., в призначенні платежу пославшись на рахунок, який отриманий в сервісі «Особистий кабінет» на підставі акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за листопад Документ сформований в системі «Електронний суд» 19.02.2025 11 2021 р., в якому зазначені вищенаведені ТКО, тим самим признавши споживання електричної енергії за Договором по вищенаведеним ТКО, які ідентичні ТКО, зазначеним в актах та рахунках за жовтень 2023 р., грудень 2023 р.

Таким чином, позивачем проведені нарахування за спожиту електричну енергію в жовтні 2023, грудні 2023 по ТКО, які підтверджені оператором системи розподілу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та визнавалися Відповідачем.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам суду виходить з такого:

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до положень статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 38 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» комерційний облік електричної енергії - сукупність процесів та процедур із забезпечення формування даних щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії у визначений проміжок часу з метою використання таких даних для здійснення розрахунків між учасниками ринку.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Приписами частини 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 2 статті 53 Закону України "Про ринок електричної енергії" адміністратор комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до правил ринку, кодексу комерційного обліку та інших нормативно-правових актів: надає дані комерційного обліку електричної енергії адміністратору розрахунків та іншим учасникам ринку; створює та управляє базами даних комерційного обліку електричної енергії, а також централізованими реєстрами постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та автоматизованих систем, що забезпечують комерційний облік електричної енергії.

Частиною 2 статті 56 зазначеного Закону передбачено, що договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами регулюють Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі Правила, ПРРЕЕ).

Договір про постачання електричної енергії споживачу - домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами (п.1.1.2 Правил).

Судом встановлено, що з 01.01.2021 Відповідач споживав електричну енергію на умовах комерційної пропозиції «Надійна - Донецьк».

Матеріали справи містять виписку ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» за 20.12.2020 з першою попередньою оплатою ТОВ «Всесто» за електроенергію за січень 2021.

Також, матеріали справи містять лист АТ «ДТЕК «Донецькі електромережі» №64/11958-вих від 22.08.2024 «Про надання інформації», в якому зазначено про укладання між АТ «ДТЕК «Донецькі електромережі» та ТОВ «Всесто» договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1867 від 01.01.2019.

Місцезнаходження об`єктів: Донецька область, м.Лиман, вул.Підлісна, 74 (Виробничо-харчовий цех), ЕІС - код точки обліку: 62Z363, Р=100кВт, та м.Лиман, вул.Свободи, 11а, ЕІС - код точки обліку: 62Z056, Р=30кВт.

На виконання умов договору про постачання електричної енергії споживачу, позивачем сформовано рахунки за спожиту електроенергію за жовтень 2023 року №1867 від 05.11.2023 та за грудень 2023 року №1867 від 04.01.2024 на загальну суму 374825,99грн. з зазначенням кінцевої дати сплати, визначеної відповідно до умов договору.

Після погашення нарахувань за попередні розрахункові періоди, в рахунок погашення нарахувань за розрахунковий період жовтень 2023 року зараховано 89291,28грн та визначено разом до сплати за розрахунковий період жовтень 2023 року 149428,36грн. Заборгованість відповідача за жовтень, грудень 2023 року склала 285534,71грн.

Листом від 14.06.2024 №67/8297-вих АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" з додатками на запит позивача від 19.04.2024 №24/7328 щодо підтвердження обсягів спожитої електроенергії стосовно споживача ТОВ «Всесто», , повідомило, що фактичний (звітний) обсяг споживання такого споживача по точках комерційного обліку за жовтень та грудень 2023 року склав 47066 кВт/год. Лист та додатки до нього підписано кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом керівника Департаменту з клієнтських операцій Шашацькою К.Г. Підпис перевірено протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 04.11.2024.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що факт споживання відповідачем електроенергії в жовтні та грудні 2023 року в обсязі 47066 кВт/год підтверджено матеріалами справи.

Оскільки відповідач приєднався до умов Договору саме на умовах Комерційної пропозиції, суд для визначення кінцевого строку оплати застосовує умови, визначені саме в Комерційній пропозиції до якої приєднано відповідача.

