ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" лютого 2025 р. Справа № 911/3493/16

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідос» про заміну сторони виконавчого провадження у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Андріаді Ольги Харлампівни

до 1. Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Творець»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Малого приватного підприємства «Віртус»

про стягнення 1 313 954, 75 грн

представники учасників справи не з`явилися

установив:

Господарський суд Київської області рішенням від 08.12.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2018 у справі № 911/3493/16, задовольнив позов частково; стягнув з Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на користь Фізичної особи-підприємця Андріаді Ольги Харлампівни 859 188, 91 грн боргу по сплаті орендної плати, 323 327, 13 грн інфляційних втрат, 37 849, 94 грн 3 % річних, 18 305, 49 грн судового збору за подання позовної заяви та 689, 00 грн судового збору за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову; відмовив у задоволенні решти позову.

03.07.2018, на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 08.12.2016 у справі № 911/3493/16, суд видав відповідний наказ.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду постановою від 27.09.2018, зокрема, залишив без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2018 та рішення Господарського суду Київської області від 08.12.2016 у справі № 911/3493/16.

19.02.2025 через підсистему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідос» (далі заявник) подало заяву про заміну сторони виконавчого провадження, згідно якої просить суд, зокрема:

- замінити первісного стягувача Фізичну особу-підприємця Андріаді Ольгу Харлампівну на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідос» у виконавчому провадженні № 56875727, відкритому 27.07.2018 Роздільнянським міжрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області (після перейменування Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)), з примусового виконання наказу № 911/3493/16 від 03.07.2018, виданого на підставі рішення Господарського суду Київської області від 08.12.2016 у справі № 911/3493/16 про стягнення з Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю 1 239 360, 47 грн, про що постановити відповідну ухвалу;

- розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження здійснювати за відсутності представника заявника.

Вказану заяву обґрунтовано обставиною укладення 25.12.2024 між Фізичною особою-підприємцем Андріаді Ольгою Харлампівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідос» договору № 01 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого заявник набув право вимоги погашення (сплати) заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення від 31.12.2008, зокрема, за судовим рішенням Господарського суду Київської області від 08.12.2016 у справі № 911/3493/16.

Господарський суд Київської області ухвалою від 20.02.2025 у справі № 911/3493/16, зокрема, прийняв до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідос» про заміну сторони виконавчого провадження, призначив її розгляд на 28.02.2025 та запропонував Фізичній особі-підприємцю Андріаді Ользі Харлампівні, Виробничо-комерційній фірмі «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, Товариству з обмеженою відповідальністю «Творець» та Малому приватному підприємству «Віртус» у строк до 28.02.2025 надати суду письмові пояснення та / або заперечення щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідос» про заміну сторони виконавчого провадження разом з доказами направлення копій вказаних пояснень та / або заперечень на адреси інших учасників справи.

У судове засідання 28.02.2025 представники учасників справи не з`явилися.

Також Фізична особа-підприємець Андріаді Ольга Харлампівна (далі стягувач), Виробничо-комерційна фірма «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (далі боржник), Товариство з обмеженою відповідальністю «Творець» та Мале приватне підприємство «Віртус» не скористалися наданим їм Господарським процесуальним кодексом України та судом правом та письмові пояснення та / або заперечення щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідос» про заміну сторони виконавчого провадження не надали.

Водночас суд вчинив залежні від нього дії з повідомлення відповідних учасників справи про розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідос» про заміну сторони виконавчого провадження.

Так, копію ухвали Господарського суду Київської області від 20.02.2025 у справі № 911/3493/16 суд надіслав заявнику до його персонального кабінету у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа.

Поряд з тим Фізична особа-підприємець Андріаді Ольга Харлампівна, Виробничо-комерційна фірма «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, Товариство з обмеженою відповідальністю «Творець» та Мале приватне підприємство «Віртус» про розгляд означеної заяви також повідомлені належним чином через направлення копій ухвали Господарського суду Київської області від 20.02.2025 у справі № 911/3493/16 рекомендованими листами з повідомленнями про вручення (зі штриховими кодовими ідентифікаторами № 534, № 961, № 562, № 272) на юридичні адреси останніх згідно наявних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей, проте поштові конверти з переліченими вище штриховими кодовими ідентифікаторами таким учасникам справи вручені не були із посиланням на причини невручення «невдала спроба вручення» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується наявними в матеріалах справи відстеженнями за штриховими кодовими ідентифікаторами № 534, № 961, № 562, № 272 з вебсайту АТ «Укрпошта».

До того ж ухвалу Господарського суду Київської області від 20.02.2025 у справі № 911/3493/16 суд офіційно оприлюднив у Єдиному державному реєстрі судових рішень www.reyestr.court.gov.ua (далі Реєстр), як наслідок, вказана ухвала знаходиться у вільному доступі, тоді як за змістом ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, а всі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі «Судова влада України».

