ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2025 р. Справа№ 927/465/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Тищенко А.І.

Тарасенко К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження, без виклику сторін, апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кеби Дмитра Анатолійовича

на рішення Господарського суду Чернігівської області

від 13.09.2024 (повний текст складено та підписано 13.09.2024)

у справі № 927/465/24 (суддя А.С. Сидоренко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Комерційне Підприємство Паритет-К"

до Фізичної особи - підприємця Кеби Дмитра Анатолійовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Фізична особа - підприємець Плахута Сергій Федорович

про стягнення 195 000 грн 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Комерційне Підприємство Паритет-К" звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Кеби Дмитра Анатолійовича про стягнення 195 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання консультаційних послуг від 07.12.2021 № 01/12-21 в частині своєчасного надання послуг обумовлених в п. 1.2 договору, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача попередньої оплати в розмірі 195 000,00 грн.

Короткий зміст оскарженого рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Комерційне Підприємство Паритет-К" до Фізичної особи - підприємця Кеби Дмитра Анатолійовича про стягнення 195 000,00 грн задоволено повністю.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Кеби Дмитра Анатолійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство Паритет-К" 195 000,00 грн заборгованості та 3 028,00 грн судового збору.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд дійшов висновку, що за відсутності доказів виконання відповідачем умов договору чи доказів повернення суми попередньої оплати, позовна вимога про стягнення з відповідача 195 000,00 грн попередньої оплати підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням Фізична особа - підприємець Кеба Дмитро Анатолійович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 13.09.2024 у справі №927/465/24 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте місцевим судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права. При цьому скаржник стверджував, що:

- 16.07.2024 відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву, а відповідний відзив відповідачем було подано до суду 13.09.2024, який не враховано судом під час ухвалення оскаржуваного рішення;

- позивач свідомо не здійснював зі свого боку необхідних дій, чим перешкоджав відповідачу у виконанні його зобов`язань за договором. Така бездіяльність позивача спричинила негативні наслідки для господарської діяльності відповідача.

Також апелянт зазначив про порушення судом норм процесуального права, що полягає у такому:

- оскаржуване рішення прийняте з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності);

- судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про об`єднання справи №927/465/24 та №927/566/24, яка також знаходилась в провадженні Господарського суду Чернігівської області, що є однорідними, виходять з тих же правовідносин, в них беруть участь ті ж самі сторони, стосуються одного і того ж предмету;

- судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження;

- суд не надав належного значення зловживанню процесуальними правами з боку позивача;

- суд не перевірив повноважень представниці позивача та не взяв до уваги конфлікт інтересів.

Також відповідач зазначив, що попередній орієнтовний розмір понесених судових витрат на правничу допомогу у зв`язку з апеляційним розглядом справи складає 20 000,00 грн.

Крім того, до апеляційної скарги відповідачем долучено додаткові докази, а саме: копію відзиву на позовну заяву від 09.09.2024, копію заяви про поновлення процесуальних строків на подання відзиву на позов від 09.09.2024 р. з додатками, копію Програми надання послуг, копію договору №01/10-21 від 12.10.2021, копію договору №01/07-21 від 01.07.2021, копію договору №01/12-21 від 12.10.2021, копію договору №01/01-22 від 03.01.2022, копію електронного листування між ФОП Кеба Д.А. та представниками ТОВ "ВКП Паритет-К" (Красюк Р.В. - директор, Галкін Д. - начальник відділу постачання) у вигляді зображення екрану, електронні докази у вигляді оригіналів відеозаписів проведених між сторонами відео-дзвінків на матеріальному носії - портативному пристрої (флеш-пам`ять), скріншоти електронного листування між Плахута С.Ф. та медіатором, Іщенко Г.М. в месенджері Telegram, копію первинного листа-запрошення на онлайн зустріч від Іщенко Г.М. від 28.07.2023, копію Попереднього висновку щодо результатів переговорного процесу та варіантів реального вирішення спору з медіатором, які з огляду на приписи частини третьої статті 269 ГПК України, не враховуються колегією суддів під час апеляційного перегляду, оскільки відповідачем не наведено вагомої причини неподання відповідних доказів у суді першої інстанції.