Згідно з розділом 4 Комерційної пропозиції «Надійна-Донецьк», що є Додатком 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу, оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку. Прогнозований обсяг споживання визначається постачальником на підставі відомостей про обсяги прогнозованого споживання електричної енергії, наданих адміністратором комерційного обліку (Оператором системи), або розрахованих за допомогою власних програмних ресурсів за середньодобовим споживанням минулих періодів, чи з урахуванням інших відомостей, в тому числі щодо потужності площадок обліку у нових споживачів. Розмір попередньої оплати визначається шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, визначену відповідно до п. Комерційної пропозиції. Оплата здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, зазначений у договорі та/або розрахункових документах.

У пункті 5 комерційної пропозиції між іншим обумовлено, що розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, незалежно від отримання рахунку.

Виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі постачальника з можливістю перегляду споживачем в сервісі «Особистий кабінет».

Рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі «Особистий кабінет» не пізніше 24 години після закінчення розрахункового періоду. В інших випадках рахунок надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника.

У разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.

Таким чином, виходячи з погоджених сторонами умов, остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію відповідач повинен бути здійснений протягом 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду.

Суд зазначає, що процедура оскарження даних ОСР та ППКО щодо обсягів споживання електричної енергії передбачена кодексом комерційного обліку електричної енергії, однак відповідач не надав до суду доказів оскарження вказаних у рахунках позивача обсягів спожитої електроенергії чи доказів звернення щодо отримання роз`яснень стосовно виставлених рахунків та обсягів споживання електроенергії, зазначених у рахунках у зв`язку з наявністю сумнівів щодо правильності показників обсягів споживання електроенергії.

Обсяг поставленої (спожитої) електричної енергії за спірні періоди відповідачем не спростований.

Таким чином, станом на дату подання позову заборгованість відповідача зі сплати основного боргу становить 285534,71грн. Доказів сплати заявленої до стягнення суми боргу за спожиту електроенергію у розмірі 285534,71грн. за період жовтень та грудень 2023 року матеріали справи не містять.

Заперечуючи проти наявності підстав для задоволення позовних вимог, відповідач наголошує на тому, що позивачем не доведено факт споживання відповідачем електричної енергії в обсягах, зазначених в актах прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) від 31.10.2023 та від 31.12.2023.

Надаючи оцінку наведеним у відзиві та поясненнях доводам відповідача, суд враховує таке.

Щодо прав, обов`язків та функцій АТ «ДТЕК Донецькі електричні мережі», як Адміністратора комерційного обліку та як Постачальника послуг комерційного обліку.

АТ «ДТЕК Донецькі електричні мережі» здійснює ліцензовану діяльність з розподілу електричної енергії споживачам на підставі ліцензії, яка видана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.11.2018 № 1532.

Розподіл електричної енергії (далі - розподіл) - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії (пункт 78 частини 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Разом з тим, Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку на оператора системи розподілу були покладені вимоги щодо виконання обов`язків адміністратора комерційного обліку та постачальника послуг комерційного обліку.

Права, обов`язки та функції Адміністратора комерційного обліку та Постачальника послуг комерційного обліку встановлюються відповідними нормативними актами законодавства, а саме, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, Кодексом комерційного обліку електричної енергії.

Судом встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносин, в жовтні 2023 р., грудні 2023 р., функцію адміністратора комерційного обліку, в межах території своє ліцензійної діяльності виконувало АТ «ДТЕК Донецькі електричні мережі». Тобто, АТ «ДТЕК Донецькі електричні мережі», як Адміністратор комерційного обліку, забезпечував щоденне завантаження даних комерційного обліку електричної енергії в систему управління ринком до електронної платформи «Market management system» (MMS).

Згідно до частини 6 чт. 74 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі та оператори систем розподілу мають зареєструватися в адміністратора комерційного обліку як постачальники послуг комерційного обліку електричної енергії.

Відповідно до пункту 2.1.1 ККОЕЕ комерційний облік електричної енергії на ринку електричної енергії організовується АКО та здійснюється ППКО відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», ККОЕЕ, ПРРЕЕ та Правил ринку.

