РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2025Справа № 910/5346/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют-клімат";

до Пенсійного фонду України;

про стягнення 4 181 030,45 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Рябий І.П.

Представники:

Від позивача: Галкіна Я.Г., адвокат, ордер серії АР № 1129176 від 15.09.2023;

Від відповідача: Зінченко І.Є., в порядку самопредставництва.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Абсолют-клімат" з позовом до Пенсійного фонду України, в якому просить стягнути з відповідача 4 181 030,45 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № МТЗ-2018-4Т від 01.10.2018 в частині оплати вартості виконаних робіт за актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року № 25 та № 26.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2020 відкрито провадження у справі № 910/5346/20 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 04.06.2020.

18.05.2020 Пенсійний фонд України подав до господарського суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

25.05.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют-клімат" до господарського суду надійшла відповідь на відзив Пенсійного фонду України на позовну заяву.

Від Пенсійного фонду України до господарського суду 03.06.2020 надійшло заперечення на відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют-клімат" на відзив на позовну заяву.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют-клімат" 04.06.2020 до господарського суду надійшла заява, в якій заявник просить залучити до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжинірингбуд лтд" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету на стороні позивача.

У підготовчому засіданні 04.06.2020 розглядалася заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют-клімат" про залучення до участі у справі третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Судом, не виходячи до нарадчої кімнати, відхилено зазначене клопотання, оскільки представник позивача законодавчо не обґрунтував та не надав суду доказів того, що прийняте рішення у справі може вплинути на права чи обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжинірингбуд лтд".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 призначено у справі № 910/5346/20 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено.

28.08.2023 до суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про проведення додаткового обстеження об`єкту дослідження та надання додаткових матеріалів, в якому останній просить суд:

- забезпечити проведення обстеження об`єкту дослідження: будівлі ПФУ за адресою: вул. Бастіонна, 9 у Печерському районі м. Києва, а також прибуття комісії експертів з експертної установи, забезпечити безперешкодний доступ до об`єкту, а також належні умови праці для проведення натурних обстежень;

- надати додаткові матеріали, а саме виконавчу документацію на виконання інженерних мереж, які вказані в актах праймання виконаних робіт № 25 та № 26 за грудень 2019, оформлену належним чином по об`єкту "Капітальний ремонт адміністративної будівлі ПФУ за адресою: вул. Бастіонна, 9 у Печерському районі м. Києва".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 поновлено провадження у справі № 910/5346/20, а судове засідання призначено на 19.09.2023. Зобов`язано Київський науково-дослідний інститут судових експертиз та Пенсійний фонд України надати до суду інформацію щодо здійснення судовими експертами обстеження об`єкту дослідження (будівлі ПФУ за адресою: вул. Бастіонна, 9 у Печерському районі м. Києва). Витребувано у сторін виконавчу документацію на виконання інженерних мереж, які вказані в актах праймання виконаних робіт № 25 та № 26 за грудень 2019, оформлену належним чином по об`єкту "Капітальний ремонт адміністративної будівлі ПФУ за адресою: вул. Бастіонна, 9 у Печерському районі м. Києва".

11.09.2023 до суду від Пенсійного фонду України надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 04.09.2023 у справі № 910/5346/20.

15.09.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют-клімат" надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 04.09.2023 у справі № 910/5346/20.

03.10.2023 до суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист, в якому останній повідомив суд, що 04.09.2023 було проведено додаткове обстеження об`єкту дослідження, будівлі Пенсійного фонду України за адресою: вулиця Бастіонна, 9 у м. Києві. Також вказано, що після отримання додаткових документів, які було заявлено у клопотанні експерта, буде складено висновок судової будівельно-технічної експертизи № 21783/20-44 у господарській справі № 910/5346/20 і направлено до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2024 судом вирішено задовольнити клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; зупинити провадження у справі № 910/5346/20 на час проведення експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 та отримання висновку експертів; надані сторонами документи у справі № 910/5346/20 направити до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

25.10.2024 до суду з Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України надійшов висновок експерта від 11.10.2024 № 21783/20-44/27908/21-44 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, а також матеріали справи № 910/5346/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 поновлено провадження у справі № 910/5346/20, підготовче засідання призначено на 03.12.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/5346/20 до судового розгляду по суті.