З огляду вказаного суд дійшов висновку, що учасникам справи надано як право бути обізнаними про прийняті у цій справі рішення, так і можливість реалізувати право на участь у судовому процесі у передбаченому процесуальним законом порядку.

Згідно приписів ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, належне повідомлення всіх учасників судового процесу про розгляд означеної заяви, а також те, що неявка останніх не перешкоджає вирішенню питання про заміну сторони правонаступником, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представників, за наявними в матеріалах справи доказами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи заявника, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Приписами п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 512, ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) унормовано, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Згідно із ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Суд зазначає, що згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Правонаступництво це перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої. Правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи може мати місце у разі коли до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані ч. 1, 2 ст. 52 ГПК України, згідно з якими у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 ГПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.01.2019 у справі № 803/1273/16 зробила висновок, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом. Такий правонаступник кредитора має право звертатися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. При цьому процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії судового процесу, включно зі стадією виконання судового рішення.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі ч. 1, 2, 5 ст. 334 ГПК України, відповідно до положень яких зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 334 ГПК України, з урахуванням підстав, визначених ст. 52 цього Кодексу. У такому випадку приписи ст. 334 ГПК України, що містять процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями ст. 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст. 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в ч. 5 ст. 334 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/3411/14 та від 18.01.2022 у справі № 34/425.

З наявних в матеріалах справи документів та внесених до Автоматизованої системи виконавчого провадження відомостей випливає, що 27.07.2018 державним виконавцем Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56875727 з виконання наказу Господарського суду Київської області від 03.07.2018 у справі № 911/3493/16 та станом на момент постановлення цієї ухвали вказане виконавче провадження не закінчено.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідос» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Київської області від 03.07.2018 у справі № 911/3493/16 в межах вказаного виконавчого провадження.

За змістом статті 334 ГПК України суд при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження має пересвідчитися, що особа, яка звертається із такою заявою, відноситься до переліку осіб, визначених частиною другою цієї статті, та, що до заяви додані документи, які підтверджують правонаступництво сторони виконавчого провадження.

У зв`язку з заміною боржника або стягувача відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, з огляду на що припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним боржником або стягувачем проводиться відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та норм ГПК України за заявою заінтересованої особи зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього боржника або стягувача всі права та обов`язки у зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво на стадії виконання судового рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Воно є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення і перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.12.2020 у справі № 15/148-10-4045, від 02.04.2021 у справі № 34/16, від 21.05.2021 у справі № 922/1995/17 та від 08.02.2023 у справі № 910/16900/19.

Як випливає з матеріалів означеної справи, 31.12.2008 між Фізичною особою-підприємцем Андріаді Ольгою Харлампівною та Виробничо-комерційною фірмою «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю укладено договір оренди нежитлового приміщення (далі основний договір), за умовами якого орендодавець зобов`язався передати орендарю з 01.01.2009 в тимчасове платне користування нежитлові приміщення магазину, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Щорса, 2, яке належить орендодавцю на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності від 11.02.2005 серії ЯЯЯ № 076732, а орендар прийняти в строкове платне користування об`єкт оренди і сплачувати орендну плату за його користування на умовах договору.

Як зауважено заявником, надалі 25.12.2024 між Фізичною особою-підприємцем Андріаді Ольгою Харлампівною (далі первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідос» (далі новий кредитор) укладено договір № 01 про відступлення прав вимоги (далі договір відступлення прав вимоги), відповідно до умов якого первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору права вимоги до Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, що виникли за договором оренди нежитлового приміщення від 31.12.2008, який укладений між Фізичною особою-підприємцем Андріаді Ольгою Харлампівною та Виробничо-комерційною фірмою «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, в тому числі за судовим рішенням Господарського суду Київської області від 08.12.2016 у справі № 911/3493/16, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли / перейдуть обов?язки боржника або які зобов?язані виконати обов?язки боржника за договором та / або судовим рішенням, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору.

На підтвердження наведених обставин заявником надано, зокрема, копії договору № 01 від 25.12.2024 про відступлення прав вимоги та додатка № 1 до вказаного договору.

Відповідно до пп. 1.2-1.4, 2.3, 3.1, 5.2, 5.5 договору відступлення прав вимоги новий кредитор сплачує первісному кредиторові за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання первісним кредитором у повному обсязі коштів, відповідно до п. 3.1 цього договору, набуває наступні права кредитора: право вимагати належного виконання боржником зобов`язань за цим договором щодо сплати боржником грошових коштів у сумах, вказаних у додатку № до договору та визначених на момент набуття новим кредитором права вимоги, включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття права вимоги процентів, право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття прав вимоги штрафних санкцій, неустойок (штрафів, пеней).

Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 1 до цього договору. Права вимоги первісного кредитора до боржника переходять до нового кредитора відповідно до цього договору у обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги.

Новий кредитор підтверджує, що в момент укладення цього договору отримав від первісного кредитора усі наявні в первісного кредитора документи (оригінали або копії (у разі відсутності оригіналів)), що підтверджують права вимоги до боржника.

Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги відповідно до цього договору новий кредитор сплачує первісному кредиторові грошові кошти у сумі 2 000, 00 (дві тисячі) грн, надалі за текстом ціна договору. Ціна договору сплачується новим кредитором первісному кредитору у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) робочих днів з моменту набуття чинності цим договором шляхом безготівкового перерахування грошових коштів за банківськими реквізитами первісного кредитора, що зазначені в цьому договорі, або в іншій спосіб, не заборонений діючим законодавством України.

Новий кредитор підписанням цього договору підтверджує, що до моменту укладення цього договору ознайомився із фактичним станом заборгованості за договором, матеріалами виконавчого провадження та зауважень до них не має і приймає усі ризики, пов`язані із договором та правами вимоги. Новий кредитор самостійно несе ризики, пов`язані із порушення зазначених у цьому пункті договору гарантій та запевнень.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Будь-які зміни та доповнення до цього договору є чинними за умови підписання їх сторонами і скріплення відтисками печаток сторін.

Фізичною особою-підприємцем Андріаді Ольгою Харлампівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідос» також підписано додаток № 1 до договору № 01 від 25.12.2024 про відступлення прав вимоги, згідно якого визначено, зокрема:

- договір, права вимоги за яким відступаються договір оренди нежитлового приміщення від 31.12.2008;

- розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора (суму заборгованості Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю згідно договору оренди нежитлового приміщення від 31.12.2008, присуджену рішенням Господарського суду Київської області від 08.12.2016 у справі № 911/3493/16) 1 239 360, 47 грн, з яких: 859 188, 91 грн боргу по сплаті орендної плати, 323 327, 13 грн інфляційних втрат, 37 849, 94 грн 3 % річних, 18 305, 49 грн судового збору та 689, 00 грн судового збору.

Крім того, на виконання умов договору відступлення прав вимоги, Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідос» перераховано на рахунок Фізичної особи-підприємця Андріаді Ольги Харлампівни 2 000, 00 грн, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія квитанції до прибуткового касового ордера № 7 від 26.12.2024.

Згідно із ст. 204, ч. 3 ст. 215 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 643/17966/14-ц.

Так, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про визнання недійсним укладеного між Фізичною особою-підприємцем Андріаді Ольгою Харлампівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідос» договору № 01 від 25.12.2024 про відступлення прав вимоги.

Відтак, враховуючи викладене, умови договору № 01 від 25.12.2024 про відступлення прав вимоги, а також надані заявником докази, суд дійшов висновку, що форма договору відступлення прав вимоги, який, зі свого боку, є дійсним у силу презумпції правомірності правочину, та згідно якого здійснено заміну стягувача у зобов`язанні, відповідає формі основного договору, на підставі якого таке зобов`язання виникло, а отже, відбулась заміна сторони у матеріальних правовідносинах (перехід прав вимоги), а саме заміна кредитора у зобов`язанні, що виникло на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 31.12.2008 та рішення Господарського суду Київської області від 08.12.2016 в означеній справі щодо сплати Виробничо-комерційною фірмою «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю 859 188, 91 грн боргу з орендної плати, 323 327, 13 грн інфляційних втрат, 37 849, 94 грн 3 % річних, 18 305, 49 грн судового збору за подання позовної заяви та 689, 00 грн судового збору за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

В розрізі викладеного судом враховано, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, а тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на підставі рішення суду є фактично стадією виконання судового рішення, а тому не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин на передання права вимоги за судовим рішенням, у тому числі і судових витрат, які визначені за рішенням суду.

Означене свідчить про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідос» (ідентифікаційний код 37571390) є правонаступником стягувача у справі № 911/3493/16 Фізичної особи-підприємця Андріаді Ольги Харлампівни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в розумінні ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідос» про заміну сторони виконавчого провадження в порядку ст. 52, 334 ГПК України належить задовольнити.

Керуючись ст. 52, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

постановив:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідос» про заміну сторони виконавчого провадження.

2. Замінити стягувача Фізичну особу-підприємця Андріаді Ольгу Харлампівну ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) її правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідос» (вул. Драгомирова, буд. 10/10, оф. 46, м. Київ, 01103, ідентифікаційний код 37571390) у виконавчому провадженні № 56875727, відкритому 27.07.2018 Роздільнянським міжрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області (після перейменування Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)), з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 03.07.2018 у справі № 911/3493/16, виданого на підставі рішення Господарського суду Київської області від 08.12.2016 у справі № 911/3493/16 про стягнення з Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю 859 188, 91 грн боргу по сплаті орендної плати, 323 327, 13 грн інфляційних втрат, 37 849, 94 грн 3 % річних, 18 305, 49 грн судового збору за подання позовної заяви та 689, 00 грн судового збору за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала складена та підписана 05.03.2025, набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення згідно із ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.В.Горбасенко