Пункт 2.1.3. ККОЕЕ передбачає, що надання послуг комерційного облікуздійснюється ППКО на конкурентних засадах за умови реєстрації ППКО та реєстрації його автоматизованих систем, що використовуються для комерційного обліку електричної енергії АКО.

АТ «ДТЕК Донецькі електричні мережі» зареєстровано як ППКО у Реєстрі постачальників послуг комерційного обліку адміністратора комерційного обліку НЕК «УКРЕНЕРГО» за посиланням https://ua.energy/uchasnikam_rinku/administratorkomertsijnogo-

obliku/reyestr-ppko-ta-protsedura-yih-reyestratsiyi/.

Таким чином, на підставі зазначеного та наведених нормативних актів, АТ «ДТЕК Донецькі електричні мережі» станом на дату виникнення спірних правовідносин виконувало наступні функції: 1. Оператора системи розподілу електричної енергії (ОСР); 2. Постачальника послуг комерційного обліку електричної енергії, що виконує функції оператора зчитування даних з лічильників (далі - ОЗД), оператора даних комерційного обліку (ОДКО) 3. Адміністратора комерційного обліку.

Також, суд зазначає, що підпунктом 2 пункту 2.3 Ліцензійних умов з розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 1470 від 27.12.2017, передбачений обов`язок ліцензіата забезпечувати та здійснювати комерційний облік електричної енергії та обмін даними комерційного обліку відповідно до правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно- правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Таким чином, АТ «ДТЕК Донецькі електричні мережі» як оператор системи розподілу так і як постачальник послуг комерційного обліку електричної енергії, продовжує здійснювати роботу з ведення реєстрів точок комерційного обліку (ТКО), агрегації даних комерційного обліку за місцем провадження ним господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії.

Щодо обсягів спожитої електричної енергії

Статтею 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що оператор системи розподілу, зокрема, забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил, ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до п. 2.3.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, (далі - ПРРЕЕ) комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку (далі - АКО) та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку електричної енергії та ПРРЕЕ.

Згідно з ч. 3 п. 3.1.6 ПРРЕЕ постачання електричної енергії споживачу здійснюється лише за умови, якщо споживач є стороною діючого договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Таким чином, у Відповідача наявні окремі договірні відносини щодо розподілу (передачі) електричної енергії між ОСР та Відповідачем, згідно з якими, ОСР здійснює облік спожитої Відповідачем електричної енергії відповідно до певного переліку точок комерційного обліку (далі - ТКО).

Відповідно до п. 8.6.1. ККОЕЕ зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору.

Пунктом 8.6.7. ККОЕЕ передбачено, що зчитування показів (збір даних) з лічильників у непобутових та колективних побутових споживачів у разі відсутності можливості їх автоматизованого дистанційного зчитування провадиться споживачем щомісяця на перше число місяця, наступного за розрахунковим. При обладнанні вузлів обліку засобами дистанційної передачі даних інформація про покази лічильників за розрахунковий місяць формується відповідним ППКО через канали дистанційного зв`язку.

Непобутові та колективні побутові споживачі зобов`язані протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати оператору системи звіт про покази лічильників за розрахунковий місяць. Наведені у звіті останні фактичні покази лічильників вважаються показами на початок першої доби календарного місяця (п. 8.6.8. ККОЕЕ).

Приписами 8.6.9. ККОЕЕ передбачено, що у разі ненадання споживачем (крім індивідуальних побутових споживачів) звіту про покази лічильників за розрахунковий місяць протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця та за відсутності переданої (зчитаної) з них інформації засобами дистанційного зчитування та передачі даних, а також за відсутності контрольного огляду ЗКО протягом розрахункового місяця обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання.

Відповідно до п. 8.6.11. ККОЕЕ у разі сумніву споживача у правильності розрахунку величини середньодобового обсягу споживання електричної енергії він може звернутися до оператора системи або відповідного ППКО для здійснення контрольного зчитування та звірки показів або надання детальних пояснень щодо здійсненого розрахунку та/або ініціювати розгляд та вирішення суперечки згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 комерційної пропозиції «Надійна - Донецьк» виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі Постачальника з можливістю перегляду в сервісі «Особистий кабінет». Рахунок формується Споживачем самостійно в сервісі «Особистий кабінет» не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду. У разі не отримання споживачем рахунку, Споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим Споживачем.