У судових засіданнях 09.01.2025 та 21.01.2025 судом оголошувалися перерви.

Під час розгляду спору по суті у судовому засіданні 11.02.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют-клімат" позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник Пенсійного фонду України у судовому засіданні 11.02.2025 проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.

11.02.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Абсолют-клімат" (далі також - позивач, підрядник) та Пенсійним фондом України (далі також - відповідач, замовник) укладено договір № МТЗ-2018-4Т (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, підрядник бере на себе зобов`язання у межах договірної ціни (додаток 2) на свій ризик, власними силами і засобами виконати та здати у строки, обумовлені договором, роботи з капітального ремонту (код ДК021:20-5 Інженерні та будівельні роботи) (далі -Роботи) адміністративної будівлі Пенсійного фонду України за адресою: вулиця Бастіонна, 9, місто Київ в обсягах, передбачених попередньо розробленою проектною документацією, на підставі якої складений локальний кошторис (додаток 3), з дотриманням чинних будівельних норм і правил, а замовник - прийняти закінчені Роботи та сплатити їх вартість згідно з умовами договору.

Обсяги закупівлі можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків (п. 1.3. договору).

Як передбачено розділом 2 договору, підрядник повинен здійснити Роботи згідно з розділом 1 договору, у відповідності до Державних будівельних норм, Закону України "Про охорону праці", вимог і нормативів екологічної безпеки, правил протипожежної безпеки, санітарних норм, правил електробезпеки. В процесі здійснення Робіт підрядник забезпечує наявність документів, що засвідчують характеристики та якість матеріалів, конструкцій, устаткування (журнал виконання робіт, акти на закриття прихованих робіт, паспорти, сертифікати тощо).

Згідно з п. 3.1., 3.2. договору, строк виконання Робіт у повному обсязі - до 1 липня 2019 року. Строк виконання капітального ремонту підвалу, частини 1-го поверху, сходових клітин 1-7 поверхів правої частини будівлі, системи водопостачання та каналізації, системи відеонагляду та серверної кімнати на 2-му поверсі - до 15 грудня 2018 року. Строком початку виконання Робіт вважається дата підписання договору.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що Роботи виконуються згідно з календарним графіком виконання Робіт, в якому визначаються дати початку та закінчення всіх етапів Робіт (додаток 1). Початком виконання робіт у 2019 році є письмове повідомлення замовника про відкриття фінансування.

За змістом п. 3.5. договору, строки та обсяги виконання Робіт можуть бути змінені з внесенням відповідних змін у договір, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення ціни договору, в разі:

3.5.1. виникнення обставин непереборної сили;

3.5.2. затримки фінансування видатків замовника;

3.5.3. внесення змін до проектної документації.

Відповідно до п. 4.1. договору, приймання виконаних робіт здійснюється приймальною комісією, про що складається акт здачі приймання обсягу робіт, передбаченого для виконання окремого етапу, згідно з календарним графіком виконання Робіт (додаток 1).

Ціна договору визначена відповідно до ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва", погоджена сторонами у договірній ціні (додаток 2) та складає 23 497 061,10 грн (двадцять три мільйони чотириста дев`яносто сім тисяч шістдесят одна грн 10 коп.), в тому числі ПДВ (20 %) - 3 916 176,85 грн (три мільйони дев`ятсот шістнадцять тисяч сто сімдесят шість грн 85 коп.), в тому числі на 2018 рік 9 999 509,90 грн (дев`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот дев`ять грн 90 коп.), в тому числі ПДВ (20 %) - 1 666 584,98 грн (один мільйон шістсот шістдесят шість тисяч п`ятсот вісімдесят чотири грн 98 коп.) (п. 5.1. договору).

