ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025 м. Дніпро Справа № 912/2014/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. - доповідач,

суддів: Верхогляд Т.А., Іванова О.Г.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірланд» на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2024 у справі № 912/2014/24 (суддя Кабакова В.Г.), повний текст ухвали складено 18.10.2024

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірланд», м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спешелті Україна», смт Олександрівка, Кропивницького району, Кіровоградської області

про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст скарги і ухвали суду першої інстанції.

В серпні 2024 року до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ТОВ «Мірланд» до ТОВ «Спешелті Україна» з вимогами про стягнення 3633,00 доларів США, з покладенням судового збору на відповідача.

16.10.2024 через систему «Електронний суд» відповідач подав суду зустрічну позовну заяву з вимогою визнати Договір відступлення права вимоги від 18.03.2024 № 18-03/24, укладений між Sava translogic spolka z organiczona odpowiedzialnoscia (первісний кредитор) та ТОВ «Мірланд» (новий кредитор) недійсним.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2024 закрито провадження у справі № 912/2014/24 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Повернуто зустрічну позовну заяву ТОВ «Спешелті Україна».

2. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи.

Не погодившись з постановленою по даній справі ухвалою суду першої інстанції про закриття провадження у справі ТОВ «Мірланд» оскаржує її в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково застосував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 15.09.2022 по справі № 910/12525/20, який стосується випадку, коли справа була розглянута по суті. У справі № 912/1639/23, на яку посилається суд, розгляд не відбувся, оскільки провадження було закрито до вирішення питання по суті. Отже, правова позиція Великої Палати Верховного Суду не може бути застосована до цієї ситуації;

- враховуючи, що в справі № 912/1639/23 рішення не було ухвалене по суті, а тому немає підстав для застосування норм про закриття провадження у даній справі через вже вирішену справу між тими самими сторонами;

- відповідно до норм ГПК України, провадження можна закрити лише у випадку, якщо є рішення, яке набрало законної сили, про той самий предмет спору та між тими самими сторонами. Оскільки провадження не було розглянуте по суті, відсутні підстави для закриття справи;

- заявлені відзив та зустрічна позовна заява від відповідача підтверджують, що існує спір між сторонами, що необхідно розглянути по суті. Закриття провадження без розгляду порушує право сторін на доступ до правосуддя.

- закриття провадження у справі фактично позбавляє ТОВ «Мірланд» основного права на справедливий судовий процес, що є гарантією в рамках Європейської конвенції з прав людини. Апелянт вказує, що суд першої інстанції, закриваючи провадження, обмежує можливість реалізувати право на розгляд справи по суті, що є порушенням принципів доступу до правосуддя;

З урахуванням зазначеного, апелянт просить апеляційний суд скасувати ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2024 по справі № 912/2014/24 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

3. Короткий зміст вимог відзиву на апеляційну скаргу та його узагальнені доводи.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач вказує, що за угодою сторін в договорі № 010622, спори мають розглядатися в суді Польщі.

Процесуальне правонаступництво може бути підставою для того, щоб новий кредитор, ТОВ «Мірланд», не мав права повторно подавати позов з тими самими підставами. Оскільки рішення у справі № 912/1639/23 вже набрало законної сили, новий позивач, як правонаступник, повинен дотримуватися цього рішення, і немає підстав для повторного судового розгляду з ідентичних питань.

Порушення принципу правової визначеності, або «res judicata», забороняє повторний розгляд справи з тих самих підстав і між тими ж сторонами. Судове рішення, яке набрало законної сили, є остаточним і повинно бути виконано. Відповідно, навіть за умов зміни позивача або правонаступництва, рішення у справі № 912/1639/23 залишається чинним, і новий позов не може бути поданий на тих самих підставах.

Відповідач стверджує, що подання позову за аналогічними підставами після того, як справа була вирішена в попередньому судовому рішенні, порушує принцип юридичної визначеності, який гарантує стабільність судових рішень. Це підтверджується рішеннями Європейського суду з прав людини, згідно з якими після набрання законної сили рішення не повинно бути піддано повторному розгляду ((рішення Суду у справах: SovtransavtoHolding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25 липня 2002 року; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22 листопада 2007 року) (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини» від 18 листопада 2003 року № 01-8/1427).