Як зазначає позивач, відповідач був зареєстрований в сервісі «Особистий кабінет», до 2022 року здійснював передачу даних про обсяги спожитої електричної енергії та щомісячно

акцептував акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) та

рахунки саме в цьому сервісі.

Таким чином, Відповідач міг користуватися сервісом «Особистий кабінет», надавати звіти про покази лічильників за розрахунковий місяць, формувати рахунки, але такою можливістю він не скористався, в порушення вищенаведених вимог діючого законодавства за спірні періоди не здійснив передачу даних про обсяги спожитої електричної енергії.

Відповідно до п. 5.9. Договору інформація постачальника послуг комерційного обліку

(оператора системи розподілу) є пріоритетною для здійснення комерційних розрахунків за цим Договором. Наявність заперечень з боку Споживача або спорів щодо показів засобів обліку не є підставою для затримки та/або не повної оплати коштів, згідно виставлених Постачальником рахунків. При здійсненні нарахувань Позивач використовує інформацію про спожиті Відповідачем обсяги електричної енергії, яку надає ОСР, дані від якого є пріоритетними згідно галузевого законодавства, а саме - п. 8.6.15 ККОЕЕ встановлено, що дані, отримані від споживача, при проведенні процедур їх перевірки та в розрахунках мають менший пріоритет ніж виміряні дані з контрольних лічильників або дані, отримані безпосередньо оператором системи або ППКО.

Також суд враховує, що обсяги спожитої електричної енергії визначає виключно ОСР на підставі власного переліку ТКО Відповідача, на що Позивач жодним чином не може впливати. Позивач здійснює нарахування на увесь обсяг електричної енергії, якиййому передав ОСР.

Отже, нарахування за спожиту електричну енергію, які були здійснені Відповідачеві, є належними, оскільки вони здійснені на підставі даних, отриманих від оператора системи розподілу, АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», як адміністратора комерційного обліку.

Щодо точок комерційного обліку.

Відповідно до п. 2.3.11.ПРРЕЕ комерційний облік на роздрібному ринку електричної

енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу комерційного обліку та цих Правил.

Відповідно до п. 4.1.1. ККОЕЕ підключення до електричних мереж та експлуатація електроустановок, призначених для передачі, розподілу, виробництва, споживання електричної енергії та зберігання енергії, без організації приладового комерційного обліку електричної енергії та реєстрації відповідних ТКО в реєстрі АКО забороняється (крім випадків, передбачених цим Кодексом).

Згідно з п. 5.1.1. ККОЕЕ усі ТКО мають бути оснащені вузлами обліку, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Улаштування вузлів обліку та інших ЗКО необхідно здійснювати відповідно до вимог цього Кодексу, Правил роздрібного ринку, Правил улаштування електроустановок, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21 липня 2017 року № 476, та проєктних рішень.

Пунктом 2.3.1. ПРРЕЕ передбачено, що на роздрібному ринку виробництво, передача,

розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами та Кодексом комерційного обліку.

Згідно з п. 2.3.4. ПРРЕЕ відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. Відповідальним за експлуатацію та технічний стан засобів (вузлів) вимірювальної техніки є їх власник.

Пунктом 5.1.10.ПРРЕЕ передбачено, що оператор системи забезпечує присвоєння ЕІС-кодів точкам комерційного обліку споживачів малої системи розподілу і доводить інформацію про присвоєні ЕІС-коди до відома користувачів цих систем.

ЕІС-код - це код енергетичної ідентифікації точки комерційного обліку. Він присвоюється автоматично. Це фіксована за довжиною послідовність алфавітно-цифрових символів (16 позицій). ЕІС-код потрібен для ідентифікації точки обліку об`єкта в базах даних для передачі обсягів споживання. Ці коди унікальні і не змінюються, доки працюють точки обліку.