У п. 5.2. договору сторони погодили, що договірна ціна є твердою і незмінною на весь обсяг та строк виконання Робіт і не уточнюється, за винятком таких випадків і лише за згодою сторін:

5.2.1. Зменшення обсягів закупівлі, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника.

5.2.2. Покращення якості предмета закупівлі, за умови, що таке покращення не призведе до збільшення ціни договору.

5.2.3. Узгодженої зміни ціни договору в бік зменшення (без зміни обсягу та якості Робіт).

5.2.4. Зміни ціни договору у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок.

5.2.5. Замовник змінює в процесі виконання Робіт проектні рішення, що призводять до зміни обсягів Робіт та вартісних показників, і уточнює обсяги та перелік Робіт, за умови, що зазначені зміни не призведуть до збільшення ціни договору.

Пунктом 5.3. договору визначено, що ціна договору включає вартість матеріалів, обладнання та устаткування, доставки їх до місця виконання Робіт, вантажно-розвантажувальних робіт, робіт, податки, збори та всі інші витрати, що мають бути здійснені у зв`язку з виконанням договору.

Як передбачено п. 5.7. договору, за результатами виконання обсягу робіт, передбаченого для виконання окремого етапу, згідно з календарним графіком виконання Робіт (додаток 1), сторони складають довідку про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3 та акти приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в (надалі - довідка та акти), які підтверджують, що підрядник належним чином виконав свої зобов`язання за договором, а замовник їх прийняв, та сторони не мають взаємних претензій.

Згідно з пунктом 11.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2019, а у частині гарантійних зобов`язань - до перебігу строку, зазначеного у розділі 6 договору.

Строк дії договору та виконання зобов`язань за ним можуть бути продовжені у випадках, передбачених пунктами 3.5, 3.6. цього договору, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення ціни договору (п. 11.2. договору).

В подальшому між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якої: ???

- у пункті 3.2 договору слова та цифри "до 15 грудня 2018 року" замінити словами та цифрами "до 25 грудня 2018 року";

- у пункті 5.1 договору слова та цифри "в тому числі на 2018 рік 9 999 509,90 грн (дев`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот дев`ять грн 90 коп.), в тому числі ПДВ (20 %) - 1 666 584,98 грн (один мільйон шістсот шістдесят шість тисяч п`ятсот вісімдесят чотири грн 98 коп.) " замінити словами та цифрами "в тому числі на 2018 рік 3 943 537,34 грн (три мільйони дев`ятсот сорок три тисячі п`ятсот тридцять сім грн 34 коп.), в тому числі ПДВ (20 %) - 657 256,22 грн (шістсот п`ятдесят сім тисяч двісті п`ятдесят шість грн 22 коп.) ".

21.06.2019 між сторонами укладено додаткову угоду № 3 до договору, згідно з якою:

- у пункті 3.1 договору слова та цифри "до 1 липня 2019 року" замінити словами та цифрами "до 06 листопада 2019 року";

- пункт 3.4 договору доповнити реченням такого змісту: "До строку виконання Робіт, визначеного цим договором, не враховуються періоди, коли Роботи не можуть виконуватись внаслідок незалежних від підрядника обставин: затримка, пов`язана з підготовкою приміщень (поверхів) для проведення Робіт (вивільнення від меблів та обладнання, організація переміщення робочих місць працівників на інший поверх); час, протягом якого здійснюється приймання виконаних Робіт за окремим етапом тощо.";

- календарний графік виконання робіт (додаток 1 до договору) викласти у новій редакції, що додається.

19.09.2019 між сторонами було укладено додаткову угоду № 3 до договору, відповідно до якої додатки 2, 3, 4, 6. 7, 8, 9, 11, 22, 23, 28, 29, 30, 31 до договору викласти в редакції, що додається.

