ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025м. ДніпроСправа № 904/4543/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Скриннікової Н.С., секретар судового засідання Кравець В.С., розглянув у порядку загального позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство «Відродження» () до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансліт» () про стягнення 3 734 811, 00 грн.

Представники:

від позивача: представник Сімейко А.М. (відеоконференція)

від відповідача не з`явився

Суд ухвалив та проголосив судове рішення 11.03.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України під час проголошення повного рішення суд оголосив його вступну та резолютивну частини.

Рух справи та процесуальні дії у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство "Відродження" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансліт" вартості недопоставленого товару за договором поставки № 09/2021/6 від 03.03.2021 року в сумі 3 734 811, 00 грн. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 44817,80 грн. та витрати на надання правничої допомоги в сумі 200 000, 00 грн позивач просить покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Скриннікову Н.С., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2024

21.10.2024 року своєю ухвалою Господарський суд Дніпропетровської області залишив без руху позовну заяву, встановив п`ятиденний строк на усунення недоліків з дня вручення даної ухвали.

25.10.2024 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач усунув недоліки встановлені ухвалою суду від 21.10.2024 року.

29.10.2024 ухвалою господарського суду Дніпропетровської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 29.11.2024.

30.10.2024 позивач подав через систему електронний суд клопотання про проведення підготовчого засідання 29.11.2024 за участю представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

30.10.2024 року через систему електронний суд від позивача надійшло клопотання про забезпечення позову у справі № 904/4543/24.

31.10.2024 через електронний суд відповідач подав заперечення проти забезпечення позову.

01.11.2024 своєю ухвалою Господарський суд Дніпропетровської області повернув заявнику його клопотання про забезпечення позову без розгляду, як таке, що подано без додержання вимог статті 139 ГПК України.

06.11.2024 господарський суд задовольнив клопотання позивача та вирішив провести призначене 29.11.2024 судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

06.11.2024 через систему електронний суд позивач звернувся до господарського суду із заявою про роз`яснення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2024, якою повернуто без розгляду клопотання позивача про забезпечення позову, яку 07.11.2024 було передано судді.

10.11.2024 через систему електронний суд позивач звернувся до господарського суду із заявою № 2 про роз`яснення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2024, якою повернуто без розгляду клопотання позивача про забезпечення позову, яку 11.11.2024 було передано судді.

17.11.2024 через систему електронний суд позивач звернувся до господарського суду із заявою про відвід судді Скриннікової Н.С., яку було передано судді 18.11.2024

18.11.2024 своєю ухвалою господарський суд визнав заявлений відвід необґрунтованим, заяву про відвід передано для визначення суді в порядку, встановленому ч.1 ст. 32 ГПК України.

18.11.2024 на підставі Розпорядження заступника керівника апарату № 522 матеріали справи передано для призначення повторного автоматизованого розподілу та проведено повторний автоматизований розподіл, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

20.11.2024 своєю ухвалою господарський суд відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю підприємство "Відродження" в задоволенні заяви про відвід судді Скриннікової Н.С. від розгляду справи № 904/4543/24.

25.11.2024 позивач подав заяву, в якій повідомив, що відзив ним неотримано.

29.11.2024 відповідач в підготовче засідання не з`явився, про дату та час повідомлений.

29.11.2024 підготовче засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача, підготовче засідання призначено на 17.12.2024.

17.12.2024 в судове засідання з`явився позивач, відповідач не з`явився, про причини неявки не повідомив. Своєю ухвалою господарський суд продовжив з ініціативи суду для належної підготовки справи для розгляду по суті строк підготовчого провадження на 30 календарних днів, призначив підготовче засідання на 09.01.2025.

09.01.2025 в підготовче засідання з`явився позивач, відповідач не з`явився. Представник позивач не заперечив не заперечив проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. Суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 06.02.2025.

15.01.2025 Постановою Центрального апеляційного господарського суду ухвалу господарського суду від 01.11.2024 скасовано, матеріали забезпечення позову у справі №904/4543/24 надіслано для подальшого розгляду.

27.01.2025 матеріали, які надійшли з апеляційного господарського суду передано судді Господарського суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду.

27.01.2025 своєю ухвалою суд частково задовольнив заяву позивача про забезпечення позову, вирішив забезпечити позов на суму 3 734 811, 00 грн., шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, розміщені на його банківських рахунках.