Відповідно до інформації щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії від 14.06.2024 (лист № 64/8297-вих), яка надана оператором системи розподілу, АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», у відповідності до вимог п. 4.3, 4.12, пп. 31 п. 5.1.2 ПРРЕЕ, та глави 9.14 Розділу IХ, глави п. 12.4 Розділу ХІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311, та відповідно до актів прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за жовтень 2023 р., грудень 2023 р., Відповідач споживає електричну енергію по двом ТКО: 1. Виробничо-харчовому складу, ЕІС-код точки обліку 62Z363; тип, номер ПО: НІК 2303 АРК1; 0052900; 2. Складу, ЕІС-код точки обліку 62Z056; тип, номер ПО: АRР3.1000.МС.11; 10632651.

Відповідно до акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за листопад 2021 р. (додається) саме такі дані ТКО зазначені в цьому документі, який підписаний та отриманий Відповідачем в сервісі «Особистий кабінет».

На підставі даних про спожиті Відповідачем обсяги електричної енергії, Позивачем сформований та виданий рахунок за листопад 2021 р. на суму 136 082,72 грн, який також отриманий відповідачем в сервісі «Особистий кабінет».

03.12.2021 р. відповідач провів остаточний розрахунок (після проведеної попередньої оплати) за фактично спожиту електричну енергію в листопаді 2021 р., в призначенні платежу пославшись на рахунок, який отриманий в сервісі «Особистий кабінет» на підставі акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за листопад 2021 р., в якому зазначені вищенаведені ТКО, тим самим визнавши споживання електричної енергії за Договором по вищенаведеним ТКО, які ідентичні ТКО, зазначеним в актах та рахунках за жовтень 2023 р., грудень 2023 р.

Таким чином, позивачем проведені нарахування за спожиту електричну енергію в жовтні 2023 р., грудні 2023 р. по ТКО, які підтверджені оператором системи розподілу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та визнавалися відповідачем.

З огляду на викладене відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, щодо наявності заборгованості в сумі 285534,71грн., як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності прострочення сплати боргу у вказаному розмірі перед позивачем. Таким чином, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг за жовтень та грудень 2023 року підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задовленню у повному обсязі.

Як зазначалося вище, окрім суми основного боргу, позивачем пред`явлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 7724,52грн. та інфляційні втрати у розмірі 8213,43грн.

За приписами статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком ціни позову, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в загальній сумі 7724,52грн. за прострочення оплати, виставлених рахунків на оплату спожитої електричної енергії за жовтень та грудень 2023 року.

Розрахунок 3% річних проведено окремо по кожному зобов`язанню.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, судом встановлено, що позивачем правильно визначені періоди нарахувань по кожному рахунку окремо та наданий розрахунок є арифметично вірним.

Таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю в сумі 7724,52грн.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком ціни позову, позивачем нараховано та заявлено до стягнення інфляційни втрати в загальній сумі 8213,43грн. за прострочення оплати, виставлених рахунків на оплату спожитої електричної енергії за жовтень та грудень 2023 року. Розрахунок проведено окремо по кожному зобов`язанню.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем правильно визначені періоди нарахувань по кожному рахунку окремо та наданий розрахунок є арифметично вірним.

Таким чином позовні вимог в цій частині підлягають задоволенню повністю в заявленій позивачем сумі 8213,43грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову повністю.

Розподіл судових витрат:

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 113, 118, 119, 129, 165, 231, 236-238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Всесто», про стягнення суми боргу за спожиту електроенергію у розмірі 285534,71грн. за період жовтень та грудень 2023 року, 3% річних у розмірі 7724,52грн., інфляційних витрат у розмірі 8213,43грн, задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Всесто» (84400, Донецька область, місто Красний Лиман (П), вулиця Підлісна, будинок 74; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (49001, місто Дніпро, вулиця Січових стрільців, будинок 4; ) заборгованість за спожиту електроенергію за жовтень та грудень 2023 року у розмірі 285534,71грн., 3% річних у розмірі 7724,52 грн., інфляційних витрат у розмірі 8213,43грн, та витрати по оплаті судового збору в сумі 3746,85грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення складено та підписано 06.03.2025.

Суддя М.О. Лейба