05.11.2019 між сторонами було укладено додаткову угоду № 4 до договору, в якій сторони погодили:

- в пункті 3.1 договору слова та цифри "до 06 листопада 2019 року" замінити словами та цифрами "до 29 листопада 2019 року";

- календарний графік виконання робіт (додаток 1 до договору) викласти в редакції, що додається.

Позивач вказує, що протягом строку дії договору, ним було виконано роботи на загальну вартість по листопад 2019 року включно - 12 145 225 грн 94 коп., а з урахуванням частини грудня 2019 року загальна вартість виконаних та оплачених робіт складає 13 531 455 грн 01 коп., а замовником було сплачено 13 531 455 грн 60 коп., що підтверджується платіжними дорученнями.

Позивач зазначає, що через затримку підготовки затвердженого експертного висновку виникла зупинка робіт за договором, проте він продовжував здійснювати роботи з ремонту адміністративної будівлі відповідача, оскільки спливали строки, позивач надалі виконував роботи без підписаної нової договірної ціни на підставі експертного висновку від 28.12.2019.

Як вказує позивач, під час виконання ним робіт, відповідач затягував із відповіддю про продовження строку дії договору, щодо продовження терміну виконання будівельних робіт, щодо підписання додаткової угоди, щодо затвердження та підписання договірної ціни, щодо підписання зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва, щодо підписання нового календарного графіку виконання робіт.

За твердженнями позивача, акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року № 25 та № 26 не підписані, а вартість та витрати становлять 3 785 069,16 коп.

Таким чином, як вказує позивач, ним виконано всі покладені договором на нього обов`язки, однак відповідачем не здійснено оплату вартості виконаних робіт, що і стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує, що позивач мав виконати зобов`язання за договором у межах договірної ціни на свій ризик, власними силами та засобами до 29.11.2019, однак, такі зобов`язання за договором не виконані в повній мірі.

Відповідач вказує, що протягом строку дії договору, ним було прийнято виконані позивачем роботи, які обумовлені проєктною документацією та кошторисом, відповідають договірній ціні у загальному розмірі 12 510 460,03 грн.

Також відповідач зазначає, що ним здійснено розрахунки з позивачем за виконані ним роботи у розмірі 12 510 460,03 грн, тобто, за твердженнями відповідача, у нього відсутня заборгованість за виконані роботи.

Щодо актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року № 25 та № 26 відповідач вказує, що:

- не надавав позивачу згоду на проведення будь-яких додаткових будівельних робіт в рамках укладеного договору понад обсяг, затверджений проектно-кошторисною документацією та за межами договірної ціни;

- позивачем не було надано до актів акти на приховані роботи, виконавчі схеми, акти на випробування устаткування, інженерних мереж та сертифікати відповідності на обладнання, матеріали.

Підсумовуючи вказане, відповідач стверджує, що позивачем не дотримано ч. 3 ст. 877 Цивільного кодексу України, та п. 6 ч. 2 ст. 35 "Про публічні закупівлі", а відтак у нього не виникло право на проведення додаткових робіт, не врахованих проектною документацією до договору і як наслідок, у відповідача не виникло обов`язку з оплати.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору № МТЗ-2018-4Т від 01.10.2018 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом статті 843 Цивільного кодексу України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Суд також вказує, що відповідно частини 1 статті 839 Цивільного кодексу України, підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

За змістом статті 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом та не заперечується сторонами, протягом дії договору, приймальною комісією відповідача відповідно до п. 4.1, п. 4.3, п. 5.7 договору прийняті виконані позивачем роботи, які обумовлені проектною документацією та кошторисом, відповідають договірній ціні Договору, зазначеній у п. 5.1 Договору, на загальну суму 12 510 460,03 грн:

згідно Довідки КБ-3 від 31.10.2018 та Акту КБ-2в № 1 за жовтень 2018 р. - 208 816,93 грн;

згідно Довідки КБ-3 від 07.12.2018 та Актів КБ-2в № 3, № 4, № 5 за грудень 2018 р. - 773 315,43 грн;