06.02.2025 в судовому засіданні прийняв участь представник позивача, відповідач явку не забезпечив. В судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті, оголошено перерву, наступне судове засідання призначено на 11.03.2025.

11.03.2025 в судовому засіданні прийняв участь представник позивача, відповідач явку не забезпечив. В засіданні у судових дебатах виступив позивач, просив задовольнити позов повністю.

Судове рішення ухвалено та проголошено 11.03.2025.

Стислий виклад позиції позивача

Позивач просить стягнути грошові кошті, які він заплатив відповідачу за товар, який було поставлено лише частково, в подальшому відповідач не повернув кошти і не поставив товар.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідачем не подано відзив на позов.

Господарський суд розглянув подані докази, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, достовірності, вірогідності та

ВСТАНОВИВ:

Предметом позову є вимога про стягнення 3 734 811, 00 грн. (з урахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних).

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з належним укладенням договору, погодженням умов договору, строку його дії, порядку та строків виконання, наявність/відсутність не виконання/неналежного виконання зобов`язань за договором, настання обов`язку зі сторони відповідача поставити товар та/ або повернути кошти, наявність підстав для стягнення штрафних санкцій у заявлених до стягнення сумах.

Підставою позову позивач визначає порушення відповідачем умов договорів відносно не поставки товару.

Суд має зокрема встановити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1) Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже твердження позивача підлягають перевірці, а докази оцінці на предмет належності доказів і доведеності доказами тих обставин за для підтвердження яких вони подані.

Суд надав мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного позивачем у позові; встановив чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та навів мотиви такого висновку; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Обставини справи встановлені судом.

03.03.2021 між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) підписаний договір поставки № 09/2021/6.

Умови договору (витяг).

Пункт 1.1. В порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити Покупцю товар, відповідно до цього договору, покупець зобов`язується прийняти цей товар і сплатити за нього визначену цим договором ціну.

Пункт 1.3. Загальне найменування, кількість та одиниця товару, ціна за одиницю товару, загальна ціна (вартість товару), строки та умови поставки товару узгоджується сторонами та визначається на кожну партію товару в окремій специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору.

Пункт 2.2. Покупець зобов`язаний здійснити 100% попередню оплату товару, відповідно до узгодженої обома сторонами специфікації на поставку товару протягом строку встановленого в специфікації.

Пункт 3.2. Покупець повинен надати постачальнику письмову заявку, складену за формою, встановленою у додатку № 1 до цього договору за 3 (три) робочих дні до строку поставки товару, погодженого сторонами в специфікації. Заявка може надаватися покупцем шляхом відсилання на електрону адресу постачальника з боку постачальника використовується наступна електрона адреса: , з боку покупця використовується наступна електронна адреса: , . Постачання товару здійснюється за умови середньодобової температури повітря не менше 0 градусів.

Пункт 3.9.6 Строк поставки (відвантаження) певного об`єму товару узгоджується Сторонами у специфікації до цього договору та здійснюється за умови середньодобової температури повітря не менше 0 градусів. Відвантаження товару здійснюється партіями на підставі відповідної письмової заявки покупця, яка складається за формою, встановленою в Додатку №1 до цього договору за 3 (три) робочих дні до строку поставки товару, погодженого сторонами в специфікації. Заявка може надаватися покупцем шляхом відсилання на електронну адресу постачальника, з боку постачальника використовується наступна електрона адреса: , з боку покупця використовується наступна електронна адреса: , . Відвантаження товару здійснюється після отримання від покупця попередньої оплати за товар та при умові відсутності зі сторони покупця простроченої заборгованості за попередні поставки товару.

Пункт 5.16 Постачальник не несе відповідальність, встановлену цим договором, у випадку втрати чинності Специфікацією, у випадку встановленому в Специфікації.

Пункт 5.17 Взаємовідносини сторін, які не передбачені цим Договором, регулюються чинним законодавством.

Пункт 8.2. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього договору та закінчується 03.03.2022, але до повного виконання зобов`язань сторонами відповідно до цього Договору. У випадку якщо жодна зі сторін за двадцять днів до закінчення строку дії цього договору не заявить про намір його розірвати, він вважається подовженим на наступний календарний рік на таких самих умовах.

Позовні вимоги стосуються стягнення грошових коштів, які було заплачено за товар, який не було повністю поставлено.