Узагальнені доводи та заперечення сторін

29.11.2024 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Узагальнені доводи відзиву позивача зводяться до того, що:

- відповідач в апеляційній скарзі фактично стверджує, що на замовника покладались додаткові зобов`язання задля виконання умов договору, не підтверджуючи чи були вони погодженні сторонами в рамках спірного договору. Одностороння зміна умов договору є недопустимою в рамках спірних правовідносин;

- наявність між сторонами різних договорів, як то договір № 01/01- 20 від 15.01.2020, договір № 01/07-21 від 01.07.2021, договір № 01/12-21 від 12.10.2021, договір № 01/12-21 від 07.12.2021, договір № 01/01-22 від 03.01.2022 і захист позивачем своїх інтересів в суді по даним окремим договорам не суперечить нормам чинного законодавства та не може вважатися поданням позову про той же самий предмет та з однакових підстав;

- доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача, а також надані ним докази виходять за межі встановлених законом підстав для апеляційного оскарження та не спростовують фактичних обставин і правових висновків, встановлених судом першої інстанції.

04.12.2024 через канцелярію суду відповідачем подано відповідь на відзив, в якій останній заперечив доводи позивача викладені у відзиві та підтримав свою позицію наведену в апеляційній скарзі.

12.12.2024 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

19.12.2024 на адресу суду від третьої особи надійшли пояснення по справі, в яких остання підримала доводи апелянта наведені в апеляційній скарзі, просила скасувати рішення місцевого суду та ухвалите нове, яким відмовити в задоволенні позову та клопотання про продовження строку для подання додаткових пояснень.

24.12.2024 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

30.12.2024 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги, заяв та клопотань

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2024 апеляційну скаргу у справі №927/465/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Тарасенко К.В., Тищенко А.І.

15.10.2024 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.

28.10.2024 через канцелярію суду відповідачем подано відповідь на заперечення протии відкриття апеляційного провадження.

07.11.2024 матеріали справи №927/465/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 поновлено Фізичній особі - підприємцю Кебі Дмитру Анатолійовичу строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2024 у справі №927/465/24. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Кеби Дмитра Анатолійовича на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2024 у справі №927/465/24. Зупинено дію рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2024 у справі №927/465/24 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

29.11.2024 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про поновлення дії рішення Господарського суду Чергінівської області від 13.09.2024.

16.12.2024 через канцелярію суду відповідачем подано додаткові пояснення, до яких долучено додаткові докази, які, з огляду на положення ч. 8 ст. 80 ГПК України, не приймаються судом до розгляду.

Також відповідач просить суд постановити окрему ухвалу у зв`язку зі зловживанням процесуальними правами та неналежним виконанням професійних обов`язків представника позивача, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 246 суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Наведена процесуальна норма надає суду право постановити окрему ухвалу у разі виявлення під час розгляду справи порушення законодавства. При цьому, суд зазначає, що поставлення окремої ухвали не обов`язком суду, відповідно суд користується таким правом на власний розсуд, а подання заяв/клопотань про постановлення окремих ухвал з боку учасників справи процесуальним законодавством не передбачене.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

07.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Комерційне Підприємство Паритет-К" (замовник) та фізичною особою - підприємцем Кебою Дмитром Анатолійовичем (виконавець) укладено Договір про надання консультаційних послуг № 01/12-21 (надалі-Договір).

Згідно п. 1.1. Замовник доручає та сплачує, а Виконавець бере на себе зобов`язання надати Замовнику навчально-консультаційні та консалтингові (методологічні, консультаційні) послуги з питань управління виробництвом підходом Теорії Обмежень (TOC).

Відповідно до п. 1.2 Договору сторони визначили, що метою надання Виконавцем навчально-консультаційних та консалтингових послуг по Даному договору є передача спеціальних знань, практики їх використання та методологічного забезпечення впровадження рішення TOC для виробництва для забезпечення наявності (МТА), що є передумовою для визнання ринком компанії Замовника надійною (забезпечення високого рівня виконання потреб ринку), а саме виконання зобов`язань перед клієнтами по наявності готової продукції на центральному (заводському) складі.

У відповідності з п. 1.4. Договору ФОП Кеба Д.А. зобов`язується надати серію кастомізованих навчально-консультаційних сесій та методологічних консультацій (консалтинг), що поєднані загальною темою "Практичні питання використання концепцій та механізмів Теорії Обмежень для ефективного управління, синхронізації виробничого управління та забезпечення матеріалами в компанії Замовника" для групи узгоджених виробничих менеджерів та фахівців Замовника. Серії кастомізованих навчально-консультаційних сесій, що надаються Замовнику складаються із серії теоретичних блоків та серії практичних консультацій (консалтингу) по конкретних питаннях впровадження рішення Теорії Обмежень для управління виробництвом для забезпечення наявності (МТА) та змішаного, поєднаного із виробництвом під замовлення (МТО).

