1. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.
1.2. У позовній заяві позивач повідомив про попередній орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу та про подання доказів, які підтверджують такі витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі. Протягом п`яти днів після прийняття рішення позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення.
2. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
2.1. Позивач стверджує, що згідно з положеннями статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 96 000,00 грн.
3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА.
4. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.
4.2. У позовній заяві позивач повідомив про попередній орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу та про подання доказів, які підтверджують такі витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі. Протягом п`яти днів після прийняття рішення позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення.
4.3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 призначено розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового рішення на 06.03.2025.
4.4. У судове засідання 06.03.2025 з`явились представники сторін. Позивач вимоги заяви підтримав та наполягав на її задоволення, відповідач проти задоволення заяви заперечив.
4.5. У судовому засіданні 06.03.2025 відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено скорочене рішення, повідомлено присутніх представників, коли буде складено повне судове рішення.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
5. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ.
5.1. Предмет доказування суд визначає виходячи з предмету вимоги заяви, її юридичних та фактичних підстав. У даному разі предмет доказування становлять обставини, від яких залежить відповідь на таке ключове питання:
- Чи підтверджені та доведені документально витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги? Якщо так, то в якому розмірі?
5.2. У відповідності до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на перше запитання, а відповідач негативну.
6. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПІДТВЕРДЖЕННЯ ТА ДОВЕДЕННЯ ВИТРАТ НА ПРАВОВУ ДОПОМОГУ ТА ЇХ РОЗМІР.
6.1. Позивач стверджує про наявність достатніх підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 96 000 грн, що істотно не перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат - 60 000, 00 грн.
6.2. Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
6.3. Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
6.4. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
6.5. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
6.6. Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
6.7. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, додаткові постанові КГС ВС від 23 липня 2024 року у справі № 910/9544/23).
6.8. Так в якості доказів, що підтверджують надання правової допомоги до матеріалів справи додано: договір №127/24-ю від 22.02.2024 про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Фундамент» та Адвокатським об`єднанням «Гарт»; акти приймання-передачі наданих послуг №11/03-24 від 29.03.2024 на суму 40 000, 00 грн; №16/04-24 від 30.04.2024 на суму 20 000, 00 грн; №03/02-25 від 13.02.2025 на суму 36 000, 00 грн; виписку по рахунку про сплату позивачем на користь об`єднання 96 000, 00 грн з призначеннями платежу «сплата за договором №127/24-ю від 22.02.2024 про надання правової допомоги»; рахунки №66 від 13.02.2025 на суму 36 000, 00 грн; №10 від 29.02.2021 на суму 20 000, 00 грн; №16 від 28.03.2024 на суму 20 000, 00 грн; №18 від 25.04.2024 на суму 20 000, 00 грн.
6.9. Відповідно до п. 4.1. договору про надання правової допомоги юридичну (правову) допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, клієнт сплачує у розмірі, встановленому додатковими угодами до договору, які погоджуються сторонами у відповідності до обсягів послуг, що замовляються і є невід`ємною частиною договору або згідно з рахунком.
6.10. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше трьох днів з моменту підписання додаткових угод до договору або виставлення рахунку (п. 4.2. договору про надання правової допомоги).
6.11. Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
6.12. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (постанова Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
6.13. Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
6.14. Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки: (1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені у частині другій статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); (2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; (3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; (4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; (5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; (6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
6.15. Вказані вище форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у п. п. 130-131 постанови від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).
6.16. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
6.17. У разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро/об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро/об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту. Подібні висновки Верховного Суду містяться у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21.
6.19. При цьому, суд відхиляє заперечення відповідача про датування рахунку №10 2021 роком як підставу для неврахування вказаного документу при вирішенні питання про відшкодуванні витрат, оскільки очевидним є допущення технічної описки при датуванні вказаного документу, що не може бути підставою для неврахування такого акту при розподілі витрат.
6.20. Твердження відповідача про те, що інші рахунки не стосуються даної справи суд також не бере до уваги, оскільки очевидним є надання представником позивача правової допомоги позивачеві у справі на суми вказані в рахунках, а датування вказаних документів до подання позову не свідчать про невиконання представником роботи щодо представництва інтересів клієнта.
6.21. Доводи про пропуск строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення суд відхиляє, оскільки п`ятий день після ухвалення рішення на подання доказів понесених витрат припадав на неділю (16 лютого 2025 року), тобто на вихідний день. А отже, останній п`ятий день на подання заяви переноситься на понеділок 17 лютого 2025 року, коли і було подано заяву.
6.22. Відповідно до ч. 4 ст. 116 ГПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
6.23. Відповідно до частин 1, 2 статті 67 Кодексу законів про працю України при п`ятиденному робочому тижні працівникам надаються два вихідних дні на тиждень, а при шестиденному робочому тижні - один вихідний день. Загальним вихідним днем є неділя. Другий вихідний день при п`ятиденному робочому тижні, якщо він не визначений законодавством, визначається графіком роботи підприємства, установи, організації, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації, і, як правило, має надаватися підряд з загальним вихідним днем.
6.24. У період дії воєнного стану не застосовуються норми частини третьої статті 67 згідно із Законом № 2136-IX від 15.03.2022.
2.25. Застережень щодо незастосування частини першої та другої у період дії воєнного стану кодекс не містить.
2.26. За наведених обставин, висновки представника відповідача щодо перебігу процесуальних строків не відповідають положенням ГПК України та не ґрунтуються на Законі № 2136-IX від 15.03.2022 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та Кодексі законів про працю України.
6.28. За висновками суду, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію розумності їхнього розміру, є співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), підтверджується відповідними доказами.
6.29. Здійснивши аналіз поданих позивачем доказів понесення судових витрат на оплату послуг адвоката, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем до стягнення з відповідача розмір витрат на оплату послуг адвоката не є завищеним, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, їх розмір є обґрунтованим.
На підставі викладеного, керуючись статтями 73, 76, 77, 86, 123, 126, 129, 236-238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фундамент» про ухвалення додаткового рішення задовольнити повністю.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочене рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 07.03.2025.
Суддя Ігор Курдельчук