згідно Довідки КБ-3 від 07.12.2018 та Актів КБ-2в № 6, № 6/1, № 7 за грудень 2018 р. - 385 813,32 грн;

згідно Довідки КБ-3 від 22.12.2018 та Актів КБ-2в № 9, № 9/1, № 10, № 10/1, № 11, № 12, № 12/1, № 13, № 14 за грудень 2018 р. - 2 575 591,66 грн;

згідно Довідки КБ-3 від 13.05.2019 та Акту КБ-2в № 15 за травень 2019 р. - 599 826,22 грн;

згідно Довідки КБ-3 від 24.06.2019 та Акту КБ-2в № 16 за червень 2019 р. - 380 849,15 грн;

згідно Довідки КБ-3 від 04.07.2019 та Актів КБ-2в № 17, № 17/1 за липень 2019 р. - 867 534,57 грн;

згідно Довідки КБ-3 від 24.09.2019 та Акту КБ-2в № 18 за вересень 2019 р. - 2 668 072,03 грн;

згідно Довідки КБ-3 від 26.09.2019 та Актів КБ-2в № 19, № 19/1 за вересень 2019 р. - 982 890,70 грн;

2019 р. - 936 747,38 грн.;

?? згідно Довідки КБ-3 від 14.11.2019 та Акту КБ-2в № 20 за листопад 2019 р. - 936 747,68 грн;

?? згідно Довідки КБ-3 від 20.12.2019 та Актів КБ-2в № 21, № 21/1, № 22, № 22/1, 23 за грудень 2019 р. - 1 107 939, 92 грн;

згідно Довідки КБ-3 від 23.12.2019 та Акту КБ-2в № 24 за грудень 2019 р. - 1 023 062,72 грн.

Пенсійним фондом України здійснені розрахунки за виконані етапи роботи на підставі вищенаведених Довідок за формою № КБ-3 та Актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в (копії платіжних доручень додаються) відповідно до п. 5.8 договору на загальну суму 12 510 460 грн 03 коп.

При цьому, з пояснень позивача слідує, що ним у процесі організації початку робіт та прийому-передачі незавершеного будівництва по об`єкту були виявлені значні недоліки, які істотно могли вплинути на будівництво об`єкту, у питаннях технічного стану адміністративної будівлі, з ряду причин. Тому, позивач листом № 25/03-1 від 25.03.2019 повідомив відповідача, що:

- проектом "Електрообладнання том 2 розділ V" не передбачено реконструкції стояків. Однак, характеристики існуючих стояків, їх стан після багаторазових ремонтів та втручань за весь час експлуатації споруди, додаткові кабельні мережі незрозумілого розташування в конструкціях та точки їх підключення, у подальшому призведуть до збоїв в роботі поверхових мереж в умовах нових навантажень;

- проектом не передбачено окрему мережу електропостачання для комунікаційних шаф системи СКС на кожен поверх та приміщення серверної, а відтак позивач просив терміново вирішити питання проектування нових електричних стояків з урахуванням виявлених недоліків;

- під час влаштування нової системи опалення було виявлено критичний стан основного трубопроводу на технічному поверсі будівлі, а тому позивач просив відповідача розглянути питання заміни існуючого трубопроводу.

Листом № 25/03-2 від 25.03.2019 позивач повідомив відповідача про те, що у процесі демонтажних робіт були виявлені перегородки в аварійному стані, змонтовані на паркетному покритті підлоги, яка підлягала заміні. Всі конструкції прийшлось демонтувати.

Листом № 14-1 від 04.06.2019 позивач довів до відома відповідача, що у підвальних приміщеннях адміністративної будівлі останнього станом на травень місяць сформувався достатньо високий рівень вологості повітря, що спричинило деформацію міжкімнатних дверей. Високий рівень вологості може також спровокувати появу грибка в приміщеннях, що унеможливить експлуатацію приміщень. Відтак, позивач запропонував відповідачу, для запобігання вказаних проблем, передбачити припливно-витяжну вентиляцію даних приміщень та замінити існуючі двері на металопластикові.