Суд встановив, що підставою позовних вимог є три платежі, здійсненні 26.10.2021 на суму 2 526 300, 00 (специфікація № 3), 27.01.2022 на суму 1 811 592, 00 грн. (специфікація № 4), 17.01.2023 на суму 700 020, 00 грн.

А тому кожен з цих платежів та обставини їх здійснення належить розглянути окремо.

Норми Цивільного кодексу України.

Стаття 13. Межі здійснення цивільних прав

1. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Стаття 530. Строк (термін) виконання зобов`язання

1. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 538. Зустрічне виконання зобов`язання

3. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Стаття 610. Порушення зобов`язання

1. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 612. Прострочення боржника

1. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 613. Прострочення кредитора

1. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

2. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Стаття 615. Одностороння відмова від зобов`язання

1. У разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Стаття 627. Свобода договору

1. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628. Зміст договору

1. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 1212. Загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави

1. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

ЩОДО СПЕЦИФІКАЦІЇ № 3 від 25.10.2021.

Позивач зазначив у позові, що відповідач своїх зобов`язань за договором поставки (в рамках специфікації №3) не виконав навіть частково і мінеральні добрива не поставив.

Суд встановив, що ці правовідносини врегульовані договором та специфікацією.

Пунктом 1.3. та 2.2. Договору визначено, що найменування товару, ціна, кількість, строк та умови поставки визначаються у Специфікаціях.

За умовами специфікації:

Пункт 1. Постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти товар: (найменування товару) добрива азотні КАС; організація автотранспортних послуг з перевезення добрив, в всього загальна ціна 2 665 050, 00 з ПДВ.

Пункт 2. Загальна ціна (вартість) товару, що поставляється по цій специфікації складає 2 665 050, 00 грн.

Пункт 3. строк поставки - до 31.03.2022.

Пункт 4. Строк оплати товару: покупець зобов`язується оплатити повну ціну (вартість) товару в розмірі, встановленому в п.2 цієї специфікації до моменту поставки товару протягом 1 (одного) банківського дня з моменту підписання сторонами цієї специфікації.

Пункт 7. Ця специфікація втрачає чинність у випадку порушення покупцем п. 4 цієї специфікації.

Відповідно до платіжної інструкції № 378405 від 26.10.2021 позивач заплатив відповідачу 2 526 300, 00 грн. (т. 1 а.с. 39).

Тобто позивач заплатив відповідачу не повну суму, яка визначена як загальна ціна, а лише частину.

Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19, постанова Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №910/12382/17).

Висновок суду:

Суд зазначає, що обставина відносно встановлення строку дії договору є такою, що має значення для вирішення справи. Позивач не надав суду докази того, що Договір поставки №09/2021/6 від 03.03.2021 продовжував дію після 03.03.2022 (п. 8.2. Договору). Позовна заява не містить повідомлення позивача про строк дії договору, а також будь-яких інших доказів, які підтверджували, що договір після 03.03.2022 року продовжував діяти, а тому в силу вимог ст. 79 ГПК України питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішив відповідно до свого внутрішнього переконання та встановив, що договір поставки № 09/2021/6 від 03.03.2021 закінчив свою 03.03.2022.

Відносно здійснення оплати за цієї специфікацією № 3 від 25.10.2021 позивач є боржником, який мав зобов`язання заплатити 26.10.2021 загальну ціну (вартість товару), визначену у п.2 Специфікації суму 2 665 050, 00 грн.

Оскільки позивач здійснив часткову оплату, він порушив умови п.2.2. Договору та п.2 специфікації, яку підписав, а відтак в силу пункту 7 - специфікація з 27.10.2021 втратила чинність, а відповідач припинив бути зобов`язаним відносно поставки товару до 31.03.2022 відповідно до п. 5.16 Договору.

Позивач на власний розсуд вільно погодив з відповідачем умови договору, які є обов`язковими, однак порушив строк виконання зобов`язання, а тому є боржником, що прострочив, оскільки не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Таким чином, специфікація втратила чинність 27.10.2021, а тому відповідач в силу ст. 1212 ЦК України зберігав після 04.03.2022 (строк закінчення дії договору) грошові кошти безпідставно.

Тобто підстава отримання відповідачем зазначених коштів перестала існувати.

Положення ст.1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18, від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18).

