ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025м. ДніпроСправа № 904/5413/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу:

за позовом Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Державного проектно-вишукувального підприємства "УКРПРОЕКТХІМЗАХИСТ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за теплопостачання у загальному розмірі 1 183 314,15 грн.

Представники:

від позивача: Горяніна А.О., адвокат;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА:

Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради (далі - позивач) через систему "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Державного проектно-вишукувального підприємства "УКРПРОЕКТХІМЗАХИСТ" (далі - відповідач) заборгованість за договором про постачання теплової енергії №010463 від 01.10.2005 у загальному розмірі 1 183 314,15 грн., що складається з: основний борг у розмірі 723 960,73 грн., 3% річних у розмірі 70 896,76 грн., інфляційні втрати у розмірі 270 348,99 грн., пеня у розмірі 118 107,67 грн., а також просить стягнути судові витрати, які складаються з 14 199,77 грн. судового збору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюватимеся за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.01.2025 о 10:40 год.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 10 год. 26 хв. у Дніпропетровській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Дніпропетровська область"), судове засідання у справі 14.01.2025 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 призначено підготовче засідання на 04.02.2025 об 11:00 год.

У призначене підготовче судове засідання 04.02.2025 представник відповідача не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не заявляв, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами Укрпошти (в яких йому було направлено копії ухвал суду), повернутими відділенням поштового зв`язку, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою.

У підготовчому судовому засіданні 04.02.2025 представником позивача зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.02.2025 о 14:30 год.

У призначене судове засідання 25.02.2025 представник відповідача не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не заявляв, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами Укрпошти (в яких йому було направлено копії ухвал суду), повернутими відділенням поштового зв`язку, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 25.02.2025 оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за Відповідачем обліковувалась заборгованість в розмірі 723 960,73 грн. перед Позивачем, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором про постачання теплової енергії №010463 від 01.10.2005 щодо повної та своєчасної оплати використаної теплової енергії.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Відповідач в судові засідання призначені на 14.01.2025, 04.02.2025 та 25.02.2025, не з`явився, відзив на позов не подав, згідно з довідкою поштової установи поштове відправлення на адресу Відповідача поштовою установою повернуто до суду з посиланням на відсутність адресата.

Поштова кореспонденція направлялась відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи.

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача, була повернута до суду з відміткою підприємства зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Пунктом 99 Правил надання поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009р., передбачено, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

За змістом пункту 116 зазначених Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення. Не вручені з поважних причин рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до пункту 117 Правил поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до п. 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання судових повісток (листів з ухвалами суду) відповідачем та повернення її до суду з поміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" є наслідками свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання.

З огляду на наведене, Відповідач вважається повідомлений про відкриття провадження у справі та призначені судові засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність. Отже, судове засідання проводиться за відсутності його повноважного представника і причини неявки цього представника у засідання судом не визнаються поважними.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю Позивача та Відповідача.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

01.10.2005р. між Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" (енергопостачальна організація) та Державним проектно-вишукувальним підприємством "Укрпроектхімзахист" (споживач, відповідач) було укладено договір про постачання теплової енергії № 010463 (далі - договір).

За цим договором енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.1. договору).

Обидві сторони зобов`язуються керуватися цим договором та діючим законодавством України (п. 1.2. договору).

Теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (175 діб); гаряче водопостачання - протягом 350 діб; технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою; кондиціювання повітря - по мірі необхідності (п. 2.1. договору).

Споживач теплової енергії зобов`язується: додержуватися кількості споживання-теплової енергії за кожним параметром в обсягам які визначені в додатку 1, не допускаючи їх перевищення; виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. На кінець опалювального сезону проводити звіряння розрахунків з енергопостачальною організацією, у разі заборгованості і відсутності акта звіряння розрахунків на початок опалювального сезону споживач до мереж тепло постачання підключений не буде (п. 3.2.1. та п. 3.2.2. договору).

Обов`язки енергопостачальної організації: забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах згідно з договором (п. 4.2.1. договору).

Згідно правил користування тепловою енергією, споживачі зобов`язується встановити прилади обліку теплової енергії (п. 5.1. договору).

Облік споживання теплової енергії здійснюється за показниками приладів обліку, встановленим вводах ДПВП Укрпроектхімзахист розрахунковим способом (п. 5.2. договору).

Межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін вказана в додатку 2 до договору та не може бути змінена в односторонньому порядку (п. 5.4. договору).

Тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором установлюються Дніпропетровською міською радою народних депутатів (п. 6.1. договору).

Тариф для розрахунків по цьому договору складає: Теплова енергія - 1Гкал 85,00 грн. (п. 6.2. договору).

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів, або за згодою сторін будь-яким іншим шляхом, не забороненим чинним законодавством України (п. 7.1. договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії по формі додатку 4 (п. 7.2. договору).

Споживач зобов`язаний не пізніше ніж за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням з указанням періоду за який він сплачує (п. 7.3. договору).

Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться Споживачем в продовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов`язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця слідуючого за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів (п. 7.4. договору).

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до "01" жовтня 2008 року (п. 11.1. договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (11.4. договору).

Сторони підписали та скріпили печатками додаток № 1 до договору Середньомісячне теплове навантаження в опалювальному сезоні, додаток № 2 Схема тепломережі, що перебуває на балансі споживача.

З положень Договору слідує, що послуги з постачання теплової енергії надавало Комунальне підприємство Дніпровські міські теплові мережі Дніпровської міської ради. Однак, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради № 28/12 від 27.07.2016 Про надання дозволу на передачу з балансу КП Дніпропетровські міські теплові мережі на баланс КП ТЕПЛОЕНЕРГО об`єктів і мереж теплопостачання, КП Теплоенерго отримало від КП Дніпропетровські міські теплові мережі засоби для теплопостачання приміщень Відповідача.

Наведені обставини призвели не лише до заміни сторони-кредитора, але й зумовили неможливість подальшого виконання Комунальним підприємством Дніпропетровські міські теплові мережі обов`язків з теплопостачання об`єктів за Договором, оскільки виконання зазначених функцій в повній мірі перейшли до КП Теплоенерго.

На підставі зазначеного, Відповідачу було запропоновано укласти Додаткову угоду до Договору, предметом якої є зміна енергопостачальної організації та внесення відповідних змін до основного договору в частині його сторін та їх реквізитів. Повідомлення про зміну енергопостачальної організації та Додаткову угоду було направлено Відповідачу 16.11.2016, що підтверджується супровідним листом від 15.11.2016 № 1431-сс, фіскальним чеком про відправку від 16.11.2016, копії яких додаються.

Так, Відповідачем було прийнято три примірники Додаткової угоди до Договору, однак, на час звернення до суду Додаткова угода Відповідачем не підписана та на адресу Позивача не повернута.

З даного приводу відмітимо, що відповідно до п. 3.4. Додаткової угоди, у разі неотримання Новою Енергопостачальною організацією підписаної Угоди або обґрунтованих заперечень в її підписанні на протязі ЗО днів з дня її отримання, Додаткова угода вважається погодженою.

В свою чергу, відповідно до положень Додаткової угоди, КП Теплоенерго є Новою Енергопостачальною організацією та набуває прав і обов`язків, належних Енергопостачальній організації за основним Договором, укладеним зі Споживачем і стає стороною за основним договором.

Права, зобов`язання та відповідність за основним договором переходять до Нової Енергопостачальної організації в тому обсязі, в якому вони належали Енергопостачальній організації (п. 1.1.4. Додаткової угоди).

З урахуванням вищевикладеного, Додаткова угода до Договору вважається погодженою, а КП Теплоенерго набуло усіх прав та обов`язків сторони-виконавця за основним Договором.

Зазначений Договір набув чинності з моменту підписання та діяв до 01.10.208, але відповідно до п. 11.4, вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. Оскільки таких заяв від Відповідача не надходило, Договір продовжує свою дію та є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Щодо прав та обов`язків за Договором.

На виконання умов Договору, Позивач прийняв на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені Договором.

Відповідно до п.3.2.2 Договору, Споживач зобов`язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим договором. Виконання цього обов`язку ним не було здійснено за спожиту у заявлений період теплову енергію.

У відповідності до п. 3.1.5 Договору, Споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії Споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Відсутність таких викликів є підтвердженням належного виконання зобов`язань Позивачем.

Згідно з п. 3.2.5 Договору, Споживач зобов`язався письмово сповіщати Енергопостачальну організацію про зміну власного найменування, організаційно-правової форми, місцезнаходження, банківських реквізитів тощо, а також зміну користувачів приміщень та теплових мереж Споживача (Субспоживачів) не пізніше 5 днів з моменту настання зазначених подій.