Відповідно до п. 1.6. умов Договору №01/12-21 Сторони погодили, що послуги надаються в такому порядку та у вказані строки:

блок "управлінська установка" - ін`єкцій 1 для МТА - в період з 10.12.2021 до 30.12.2021;

блок "миттєвих покращень" - ін`єкцій 2-5 для МТА - в період з 10.01.2022 до 28.02.2022;

блок "безперервних покращень" - ін`єкцій 6-8 для МТА - в період з 01.03.2022 до 30.04.2022.

Згідно п.1.11 Договору сторони погодили, що виконавець для реалізації послуг по цьому договору додатково самостійно залучає Плахуту Сергія Федоровича , практика-консультанта з ТОС.

У п.2.1 сторони погодили, що сукупна вартість послуг становить 195 000 грн без ПДВ.

Згідно п. 2.2 Договору Замовник здійснює оплату послуг, шляхом внесення (перерахування) передоплати, що поділена на три рівні частини відповідно до наступного графіку:

до 29.12.2021 - 65 000 грн. без ПДВ;

до 26.01.2022 - 65 000 грн. без ПДВ;

до 16.02.2022 - 65 000 грн. без ПДВ.

Згідно п.3.1 Договору виконавець зобов`язаний якісно та в повному об`ємі виконати та повністю завершити всі послуги у відповідності до умов договору та не пізніше десяти днів після завершення надання послуг виконавець повинен надати замовнику Акт наданих послуг.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення підписів відтиском печаток сторін та діє до 31.12.2022 року (п.8.1.,8.2 Договору).

На виконання умов договору позивачем було здійснено перерахування коштів в якості попередньої оплати згідно договору на загальну суму 195 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 6716 від 29.12.2021 на суму 65000 грн; № 409 від 26.01.2022 на суму 65000 грн; № 788 від 16.02.2022 на суму 65000 грн.

Натомість відповідач свої зобов`язання не виконав, передбачені договором послуги не надав.

Так, позивач у позовній заяві вказує, що виконавцем взагалі не було виконано умови Договору № 01/12-21 від 07.12.2021: відповідно до п. 1.2 не було передано практику використання впрова дження рішення Теорії Обмежень для управління виробництвом для забез печення наявності (МТА) та змішаного, поєднаного із виробництвом під замовлення (МТО); відповідно до п. 1.4 не було надано кастомізованих навчально-консульта ційних послуг, їх практичного використання; не надано серії практичних консультацій по конкретних питаннях; не було надано консалтингових послуг по конкретних питаннях прова дження рішення Теорії обмежень для управління виробництвом для забез печення наявності (МТА) та змішаного, поєднаного із виробництвом під замовлення (МТО); не було надано консультацій щодо механіки використання об меження в системі та алгоритми прийняття управлінських рішень; відповідно до п. 1.5. не було роз`яснено механіку впрова дження, не було надано міні-план впровадження ін`єкцій, не надано конкретні деталі та кроки, не здійснено їх обґрунтування та перевірку, не надано загальний план послідовного впровадження всього рішення, не було роз`яснено про технічні компоненти, забезпечення управлінських та технічних процедур для управління потоком (сім ін`єкцій); не була виконана умова, передбачена п. 1.7. Договору, що передбачає синхронізацію та інтеграцію рішення МТА із раніше впровадженим рішенням ТОС для МТО.

05.03.2024 цінним листом на адресу ФОП Кеба А.Д. від позивача було направлено претензію із вимогою виплати заборгованість в розмірі 195 000 грн. 00 коп. за договором №01/12-21 від 07.12.2021. Як вказує позивач до офісу TOB "ВКП ПАРИТЕТ-K" було особисто відповідачем надано лист із вих. 01/2024 від 06.03.2024 (вхідний номер № 8 від 07.03.2024), яким останній підтверджує факт отримання претензії 21.02.2024, проте станом на момент подачі позову відповіді на претензію позивачем не отримано.

За твердженням позивача, станом на дату складення позовної заяви відповідачем не повернуто суму отриманої попередньої оплати в розмірі 195 000,00 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Заперечуючи проти заявленого позову відповідач наголошує на тому, що позивач не здійснив зі свого боку необхідних дій, чим перешкоджав відповідачу у виконанні його зобов`язань за договором. Також відповідач зазначає, що сторони домовились про співпрацю й уклали в рамках домовленостей ряд договорів про надання послуг, споріднених за своїм предметом (Договір № 01/01-20 від 15.01.2020, Договір № 01/07-21 від 01.07.2021, Договір № 01/12-21 від 12.10.2021, Договір № 01/12-21 від 07.12.2021, Договір № 01/01-22 від 03.01.2022. Відповідач вважає, що зазначені договори спільно становлять єдиний предмет правовідносин, а тому звернення позивача з відповідними позовами як до Господарського суду Чернігівської області, так і до Господарського суду міста Києва є зловживанням процесуальними правами.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

Укладений сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків та за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Суд встановив факт перерахування позивачем в якості попередньої оплати на рахунок відповідача грошових коштів у сумі 190 000,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями № 6716 від 29.12.2021 на суму 65000 грн; № 409 від 26.01.2022 на суму 65000 грн; № 788 від 16.02.2022 на суму 65000 грн.

