УХВАЛА

10 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 916/1165/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Вронської Г.О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду (Філінюк І.Г., Аленін О.Ю., Принцевська Н.М.)

від 05.02.2025 (повний текст складений 22.01.2025)

у справі за позовом ОСОБА_1

до: 1. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Граф",

2. Державного реєстратора Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенка Анатолія Анатолійовича

про визнання недійсним та скасування рішення, скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач, Скаржник) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Граф" (далі - Відповідач-1) та Державного реєстратора Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенка Анатолія Анатолійовича (далі - Відповідач-2), у якому просить:

- визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів Відповідача-1 від 02.03.2024 з усіх питань порядку денного;

- скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - Відповідача-1, а саме зміну керівника або відомостей про керівника юридичної особи, зміну установчих документів, проведену 12 березня 2024 року о 13:46:01 Відповідачем-2, номер реєстраційної дії - 003074668.

2. Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.09.2024, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 у праві №916/1165/24, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

3. 05 лютого 2025 року додатковою постановою Південно - західного апеляційного господарського суду у справі №916/1165/24 постановлено:

- заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Граф» (Відповідач - 1) про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Граф» (Відповідача - 1) - 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

4. 17 лютого 2025 року Позивач (Скаржник) із використанням підсистеми "Електронний суд" подав касаційну скаргу на додаткову постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 у справі №916/1165/24, в якій просить її скасувати.

Щодо підстав касаційного оскарження

5. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

6. За змістом частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

7. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).

8. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац 3 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу). Скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести цей висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

9. Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватися, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає незгода з ним.

10. Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України, скаржнику необхідно зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до ухвалення незаконного судового рішення. При цьому необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

11. Системний аналіз наведених приписів ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України як на підставу касаційного оскарження судового рішення.

12. Отже, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та / або допущене судом порушення норм процесуального права та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статті 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

13. У тексті касаційної скарги Скаржник чітко не зазначає норми касаційного оскарження, лише цитує норми статті 287 ГПК України та зазначає, що додаткова постанова Південно - західного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 у справі №916/1165/24 оскаржується з наступних підстав:

1) відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм статей 118, 119, 124 ГПК України з приводу того, чи можливе посилання на виконання стороною вимог частини першої статті 124 ГПК України подати разом з першою заявою по суті спору до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, якщо така заява подана з порушенням процесуальних строків.

2) у цій справі виникла правова невизначеність щодо того, чи є належним підтвердження надання правничої допомоги договір про надання правничої допомоги, укладений між стороною по справі та адвокатським бюро, якщо фактично представництво здійснено адвокатом, який провадив індивідуальну адвокатську діяльність, а не діяв від адвокатського бюро; з огляду на відсутність правової визначеності у судовій практиці, Верховний Суд має надати офіційний висновок щодо таких питань: 1. Чи є належним підтвердженням надання правничої допомоги договір, укладений між стороною по справі та адвокатським бюро, якщо представництво здійснював адвокат, що провадив індивідуальну адвокатську діяльність? 2. Чи може суд визнати обґрунтованими заявлені витрати на правничу допомогу за таким договором, якщо фактичний надавач послуг не діяв від імені бюро? 3. Якими мають бути належні докази надання правничої допомоги в ситуації, коли адвокат діє індивідуально, а не від імені адвокатського бюро?

3) у цій справі виникла правова невизначеність щодо того, чи може суд розглядати заяву, яка подана з порушенням встановленого порядку та відповідно до частини четвертої статті 170 ГПК України підлягає поверненню без розгляду; Верховний Суд має надати правову позицію щодо таких питань: 1.Чи може суд приймати до розгляду заяву, якщо вона подана з порушенням порядку, встановленого статтею 170 ГПК України? 2. Чи має суд у такому випадку обов`язок повернути заяву без розгляду? 3. Які правові наслідки для сторін та судового процесу має розгляд судом заяви, яка підлягала повернення без розгляду?

4) апеляційний суд допустив грубі процесуальні порушення, а саме: судом розглянута заява про ухвалення додаткового рішення з порушенням вимог частини четвертої статті 170 ГПК України; безпідставно враховано відзив на апеляційну скаргу, поданого з пропущеним строком, неналежно дослідженні докази апеляційним судом стосовно підтвердження повноважень представника, безпідставність заявленого до стягнення гонорару.

14. Верховний Суд звертає увагу, що довільне цитування норм законів та посилання на правову невизначеність вочевидь, не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження, передбаченої частиною другою статті 287 ГПК України.

15. Суд звертає увагу, що відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

16. Отже, Скаржник не виконав вимоги пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України; для усунення виявлених недоліків Скаржник повинен належним чином обґрунтувати обрану підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України (див. пункти 6, 7, 11, 12, 15 цієї ухвали).

17. Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

18. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 174 ГПК України).

19. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга подана без додержання вимог процесуального законодавства, отже підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України з наданням десятиденного строку для усунення недоліків.

20. Заяву про усунення недоліків касаційної скарги необхідно подати до Верховного Суду в строк, встановлений цією ухвалою, разом з доказами її надсилання іншим учасникам справи.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 по справі №916/1165/24 залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

3. ОСОБА_1 усунути недоліки, встановлені в ухвалі, у такий спосіб:

- чітко зазначити підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 287 ГПК України, з посиланням на відповідний пункт (пункти);

- належним чином обґрунтувати обрану (обрані) підставу (підстави) касаційного оскарження (див. пункти 7 - 12, 14 цієї ухвали).

4. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог суду касаційна скарга у справі №916/1165/24 вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Г. Вронська