Відповідно до ч. 1 ст. ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів (відносно специфікації № 3 від 25.10.2021), обґрунтовуючи її статтями Цивільного кодексу України (ст.ст. 525, 526, 693, 712), які регулюють правовідносини між сторонами укладеного договору, в якому допущено прострочення та не виконання зобов`язання та наслідки, застосування яких управлена сторона (кредитор) має застосувати до боржника.

Заразом, у цих правовідносинах позивач з 27.10.2021 став особою, яка не виконала зобов`язання, що в силу умов договору призвело до втрати чинності договору. Тобто від цього часу позивач втратив право вимагати від відповідача виконання договору або повернення грошових коштів на підставі норм права, якими врегульовано саме договірні відносини.

Позивач має право заявити вимогу про стягнення грошових коштів з відповідача на підставі статті 1212 ЦК України, оскільки відповідач втратив підстави для тримання коштів.

Отже, суд вирішив відмовити у задоволені позовної вимоги про стягнення 2 526 300, 00 грн.

ЩОДО СПЕЦИФІКАЦІЇ № 4 від 25.01.2022.

Позивач зазначив у позові, що відповідач свої зобов`язання за договором поставки (в рамках специфікації №4) виконав частково і мінеральні добрива поставив у кількості 24, 6 тон на суму 618 960, 00 грн. з загальної кількості 72 тон на суму 1 811 592 , 00 грн.

Суд встановив, що ці правовідносини врегульовані договором та специфікацією.

Пунктом 1.3. та 2.2. Договору визначено, що найменування товару, ціна, кількість, строк та умови поставки визначаються у Специфікаціях.

За умовами специфікації:

Пункт 1. Постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти товар: (найменування товару) добрива азотні КАС; а всього загальна ціна 1 811 592, 00 грн. з ПДВ.

Пункт 2. Загальна ціна (вартість) товару, що поставляється по цій специфікації складає 1 811 592, 00 грн. з ПДВ.

Пункт 3. строк поставки - до 28.02.2022.

Пункт 3. Умови поставки: DDP склад Покупця (Полтавська обл. Хорольський р-н с. Петракіївка).

Пункт 4. Строк оплати товару: покупець зобов`язується оплатити повну ціну (вартість) товару в розмірі, встановленому в п.2 цієї специфікації до моменту поставки товару протягом 3 (три) банківських днів з моменту підписання сторонами цієї специфікації.

Пункт 7. Ця специфікація втрачає чинність у випадку порушення покупцем п. 4 цієї специфікації.

Відповідно до платіжної інструкції № від 27.01.2022 позивач заплатив відповідачу 1 811 592, 00 грн. з ПДВ. (т. 1 а.с. 36).

Таким чином, позивач виконав зобов`язання щодо оплати товару, однак позивач не надав суду докази виконання ним інших умов договору та специфікації, які зумовили б зробити висновок про належне виконання позивачем умов договору та зобов`язань за ним.

Так, позивач не надав суду докази виконання ним зобов`язання, визначеного пунктами 3.2 та 3.9.6 Договору (з огляду на семантичне значення слова «повинен» - це слово має зобов`язувальний зміст), а саме позивач не надав суду докази надання постачальнику письмової заявки, складеної за формою, встановленою у додатку № 1 до цього договору за 3 (три) робочих дні до строку поставки товару, погодженого сторонами в специфікації, тобто не пізніше 24.02.2022 року, позивач не надав докази подання відповідачу заявки на відвантаження товару та дотримання вимог щодо температурного режиму 0 градусів, тобто настання події, коли зобов`язання може бути виконане (абз 2 ч.1 ст. 530 ЦК України).

Також позивач не надав суду докази того, що відповідач мав можливість поставити товар з огляду на те, що сторонами визначено, що постачання товару здійснюється за умови середньодобової температури повітря не менше 0 градусів.

Отже позивач є таким, що не виконав умови договору і в силу ч. 1 ст. 613 ЦК України є кредитором, який прострочив зобов`язання - не вчинив дій, що встановлені договором.

Суд зазначає, що не надав оцінку додатку № 1 до договору, оскільки позивач не додав його копію до позову, а тому наслідки за вчинення/не вчинення дій та обсяг використання процесуальних прав, несе позивач.