Листом №14-2 від 04.06.2019 позивач запропонував відповідачу погодити відкореговану проектно-кошторисну документацію для отримання висновку експертизи та подальшого фінансування і закінчення капітального ремонту в 2019 році.

Іншим листом №14-3 від 04.06.2019 позивач проінформував відповідача про виконання ним ряду додаткових робіт, що не були враховані в проектній документації, зокрема: демонтажних робіт; оздоблення стін, із замінними конструктивними варіантами; робіт із встановлення новий електричний стояк та автономного поверхневе живлення; оздоблення віконних відкосів і стелі, тощо. У цьому ж листі позивач просив відповідача погодити ці додаткові роботи та внести їх у проектно-кошторисну документацію.

У відповідь на вказані пропозиції позивача, відповідач листом від 05.06.2019 за № 17078/09-20 запропонував позивачу провести спільну нараду щодо вирішення проблемних питань, що виникають під час проведення капітального ремонту адміністративної будівлі.

Після цього між сторонами відбувалося листування, пов`язане із корегуванням графіку виконання ремонтних робіт, за наслідками якого між сторонами 05.11.2019 було укладено додаткову угоду № 4 до договору, якою було змінено Календарний графік виконання робіт (Додаток 1 до Договору) та продовжено строк виконання робіт у повному обсязі до 29.11.2019.

Позивач листами № 02-12/19 від 02.12.2019, № 26/12-1 від 26.12.2019, № 28/12-1 від 28.12.2019 та № 28/01-1 від 28.01.2020 звертався до відповідача з проханням продовжити строк дії договору у зв`язку із очікуванням позитивного експертного висновку щодо затвердження нового зведеного кошторису Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжинірингбуд ЛТД", а також змін та відкоригування проектно-кошторисної документації.

05.11.2019 між позивачем та Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжинірингбуд ЛТД" було укладено договір № МТЗ-2019 щодо виконання робіт корегування проектно-кошторисної документації для здійснення капітального ремонту адміністративної будівлі за адресою: м. Київ, вул. Бастіонна, будинок 9 (з урахуванням визначених обсягів капітального ремонту).

Позивач вказує, що 28.12.2019 проектна організація завершила роботи з виготовлення скоригованої проектно-кошторисної документації та 28.12.2019 за № 3352/е/19 був отриманий державний експертний звіт з кошторисною вартістю об`єкта станом на 28.12.2019, яка склала 32 606 524 грн (з урахуванням усіх виявлених додаткових робіт по об`єкту).

На думку позивача, це доводить необхідність у проведенні вищевказаних додаткових робіт на об`єкті, і відповідно продовження строку виконання робіт за договором і строку дії останнього.

Проте з даними твердженнями позивача суд не погоджується з огляду на наступне.

Як передбачено ч. 1 ст. 877 Цивільного кодексу України, підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв`язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов`язаний повідомити про це замовника. У разі неодержання від замовника в розумний строк відповіді на своє повідомлення підрядник зобов`язаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на замовника. Замовник звільняється від відшкодування цих збитків, якщо доведе, що у проведенні додаткових робіт немає необхідності.

Враховуючи умови підпункту 3.5.3 пункту 3.5 та пункту 11.2 договору, строк дії останнього та виконання зобов`язань за ним можуть бути продовжені, з внесенням відповідних змін у договір, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення ціни договору, у разі внесення змін до проектної документації.

Як встановлено судом, протягом дії договору зміни до проектно-кошторисної документації, обумовленої у ньому, не вносились. Також згоду на проведення додаткових будівельних робіт поза затвердженою проектно-кошторисною документацією в рамках укладеного договору відповідач позивачу не надавав.

Суд також зазначає, що оскільки договір був укладений за результатами відкритих торгів за правилами, встановленими Законом України "Про публічні закупівлі", а відтак, для проведення додаткових будівельних робіт, не зазначених у початковому проекті, мали бути дотримані вимоги цього Закону.