З урахуванням вищевикладеного, відповідач просить апеляційний господарський суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ТОВ «Мірланд» на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2024 року про закриття провадження по справі № 912/2014/24 за позовом ТОВ «Мірланд» до ТОВ «Спешелті Україна» про стягнення 3633,00 доларів США на підставі Договору 010622 від 01.06.2022, укладеному між Sava translogic spolka z organiczona odpowiedzialnoscia, а ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2024 залишити без змін.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Як зазначалося вище, до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірланд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спешелті Україна» з вимогами про стягнення 3 633 доларів США.

10.10.2024 через систему «Електронний суд» відповідач подав до суду заяву про закриття провадження у справі.

16.10.2024 через систему «Електронний суд» відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву з вимогою визнати Договір відступлення права вимоги № 18-03/24 від 18.03.2024 укладений між Sava translogic spolka z organiczona odpowiedzialnoscia (первісний кредитор) та ТОВ «Мірланд» (новий кредитор) недійсним.

Розглядаючи заяву відповідача про закриття провадження у справі, судом першої інстанції було враховано наступне.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з ТОВ «Спешелті Україна» 3633 доларів США за укладеним між Sava translogic spolka z organiczona odpowiedzialnoscia (первісний кредитор) та ТОВ «Спешелті Україна» Договором № 010622 від 01.06.2022, предметом якого є послуги, пов`язані з комплексним митно-транспортним / транспортним / портовим / складським обслуговуванням Клієнта експедитором.

Позивач набув право вимоги до відповідача на підставі Договору про відступлення права вимоги № 18-03/24 від 18.03.2024 укладеного між Sava translogic spolka z organiczona odpowiedzialnoscia (первісний кредитор) та ТОВ «Мірланд» (новий кредитор).

Разом з тим Господарський суд Кіровоградської області у справі № 912/1639/23 за позовом Sava translogic spolka z organiczona odpowiedzialnoscia до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спешелті Україна» про стягнення 3 633,00 доларів США, постановив ухвалу від 02.11.2023 про закриття провадження у справі № 912/1639/23 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір у даній справі не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

В ухвалі від 02.11.2023 судом було встановлено наступне:

«Пунктом 4 параграфу 9 Договору № 010622 від 01.06.2022 визначено, що всі спірні питання, які випливають з даного договору, будуть слухатися загальним судом, відповідним юридичній адресі Експедитора в Республіці Польща.

Право на передачу спору, який відноситься до юрисдикції господарського суду, за угодою сторін на вирішення суду іншої держави передбачено ст. 23 ГПК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Отже, враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, а також те, що матеріали позовної заяви не містять, а судом не встановлено обставин щодо недійсності параграфу 9 Договору № 010622 від 01.06.2022, суд дійшов висновку, що сторонами визначено договірну підсудність, яка повинна бути прийнята до уваги».

З урахуванням вищевстановлених обставин та встановлених висновків в іншій справі, суд першої інстанції зазначив, що укладення Договору про відступлення права вимоги між Sava translogic spolka z organiczona odpowiedzialnoscia та ТОВ «Мірланд» спричинило процесуальне правонаступництво, але оскільки спір щодо виконання Договору № 010622 від 01.06.2022 вже був вирішений в іншій справі № 912/1639/23, не можна повторно заявляти той самий позов, оскільки рішення в іншій справі набрало законної сили. Таким чином, суд закрив провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки розгляд справи не можливий через вже прийняте і законне рішення щодо аналогічного спору.

ТОВ «Мірланд» не погоджується з такими висновками суду першої інстанції по даній справі, що саме і є предметом апеляційного оскарження спірної ухвали.

5. Обставини, за наявності яких колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 232 ГПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази. У випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали, прийняттям постанови чи видачею судового наказу.

Закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини укладення Договору відступлення права вимоги № 18-03/24 від 18.03.2024, який свідчить про наявність процесуального правонаступництва товариств у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 ГПК України усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Це правило застосовується і в разі, якщо суд вирішив спір з правопопередником сторони у справі.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки вже існувало рішення в іншій справі № 912/1639/23 за тим самим предметом, між тими самими сторонами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України, якщо вже є рішення по тій самій справі, яке набрало законної сили, новий позов з аналогічними вимогами не може бути прийнятий до розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 175 цього Кодексу.

