Справа № 909/611/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.02.2025 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О.В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного підприємства "Вторпласт +" від 07.02.2025 (вх.№1069/25 від 07.02.2025) про розстрочку виконання рішення у справі

за первісним позовом: Товариства з додатковою відповідальністю "Виробничо-торгівельна фірма "Галичанка"

вул. Галицька, 86, м. Тисмениця, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77401

до відповідача: Приватного підприємства "Вторпласт +"

вул. Промислова, буд. 9, м. Долина, Калуський район, Івано-Франківська область, 77500

про стягнення 150 540 грн 66 коп. заборгованості з орендної плати

за зустрічним позовом Приватного підприємства "Вторпласт +"

вул. Промислова, буд. 9, м. Долина, Калуський район, Івано-Франківська область, 77500

ел. пошта:

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Виробничо-торгівельна фірма "Галичанка"

вул. Галицька, 86, м. Тисмениця, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77401

про розірвання договору оренди та повернення майна

за участю представників сторін:

від ПП "Вторпласт +" (заявника): Ковтун Надія Олександрівна;

від ТОВ "Виробничо-торгівельна фірма "Галичанка": Івасюта Євген Миколайович

ВСТАНОВИВ: рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 22.11.2024 стягнуто з ПП "Вторпласт +" на користь ТДВ "Виробничо-торгівельна фірма "Галичанка" 138 016 грн 16 коп. заборгованості з яких: 137 516 грн 50 коп. основного боргу, 499 грн 66 коп. інфляційних втрат та 2776 грн 08 коп. судового збору. В решті первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково; зобов`язано ТДВ "Виробничо-торгівельна фірма "Галичанка" повернути належне ПП "Вторпласт +" майно, яке знаходиться у приміщенні ТДВ "Виробничо-торгівельна фірма "Галичанка" за адресою: м. Тисмениця, вул. Галицька, 86; стягнуто з ТДВ "Виробничо-торгівельна фірма "Галичанка" на користь ПП "Вторпласт +" 3 028 грн судового збору; В решті зустрічного позову відмовлено.

06.02.2024 на виконання вищевказаного рішення суду судом видано накази.

07.02.2025 через систему "Електронний суд", до суду від ПП "Вторпласт +" надійшла заява від 07.02.2025 (вх.№1069/25) про розстрочку виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.11.2024 у справі №909/611/24 в частині стягнення заборгованості за первісним позовом з орендної плати терміном на дванадцять місяців з моменту ухвалення рішення.

Відповідно до ухвали Господарського суду від 11.02.2025, суд призначив заяву ПП "Вторпласт +" від 07.02.2025 (вх.№1069/25 від 07.02.2025) до розгляду в судовому засіданні на 24.02.2025.

В судовому засіданні 24.02.2025 представниця ПП "Вторпласт +" подала суду клопотання від 24.02.2025 (вх.№3047/25) про приєднання до матеріалів справи податкових декларацій з податку на додану вартість та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 3 квартал 2024 року.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН.

Позиція заявника (боржника). В судовому засіданні представниця ПП "Вторпласт +" заяву про розстрочення виконання рішення підтримала та вказала на неможливість виконання рішення суду у зв`язку з важким фінансовим становищем підприємства, що підтверджується поданими в судовому засіданні податковими деклараціями та податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків. При цьому зазначила, що негайне виконання рішення суду може призвести до негативних наслідків для фінансового стану підприємства.

Позиція позивача за первісним позовом. Представник ТДВ "Виробничо-торгівельна фірма "Галичанка" проти задоволення заяви заперечив мотивуючи тим, що ПП "Вторпласт +" вже тривалий час не сплачує орендні платежі та не забирає з території товариства свої матеріали.

Розглянувши заяву ПП "Вторпласт +" від 07.02.2025 (вх.№1069/25 від 07.02.2025) про розстрочку виконання рішення суду у справі №909/611/24, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

За приписами ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Згідно з частинами 1, 3, 4 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Виходячи з наведеного розстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Зазначена норма не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких суд може відстрочити/розстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при застосуванні відстрочення/розстрочення є їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення, що має бути підтверджено відповідними засобами доказування, зокрема, до заяви повинні бути додані як докази щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення у даний час.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року "Чижов проти України" зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.

Підставою для відстрочення/розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочення/розстрочення виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, оцінки доводів боржника та заперечень кредитора, зокрема, щодо його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Суд також звертає увагу на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19, від 03.09.2020 у справі №905/30/16, від 18.01.2024 у справі №914/2994/22.

Так, касаційним судом зазначено, що питання про розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви цієї заяви є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Існування заборгованості, яка підтверджена обов`язковим та таким, що підлягає виконанню, судовим рішенням, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008). Відповідно, з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Відсутність коштів, тяжкий фінансовий стан боржника не є винятковими обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та не є підставою для відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Заява сторони про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суду може бути задоволена лише у виняткових випадках, які мають бути визначені з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Отже, виключні обставини повинні свідчити саме про неможливість виконання рішення, між такими обставинами та неможливістю (ускладненістю) виконання такого рішення повинен бути причинний зв`язок.

В свою чергу, боржник, як на підставу необхідності у розстроченні виконання рішення посилається на скрутне фінансове становище.

Однак, така підстава, як скрутне фінансове становище не є виключною, винятковою чи такою, що свідчить про неможливість чи ускладненість виконання рішення на стадії його виконання.

Як встановлено судом у рішенні від 22.11.2024 у цій справі, відповідно до п.4.3 договору оренди, орендну плату орендар зобов`язаний сплачувати незалежно від наслідків його господарської діяльності, а з 138 016 грн 16 коп. стягнутої судом заборгованості за договором оренди, 137 516 грн 50 коп. становить основний борг, тобто майже вся заборгованість складає несплачену орендну плату за період з січня по червень 2024 року.

Суд звертає увагу на те, що розстрочка виконання рішення суду є інструментом, який спрямований на забезпечення виконання рішення суду в майбутньому чи впродовж певного періоду. Тобто боржник має обґрунтувати, які дії він вчинить протягом розстрочки виконання рішення суду, і що такі дії забезпечать належне виконання рішення суду.

ПП "Вторпласт +" не надано суду доказів реальної можливості виконати рішення суду впродовж 12 місяців, за умови розстрочення виконання рішення.

Розстрочка/відстрочка виконання рішення суду не має полягати лише у наданні боржнику тимчасового періоду, протягом якого він може не виконувати рішення суду.

Відповідач не навів обставин і не підтвердив їх доказами, яким чином розстрочка виконання рішення суду буде сприяти належному та повному виконанню рішення суду у даній справі.

Також суд враховує, що при затримці виконання рішення суду можливі негативні наслідки для стягувача.

З огляду на вищевикладене, в задоволенні заяви ПП "Вторпласт +" про розстрочку виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.11.2024 у справі №909/611/24 належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви Приватного підприємства "Вторпласт +" від 07.02.2025 (вх.№1069/25 від 07.02.2025) про розстрочку виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.11.2024 у справі №909/611/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 05.03.2025

Суддя О.В. Рочняк