Суд зазначає, що обставина відносно встановлення строку дії договору є такою, що має значення для вирішення справи. Позивач не надав суду докази того, що Договір поставки № 09/2021/6 від 03.03.2021 продовжував дію після 03.03.2022 (п. 8.2. Договору). Позовна заява не містить повідомлення позивача про строк дії договору, а також будь-яких інших доказів, які підтверджували, що договір після 03.03.2022 року продовжував діяти, а тому в силу вимог ст. 79 ГПК України питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішив відповідно до свого внутрішнього переконання та встановив, що договір поставки № 09/2021/6 від 03.03.2021 закінчив свою 03.03.2022.

Позивач на власний розсуд вільно погодив з відповідачем умови договору, які є обов`язковими, однак порушив строк виконання зобов`язання, а тому є боржником, що прострочив, оскільки не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Оскільки відповідач в силу ч. 3 ст. 538 ЦК України мав право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі, то після такої відмови підстава отримання відповідачем зазначених коштів перестала існувати.

Положення ст.1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18, від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18).

Відповідно до ч. 1 ст. ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів (відносно специфікації № 3 від 25.10.2021), обґрунтовуючи її статтями Цивільного кодексу України (ст.ст. 525, 526, 693, 712), які регулюють правовідносини між сторонами укладеного договору, в якому допущено прострочення та не виконання зобов`язання та наслідки, застосування яких управлена сторона (кредитор) має застосувати до боржника.

Заразом, у цих правовідносинах договір втратив свою дію з 04.03.2022, а позивач з 24.02.2022 (останній день подання заявки на відправку товару) став особою, яка не виконала зобов`язання, що в силу закону призвело до прострочення кредитора. Тобто від цього часу позивач втратив право вимагати від відповідача виконання договору або повернення грошових коштів на підставі норм права, якими врегульовано саме договірні відносини.

Позивач має право заявити вимогу про стягнення грошових коштів з відповідача на підставі статті 1212 ЦК України.

Отже, суд вирішив відмовити у задоволені позовної вимоги про стягнення 1 192 631, 40 грн.

ЩОДО СПЕЦИФІКАЦІЇ № 5 від 16.01.2023.

Позивач зазначив у позові, що відповідач свої зобов`язання за договором поставки (в рамках специфікації №5) виконав частково і мінеральні добрива поставив у кількості 24,54 тон на суму 687 139, 63 грн. залишок недопоставленого товару становить 0, 46 тон на суму 12 880, 37 грн.

Суд встановив, що ці правовідносини врегульовані договором та специфікацією.

Пунктом 1.3. та 2.2. Договору визначено, що найменування товару, ціна, кількість, строк та умови поставки визначаються у Специфікаціях.

За умовами специфікації:

Пункт 1. Постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти товар: (найменування товару) добрива азотні КАС; а всього загальна ціна 700 0202, 00 грн. з ПДВ.

Пункт 2. Загальна ціна (вартість) товару, що поставляється по цій специфікації складає 700 020, 00 грн. з ПДВ.

Пункт 3. строк поставки - до 16.02.2023.

Пункт 3. Умови поставки: DDP склад Покупця (Дніпропетровська обл. м. Кам`янське вул. С.Х. Горобця 1).

Пункт 4. Строк оплати товару: покупець зобов`язується оплатити повну ціну (вартість) товару в розмірі, встановленому в п.2 цієї специфікації до моменту поставки товару протягом 3 (три) банківських днів з моменту підписання сторонами цієї специфікації.

Пункт 7. Ця специфікація втрачає чинність у випадку порушення покупцем п. 4 цієї специфікації.

Відповідно до платіжної інструкції № від 17.01.2023 позивач заплатив відповідачу 700 020, 00 грн. з ПДВ. (т. 1 а.с. 30).

Таким чином, позивач виконав зобов`язання щодо оплати товару, однак позивач не надав суду докази виконання ним інших умов договору та специфікації, які зумовили б зробити висновок про належне виконання позивачем умов договору та зобов`язань за ним.

Так, позивач не надав суду докази виконання ним зобов`язання, визначеного пунктами 3.2 та 3.9.6 Договору (з огляду на семантичне значення слова «повинен» - це слово має зобов`язувальний зміст), а саме позивач не надав суду докази надання постачальнику письмової заявки, складеної за формою, встановленою у додатку № 1 до цього договору за 3 (три) робочих дні до строку поставки товару, погодженого сторонами в специфікації, тобто не пізніше 12.02.2023 року, позивач не надав докази подання відповідачу заявки на відвантаження товару та дотримання вимог щодо температурного режиму 0 градусів, тобто настання події, коли зобов`язання може бути виконане (абз 2 ч.1 ст. 530 ЦК України).