Зокрема, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 35 зазначеного Закону (тут і далі по тексту - в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), для проведення додаткових будівельних робіт, не зазначених у початковому проекті, але які стали через непередбачувані обставини необхідними для виконання проекту, мала бути проведена переговорна процедура закупівлі.

Тобто, відповідач мав би право укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі на додаткові будівельні роботи, не зазначені у початковому проекті, у строк не раніше ніж через 10 днів з дня оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір за результатами застосування переговорної процедури закупівлі.

Однак, як встановлено судом, відповідач не надав згоди на укладання договору щодо виконання виявлених позивачем додаткових робіт, а умовами договору без згоди обох сторін не передбачена можливість внесення змін до договору.

Крім того, суд вказує, такі зміни до договору і не вносилися.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України (далі також - ГК України) з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Пунктом 4 ч. 4 ст. 36 цього Закону було передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

А відтак суд вказує, що проведення позивачем додаткових робіт, не врахованих проектною документацією договору, було б можливим виключно з дотриманням ч. 3 ст. 877 Цивільного кодексу України та п. 6 ч. 2 ст. 35 Закону України "Про публічні закупівлі".

При цьому суд також вказує, що позивачем до актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року № 25 та № 26 не надано: акти на приховані роботи згідно пп. 7.5.6 договору, оформлені у відповідності з пп. 4.8 г) та пп. 8.4.3.1 ДБНА.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» (далі - ДБНА.3.1-5:2016); виконавчі схеми відповідно до пп. 4.8. е) ДБНА.3.1-5:2016; акти на випробування устаткування, інженерних мереж відповідно до пп. 4.8 i) ДБНА.3.1-5:2016; сертифікати відповідності на обладнання, матеріали відповідно пп. 8.2 а) ДБНА.3.1-5:2016.

Крім того суд вказує, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 призначено у справі № 910/5346/20 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення експертів поставлено наступні запитання:

- Чи відповідають обсяги та вартість виконаних ТОВ "АБСОЛЮТ-КЛІМАТ" робіт з капітального ремонту адміністративної будівлі Пенсійного фонду України за адресою: вулиця Бастіонна, 9, місто Київ обсягам та вартості, визначеними в Актах № 25 та 26 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року за формою КБ-2в та Довідкам про вартість виконаних будівельних робіт та витрат до вказаних актів за формою №КБ-3?

- Чи є додаткові будівельні роботи, виявлені позивачем при виконанні Договору від 01.10.2018 № МТЗ-2018-4Т та не враховані проектною документацією до цього договору, необхідними та такими, що унеможливили виконання позивачем зобов`язань у строк та в обсягах, визначених Договором від 01.10.2018 № МТЗ-2018-4Т?

- Чи відповідає перелік робіт, визначений в Актах № 25 та № 26 за грудень 2019 р., договірній ціні за Договором 01.10.2018 № МТЗ-2018-4Т?

- Чи відповідає ціна матеріалів і робіт, визначених в Актах № 25 та № 26 за грудень 2019 р., договірній ціні за Договором 01.10.2018 № МТЗ-2018-4Т?

- Чи відповідає середньомісячна заробітна плата, врахована в кошторисній документації до Договору від 01.10.2018 № МТЗ-2018-4Т середньомісячній заробітній платі, врахованій в Актах № 25 та № 26 за грудень 2019 р.?

- Чи могло невиконання додаткових будівельних робіт, виявлених позивачем при виконанні Договору від 01.10.2018 № МТЗ-2018-4Т та не врахованих проектною документацією до цього договору, спричинити ризики для життя та здоров`я працівників та відвідувачів Пенсійного фонду України?