З системного аналізу положень зазначених норм вбачається, що закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України можливе за умови, якщо рішення господарського суду або іншого органу, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, набрало законної сили, не змінено і не скасовано у відповідній частині в передбаченому законом порядку. За відсутності таких умов заінтересована особа вправі звернутися з позовом до господарського суду на загальних підставах.

При цьому позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто, коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами й обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного зі згаданих вище умов не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору на загальних підставах.

Тобто, закриваючи провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України суд має встановити наявність рішення господарського суду або іншого органу, прийнятого у справі: між тими ж сторонами; про той же предмет; з тих же підстав.

Враховуючи вказане положення слід вважати, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

З аналізу вищевикладеного суд дійшов висновку, що зміст позовної заяви, яка є предметом розгляду у даній справі та зміст позовної заяви, яка була предметом розгляду у справі № 912/1639/23, є повністю ідентичними: предмет та підстави позовів є тотожними, сторони теж є тотожними, оскільки укладення договору про відступлення права вимоги не змінює позивача по справі, а включає механізм процесуального правонаступництва про що зазначалося вище.

Отже, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності судового рішення в тотожній справі, яке набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання судовим рішенням законної сили, позивач (його правонаступники) не може знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги з тих самих підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ст. 18 ГПК України, яка кореспондується зі ст. 326 цього кодексу встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відтак у даній справі з позовом звернувся правонаступник Sava translogic spolka z organiczona odpowiedzialnoscia - ТОВ «Мірланд», тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки встановив обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 175 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з застосуванням судом першої інстанції до спірних правовідносин правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.09.2022 по справі № 910/12525/20, а саме про неприпустимість повторного розгляду вже вирішеної судом справи на тій підставі, що позивач відступив право вимоги, про примусове задоволення якої він просив суд, за позовом особи, якій право вимоги відступлене чи то самим позивачем, чи то шляхом вчинення ланцюгу відступлень прав вимоги.

При цьому судом правильно роз`яснено, що відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є правомірним, оскільки воно ґрунтується на положеннях законодавства та міжнародної юрисдикції, а також дотримується принципу правової визначеності та заборони повторного розгляду спору за тими ж підставами.

Доводи апелянта про помилкове застосування судом першої інстанції правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 по справі № 910/12525/20, колегія суддів відхиляє, оскільки правовідносини у даній справі є релевантними незалежно від процесуального документу, яким закінчено розгляд справи.

Оскільки спір, що є підставою для цього позову, вже був вирішений судом у справі № 912/1639/23, і рішення в тій справі набрало законної сили, новий позов на тих самих підставах є неприпустимим. Всі доводи апелянта щодо необхідності повторного розгляду не враховують цього принципу, який є фундаментальним для забезпечення стабільності судових рішень. Право на повторний розгляд справи не має підстав у разі, коли спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав уже був вирішений судом.

Як зазначалося вище, ТОВ «Мірланд» є правонаступником Sava translogic spolka z organiczona odpowiedzialnoscia, і всі дії, вчинені в судовому процесі до вступу ТОВ «Мірланд» у справу, є обов`язковими для нього. Суд правомірно застосував норми ГПК України щодо правонаступництва, оскільки зміна позивача не змінює суті спору.

Судом першої інстанції правильно застосовано п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки існувала обставина, що вже було прийнято законне рішення у справі з ідентичним предметом спору. Закриття провадження є правильною процедурою, коли існує рішення, яке набрало законної сили і є обов`язковим для всіх сторін.

Апелянт стверджує, що закриття провадження порушує його право на доступ до правосуддя, однак це твердження є необґрунтованим, оскільки доступ до правосуддя не означає право на повторний розгляд справи, яка вже була вирішена. В даному випадку доступ до правосуддя забезпечується через принцип стабільності судових рішень і уникнення непотрібних витрат часу та ресурсів на повторний розгляд тих самих спірних питань.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційна скарга є необґрунтованою, і суд першої інстанції правомірно закрив провадження у справі, оскільки існує рішення, яке набрало законної сили по ідентичному спору.

6. Висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 та ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, місцевий господарський суд при вирішенні спору по даній справі, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, залишивши оскаржувану ухвалу без змін.

7. Розподіл судових витрат.

Зважаючи на відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, на підставі нормативних приписів ст. 129 ГПК України, слід покласти на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірланд» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2024 у справі № 912/2014/24 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Мірланд».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04.03.2025.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

О.Г. Іванов