Оскільки жодних повідомлень від Споживача не надходило, вважаємо зазначені обставини такими, що не змінювались.

Щодо обліку теплової енергії Облік споживання теплової енергії проводиться по приладу обліку, встановленого на вводі опалення в будівлю.

Згідно п. розділу 5 Договору, споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає до Теплопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії. Відомості про фактичне споживання теплової енергії зафіксовані в Актах споживання теплової енергії та Актах прийому-передачі теплової енергії, копії яких додаються. На підставі цих відомостей були виконані нарахування.

Згідно зі ст. 20 ЗУ Про теплопостачання, тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

Позивач повідомив, що тарифи, згідно яких формувались рахунки Відповідача встановлені Постановою НКРЕКП № 1391 від 09.11.2017, № 1733 від 10.12.2018, № 90 від 14.01.2020, № 632 від 17.03.2020, № 2257 від 30.11.2020, Рішеннями Виконкому Дніпровської міської ради № 1103 від 19.10.2021, № 1137 від 29.10.2021.

Інформування споживачів про зміну розміру цін/тарифів здійснюється шляхом розміщення інформації на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті виконавця комунальних послуг та не потребує внесення сторонами додаткових змін до договору.

Відповідно до п.7.2. Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт в 2-х примірниках прийому-передачі теплової енергії.

Відповідно до п. 7.3 Договору, Споживач зобов`язаний не пізніше ніж за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачувати вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього Договору по власним платіжним дорученням з указанням періоду, за який він сплачує.

Пунктом 7.4 Договору визначено, що остаточний розрахунок Споживач здійснює впродовж: 5 діб після одержання рахунку.

Позивач стверджує, що Акти та рахунки відправлялись Відповідачеві засобами поштового зв`язку. Однак, Позивач не має відомостей про дату отримання цих поштових відправлень, у зв`язку із чим відлік моменту вручення слід визначати враховуючи приписи пункту 10 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09р. № 270 якими передбачено, що оператори поштового зв`язку зобов`язані забезпечувати: пересилання поштових відправлень у нормативні строки, встановлені ними самостійно згідно із законодавством.

Відповідач зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг з постачання теплової енергії за період з 01.11.2018 по 01.08.2022 своєчасно не виконував, в наслідок чого у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 723 960,73 грн., яка останнім у повному обсязі не погашена, що і стало причиною виникнення спору у даній справі.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

За матеріалами справи судом встановлено, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм § 5 глави 54 Цивільного кодексу України та § 3 глави 30 Господарського кодексу України, а саме - договором постачання теплової енергії.

Щодо суми основного боргу

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За нормами частини 1 статті 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до п.7.2. Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт в 2-х примірниках прийому-передачі теплової енергії.

Згідно п. 7.3 Договору, Споживач зобов`язаний не пізніше ніж за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачувати вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього Договору по власним платіжним дорученням з указанням періоду, за який він сплачує.

Пунктом 7.4 Договору визначено, що остаточний розрахунок Споживач здійснює впродовж: 5 діб після одержання рахунку.

Судом встановлено, що Акти та рахунки відправлялись Відповідачеві засобами поштового зв`язку. У Позивача не має відомостей про дату отримання цих поштових відправлень, у зв`язку із чим відлік моменту вручення слід визначати враховуючи приписи пункту 10 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09р. № 270 якими передбачено, що оператори поштового зв`язку зобов`язані забезпечувати: пересилання поштових відправлень у нормативні строки, встановлені ними самостійно згідно із законодавством.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 12.12.07р. № 1149 "Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів" визначено наступні нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої - Д+2.

За визначенням що міститься у наведених вище Правилах надання послуг поштового зв`язку - реєстроване поштове відправлення це поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку.