За наслідками судової будівельно-технічної проведення експертизи складено висновок № 21783/20-44/27908/21-44 від 11.10.2024 (далі також - висновок експерта), в якому експерт Людмила Грішкова прийшла до наступних висновків:

1) Обсяги виконаних ТОВ "АБСОЛЮТ-КЛІМАТ" робіт з капітального ремонту адміністративної будівлі Пенсійного фонду України за адресою: вулиця Бастіонна, 9, місто Київ відповідають обсягам, визначеним в Актах № 25 та № 26 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року за формою КБ-2в, за виключенням встановлених світильників, вимикачів та розеток, кількість яких в акті №26 перевищує фактично встановлену кількість (порівняння наведено у таблиці №1); у зв`язку з відсутністю погодження замовником розрахункових даних середньомісячної заробітної плати та документів, підтверджуючих вартість матеріалів, встановити фактичну вартість виконаних робіт в актах №25 та №26 за грудень 2019 не вбачається можливим і, відповідно, не вбачається можливим порівняти фактичну вартість виконаних робіт з наданими актами №25 та №26 за грудень 2019;

2) Перелік робіт, визначений в Актах №25 та №26 за грудень 2019 року частково не відповідає договірній ціні за Договором від 01.10.201 №MT3-2018-4Т;

3) В акті № 25 за грудень 2019 року ціна матеріалів і робіт не відповідає договірній ціні за договором від 01.10.201 №MT3-2018-4T. В акті № 26 за грудень 2019 року в окремих пунктах ціна матеріалів не відповідає договірній ціні за договором від 01.10.201 №MT3-2018-4Т; вартість робіт відповідає даним договору №MT3-2018-4Т та додаткової угоди Nє3 до договору або зменшена;

4) Середньомісячна заробітна плата, врахована в кошторисній документації до договору від 01.10.2018 №MT3-2018-4T не відповідає середньомісячній заробітній платі, врахованій в акті №25, і відповідає середньомісячній заробітній платі, врахованій в акті №26 за грудень 2019 р.;

5) Частина з додаткових будівельних робіт, які виявлені позивачем при виконанні договору від 01.10.2018 № МТ3-2018-4T, та не врахованих проектною документацією до цього договору, може бути необхідною для подальшого виконання інших робіт за договором. Інші роботи не є необхідними для подальшого виконання інших робіт за договором. Дослідження щодо визначення строку виконання робіт на конкретному об`єкті, та причини його затримки, виходять за межі спеціальних знань експерта з правом проведення будівельно-технічної експертизи за спеціальністю 10.6. «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів»;

6) Дослідження щодо створення небезпеки для життя і здоров`я людей, виходить за межі спеціальних знань експерта з правом проведення будівельно-технічної експертизи за спеціальністю 10.6. «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів».

Відповідно до ч. 1-3 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

За змістом ч. 1-2, 5-6 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 Господарського процесуального кодексу України).

Оцінюючи висновок експерта, складений судовим експертом Грішковою Людмилою, суд вважає, що зазначений висновок містить відповідь на порушене питання, яке є обґрунтованим та таким, що узгоджуються з іншими матеріалами справи. У висновку зазначено, що відповідно до вимог частини 5 статті 101 Господарського процесуального кодексу України експерт обізнаний про відповідальність за завідомо неправдивий висновок за статтею 384 Кримінального кодексу України, а також про те, що висновок експерта підготовлений для подання до суду.

Висновок експерта складений кваліфікованим атестованим судовим експертом Грішковою Людмилою, який є атестованим судовим експертом з правом проведення експертиз за спеціальністю 10.6. «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів» (свідоцтво № 587-23/Д від 26.09.2023, видане рішенням Кваліфікованої палати ЦЕКК Міністерства юстиції України, дійсне до 26.09.2026).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 25.06.2020 у справі №924/233/18).

За таких обставин висновок експерта приймається судом в якості належного та допустимого доказу.

Таким чином, позивачем, у супереч вимогам статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, належними засобами доказування не доведено суду своїх позовних вимог.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судових засіданнях всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют-клімат" не підлягають задоволенню.

З урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97 від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", №49684/99 від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019 Верховного Суду по справах №910/13407/17 та №915/370/16.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як законодавчо необґрунтовані та безпідставні.

Керуючись ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.03.2025.

Суддя О.В. Мандриченко