ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12 березня 2025 рокуСправа № 921/110/25
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В. розглянувши клопотання ОСОБА_1 , що викладене у заяві (вх.№1632) від 06.03.2025, про звільнення від сплати судового збору за подання позову
у справі
до відповідача Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив Східний-Тернопіль"
про визнання недійсним рішення загальних зборів членів, оформленого протоколом від 04.03.2018; скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління №7к від 31.03.2018; поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив Східний-Тернопіль".
До Господарського суду Тернопільської області через систему "Електронний суд" поступила позовна заява ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив Східний-Тернопіль" про визнання недійсним рішення загальних зборів членів, оформленого протоколом від 04.03.2018; скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління №7к від 31.03.2018; поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив Східний-Тернопіль".
Ухвалою від 04.03.2025 вказану позовну заяву судом залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків-протягом 10-ти днів з дня одержання цієї ухвали.
Через систему "Електронний суд" представником ОСОБА_1 подано заяву №б/н (вх.№1632) від 06.03.2025 про звільнення позивача від сплати судового збору.
Ознайомившись із її змістом, суд не вбачає підстав для задоволення такої заяви з наступних підстав.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
В ухвалі від 04.03.2025 судом визначено, що за вимогами про скасування наказу та визнання недійсним рішення зборів, позивач не звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір". Розмір судового збору за даними вимогами становить 6 056 грн, а в разі подання позовної заяви через систему "Електронний суд": 2 422,40 (з врах. коефіцієнту 0,8) * 2 = 4 844,80 грн.
Частиною 4 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
У заяві про звільнення позивача від сплати судового збору вказано, що сума щомісячного доходу гр. ОСОБА_1 підпадає під ознаки незабезпеченості за 2024, а відтак сума судового збору в розмірі 4 844,80 грн перевищує 5% розміру річного доходу.
Питання можливості звільнення позивача фізичної особи від сплати судового збору було неодноразово предметом розгляду та висновків Верховного Суду.
Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18 зазначено, зокрема, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Закон України "Про судовий збір". З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Відповідно до ст. 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.
Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
З аналізу ж статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.
Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.
Окремо слід зазначити, що встановлений ст. 8 Закону перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21.09.2022 у справі №303/7754/21 дійшов такого правового висновку:
За практикою щодо застосування статті 6 Конвенції, наведеною, зокрема, у рішеннях ЄСПЛ у справах "Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії" (Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania), "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансового положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.
ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави в цивільних спорах, і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження в цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001, пункт 59).
Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі "Княт проти Польщі" (Kniat v. Poland) від 26.07.2005, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" (Jedamski and Jedamska v. Poland) від 26.07.2005, пункти 63, 64).
Вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти росії" від 20.02.2014, пункт 111).
Ураховуючи наведене, позивач у справі може за певних обставин (дійсної неспроможності сплатити судовий збір, підтвердженої належними доказами) бути звільненим від сплати судового збору або його сплата може бути відстрочена чи розстрочена, розмір судового збору може бути зменшений судом. Тобто за вказаних обставин з метою забезпечення права особи на судовий захист стаття 8 Закону України "Про судовий збір" може бути застосована за аналогією закону до іншої сторони спору.
Відповідно до частини першої статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.
В свою чергу, аналізуючи підстави для звільнення гр. ОСОБА_1 від сплати судового збору у справі №921/110/25 суд враховує, що згідно зі сталими правовими позиціями Верховного Суду (ухвала від 07.03.2025 по справі №644/9826/23, ухвала від 27.02.2025 по справі №910/9652/23) надані позивачем Відомості з Державного реєстру фізичних - осіб платників податків від 26.02.2025, згідно з яких у 2024 році у нього відсутні доходи, самі по собі не є підтвердженням реального доходу (розмір заробітної плати, пенсії, прибутку, тощо), наявності рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану. До того ж, у відомостях зазначено про отримання ОСОБА_1 "спадщини чи дарунку від члена сім`ї 1 та 2 ступенів спорідненості".
Крім того, надані позивачем відомості з Пенсійного фонду України від 26.02.2025 не містять даних щодо будь - яких виплат (чи відсутність таких виплат) для нарахування пенсії у 2024 році.
Також гр. ОСОБА_1 не подано жодних доказів про відсутність доходів у січні та лютому 2025 року, тобто станом на час звернення до суду з відповідною позовною заявою.
З наведеного в сукупності суд констатує, що заявником не надано належних та допустимих доказів, котрі б дозволили суду оцінити його реальний дохід, та встановити обставини, які з точки зору могли б слугувати підставою для звільнення позивача у справі №921/110/25 від сплати судового збору.
Як наслідок, у задоволенні клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору суд відмовляє.
Враховуючи викладене та відповідно до Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 162.164, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд,
У задоволенні клопотання, що викладене у заяві (вх.№1632) від 06.03.2025, про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позову відмовити .
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 12.03.2025. Ухвалу може бути оскаржено у порядку, визначеному статтями 255, 256 ГПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя О.В. Руденко