Докази на підтвердження виконання відповідачем робіт, обумовлених договором, у строки визначені в п.1.6 договору, в матеріалах справи відсутні.

За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (ч. 1 ст. 8 ЦК України).

Оскільки, главою 63 ЦК України не врегульовано особливостей повернення виконавцем замовнику попередньої оплати в разі невиконання виконавцем своїх зобов`язань за договором про надання послуг та правового механізму її повернення, суд дійшов висновку про можливість застосування частини 2 статті 693 ЦК України за аналогією закону до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.03.2018 у справі № 910/1030/17.

Згідно ст. 692, 693 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як було зазначено вище, відповідно до п.1.6 договору відповідач повинен був надати послуги у такі строки: блок "управлінська установка" до 30.12.2021; блок "миттєвих покращень" до 28.02.2022; блок "безперервних покращень" до 30.04.2022.

Зобов`язання з повернення суми попередньої оплати відповідно до положень частини першої статті 530 ЦК України, фактично виникло у відповідача у зв`язку із закінченням обумовленого сторонами у договорі строку надання послуг (30.04.2022), який виходячи із суті зобов`язання сторін є тим строком, після настання якого виконавець усвідомлював протиправний характер неповернення грошових коштів.

Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку надання послуг, тобто з 01.05.2022.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19.

Враховуючи наведене, оскільки матеріалами справи підтверджується перерахування позивачем на рахунок відповідача грошових коштів в якості попередньої оплати, а відповідачем не доведено виконання робіт за Договором чи повернення сплачених позивачем коштів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача попередньої оплати в розмірі 195 000,00 грн.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Твердження апелянта, викладені в апеляційній скарзі про те, що позивач свідомо не здійснював зі свого боку необхідних дій, чим перешкоджав відповідачу у виконанні його зобов`язань за договором, відхиляються апеляційним судом, оскільки умовами укладеного сторонами договору не передбачено зобов`язань, які покладаються на позивача для можливості виконання відповідачем своїх зобов`язань, окрім оплати послуг згідно п. 2.2 договору від 07.12.2021, що було здійснено позивачем. При цьому, в матеріалах справи відсутні акти приймання-передачі наданих послуг, які відповідно до умов договору (п. 2.4) є підтвердженням виконання робіт.

Отже, з огляду на невиконання відповідачем його зобов`язань обумовлених договором від 07.12.2021, усі сплачені позивачем платежі в рахунок майбутніх виконаних робіт, є попередньою оплатою, яку відповідач, зобов`язаний повернути.

Доводи апелянта про те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), відхиляються апеляційним судом, з огляду на таке.

Частиною першою ст. 29 ГПК України визначено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Враховуючи що розгляд даного спору не передбачено виключною підсудністю, відповідно до ст. 30 ГПК України, позивач користуючись наданим йому правом вибору звернувся з даним позовом до господарського суду за місцезнаходженням відповідача, що свідчить про відсутність порушень правил підсудності.

Доводи апелянта стосовно неправомірної відмови місцевого суду у задоволенні його клопотання від 13.09.2024 про об`єднання справ №927/465/24 та №927/566/24, що було направлено до суду першої інстанції - не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки в матеріалах справи відповідне клопотання відповідача від 13.09.2024 відсутнє, відповідно суд першої інстанції не розглядав його.

Стосовно посилань апелянта на неправомірну відмову місцевого суду у задоволенні його заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів зазначає, що оскільки ціна позову (195 000,00 грн) не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (302 800,00 грн), дана справа підлягає розгляду тільки у порядку спрощеного позовного провадження, а тому доводи апелянта в наведеній частині є безпідставними.

Усі інші доводи, на які посилався відповідач під час розгляду даної справи, не приймаються до уваги, як безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Кеби Дмитра Анатолійовича.

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 13.09.2024 відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта, оскільки апеляційна скарга не підллягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кеби Дмитра Анатолійовича залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2024 у справі №927/465/24залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Фізичну особу - підприємця Кебу Дмитра Анатолійовича.

Матеріали справи №927/465/24 повернути Господарському суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді А.І. Тищенко

К.В. Тарасенко