Отже, строком вручення відповідачу зазначеного поштового відправлення є день подання відправлення + 2 дні для пересилання, тобто днем вручення, останнім днем для внесення плати та датою початку порушення зобов`язання є наступні:

- за листопад 2018 - направлено 12.12.2018, вручено 14.12.2018, останнім днем для внесення плати є 19.12.2018, зобов`язання порушено з 20.12.2018;

- за грудень 2018 - направлено 15.01.2019, вручено 17.01.2019, останнім днем для внесення плати є 22.01.2019, зобов`язання порушено з 23.01.2019;

- за січень 2019 - направлено 13.02.2019, вручено 15.02.2019, останнім днем для внесення плати є 20.02.2019, зобов`язання порушено з 16.02.2019;

- за лютий 2019 - направлено 13.03.2019, вручено 15.03.2019, останнім днем для внесення плати є 20.03.2019, зобов`язання порушено з 21.03.2019;

- за березень 2019 - направлено 18.04.2019, вручено 20.04.2019, останнім днем для внесення плати є 25.04.2019, зобов`язання порушено з 26.04.2019;

- за квітень 2019 - направлено 07.05.2019, вручено 09.05.2019, останнім днем для внесення плати є 14.05.2019, зобов`язання порушено з 15.05.2019;

- за листопад 2019 - направлено 19.12.2019, вручено 21.12.2019, останнім днем для внесення плати є 26.12.2019, зобов`язання порушено з 27.12.2019;

- за грудень 2019 - направлено 29.01.2020, вручено 31.01.2020, останнім днем для внесення плати є 03.02.2020, зобов`язання порушено з 04.02.2020;

- за січень 2020 - направлено 18.02.2020, вручено 20.02.2020, останнім днем для внесення плати є 24.02.2020, зобов`язання порушено з 25.02.2020;

- за лютий 2020 - направлено 13.03.2020, вручено 15.03.2020, останнім днем для внесення плати є 20.03.2020, зобов`язання порушено з 20.03.2020;

- за березень та квітень 2020 - направлено 09.06.2020, вручено 11.06.2020, останнім днем для внесення плати є 16.06.2020, зобов`язання порушено з 17.06.2020,

- за листопад та грудень 2020 - направлено 20.01.2021, вручено 22.01.2021, останнім днем для внесення плати є 27.01.2021, зобов`язання порушено з 28.01.2021,

- за січень та лютий 2021 - направлено 16.03.2021, вручено 18.03.2021, останнім днем для внесення плати є 23.03.2021, зобов`язання порушено з 24.03.2021;

- за березень, квітень та квітень корегувальний, листопад, грудень 2021, січень, лютий та березень 2022 - направлено 22.08.2022, вручено 24.08.2022, останнім днем для внесення плати є 30.08.2022, зобов`язання порушено з 31.08.2022,

Таким чином, строк виконання вищенаведених зобов`язань, що випливають на підставі спірного Договору, є таким, що настав.

Позивач зазначає, що у спірний період сплата відповідачем не проводилася, доказів іншого матеріали справи не містять, відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у спірний період з 01.11.2018 по 01.08.2022 складає 723 960,73 грн.

З урахуванням викладеного позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2018 по 01.08.2022 в розмірі 723 960,73 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо нарахування пені

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно; якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частини 1, 2 статті 550 Цивільного кодексу України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (частина 6 статті 231 Господарського кодексу України).

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України законодавець передбачає застосування штрафних санкцій, у разі якщо їх розмір законом не визначено, у розмірі, визначеному умовами господарського договору, а також надає сторонам право встановлювати різні способи визначення штрафних санкцій, - у відсотковому відношенні до суми зобов`язання (виконаної чи невиконаної його частини) або у певній визначеній грошовій сумі, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Положення частини 6 статті 231 Господарського кодексу України регулюють виключно правовідносини сторін щодо їх відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, передбачаючи їх встановлення у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Разом з тим за частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України, як спеціальною нормою, яка регулює відповідальність за порушення строків розрахунків, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також за статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" установлено, що суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності: сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території; за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Пунктом 8.2.3 Договору передбачено, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати за спожиту теплову енергію, позивачем останньому нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 118 107,67 грн за загальний період 20.12.2018 по 02.03.2023.

Пунктом 8.2.3. Договору Сторонами погоджено, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1% . але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення сплати поставленого товару, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає що він є правильним. Тому, вимога щодо стягнення пені за договорами підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивач нарахував та заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 70 896,76 грн за період з 20.12.2018 по 06.12.2024 та інфляційні втрати у розмірі 270 348,99 грн за період з січня 2019 по листопад 2024 року;

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що вони є вірними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 14 199,77 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального підприємства "Укрпроектхімзахист" (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 37, ) основну заборгованість у розмірі 723 960,73 грн., 3% річних у розмірі 70 896,76 грн., інфляційні втрати у розмірі 270 348,99 грн., пеню у розмірі 118 107,67 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 14 199,77 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано - 05.03.2025.

Суддя В.Г. Бєлік