Також позивач не надав суду докази того, що відповідач мав можливість поставити товар з огляду на те, що сторонами визначено, що постачання товару здійснюється за умови середньодобової температури повітря не менше 0 градусів.

Отже позивач є таким, що не виконав умови договору і в силу ч. 1 ст. 613 ЦК України є кредитором, який прострочив зобов`язання - не вчинив дій, що встановлені договором.

Суд зазначає, що не надав оцінку додатку № 1 до договору, оскільки позивач не додав його копію до позову, а тому наслідки за вчинення/не вчинення дій та обсяг використання процесуальних прав, несе позивач.

Суд зазначає, що обставина відносно встановлення строку дії договору є такою, що має значення для вирішення справи. Позивач не надав суду докази того, що Договір поставки № 09/2021/6 від 03.03.2021 продовжував дію після 03.03.2022 (п. 8.2. Договору). Позовна заява не містить повідомлення позивача про строк дії договору, а також будь-яких інших доказів, які підтверджували, що договір після 03.03.2022 року продовжував діяти, а тому в силу вимог ст. 79 ГПК України питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішив відповідно до свого внутрішнього переконання та встановив, що договір поставки № 09/2021/6 від 03.03.2021 закінчив свою 03.03.2022.

Позивач на власний розсуд вільно погодив з відповідачем умови договору, які є обов`язковими, однак порушив строк виконання зобов`язання, а тому є боржником, що прострочив, оскільки не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Таким чином, договір закінчив свою дію 03.03.2022, а тому відповідач в силу ст. 1212 ЦК України зберігав після 04.03.2022 (строк закінчення дії договору) грошові кошти безпідставно.

Навіть якщо припустити, оскільки позивач після 03.03.2022 здійснив оплату за договором, а відповідач частково поставив товар, то сторони продовжували виконувати зобов`язання на підставі договору добровільно, однак відповідач в силу ч. 3 ст. 538 ЦК України мав право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів (відносно специфікації № 3 від 25.10.2021), обґрунтовуючи її статтями Цивільного кодексу України (ст.ст. 525, 526, 693, 712), які регулюють правовідносини між сторонами укладеного договору, в якому допущено прострочення та не виконання зобов`язання та наслідки, застосування яких управлена сторона (кредитор) має застосувати до боржника.

Заразом, у цих правовідносинах договір втратив свою дію з 04.03.2022, а позивач з 12.02.2023 (останній день подання заявки на відправку товару) став особою, яка не виконала зобов`язання, що в силу закону призвело до прострочення кредитора. Тобто від цього часу позивач втратив право вимагати від відповідача виконання договору або повернення грошових коштів на підставі норм права, якими врегульовано саме договірні відносини.

Позивач має право заявити вимогу про стягнення грошових коштів з відповідача на підставі статті 1212 ЦК України.

Отже, суд вирішив відмовити у задоволені позовної вимоги про стягнення 12 880, 37 грн.

ЩОДО пені, 3% річних та інфляційних втрат

Суд вирішив відмовити у стягненні нарахованих позивачем відповідно до ст. 536, 625 ЦК України пені, 3% річних та інфляційних втрат, оскільки у цих правовідносинах суд встановив не виконання умов договору позивачем та допущення прострочення кредитора (позивача).

Підсумовуючи викладене суд вирішив відмовити у позові повністю, оскільки не підтвердились викладені у позові обставини, якими позивач обґрунтував свої вимоги; не підтвердились вказані обставини доказами; обставини, що є предметом доказування у справі, визнані судом спростованими з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів; окрім того, зазначені позивачем правові підстави позову (статті 526, 530, 536, 625, 629, 693, 712) не підлягають застосуванню відносно відповідача з огляду встановлені факти порушення умов договору позивачем та допущення прострочення кредитора (позивача), а також на інші зазначені в рішенні підстави.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство «Відродження, адреса: індекс 37805, Полтавська обл., Лубенський р-н, с. Петракіївка, вул. Центральна, буд.33/2, .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю обмеженою відповідальністю «Укртрансліт», адреса: індекс 49100, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 120, .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення проголошено 11.03.2025

Повне судове рішення складено 11.03.2025

Суддя Н.С. Скриннікова