ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"05" березня 2025 р. Справа№ 910/16929/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Пантелієнка В.О.

Отрюха Б.В.

без виклику учасників справи

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Датоліт" про відвід головуючого судді Тищенко О.В.

за апеляційними скаргами Кабінету Міністрів України, Державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" та Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2024 (повний текст рішення складено 11.07.2024)

у справі № 910/16929/21 (суддя Маринченко Я.В.)

за первісним позовом Державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Датоліт"

треті особи:1) Фонд державного майна України

2) Кабінет Міністрів України

3) Головне управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області

про визнання недійсним інвестиційного договору,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Датоліт"

до Державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця"

про зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

У проваджені колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А, Тарасенко К.В. перебуває справа №910/16929/21 за апеляційними скаргами Кабінету Міністрів України, Державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" та Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2024, розгляд справи призначено на 05.03.2025.

28.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Датоліт" Мартинюка Олександра Олександровича надійшла заява про відвід головуючого судді Тищенко О.В. у справі №910/16929/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Датоліт" про відвід головуючого судді Тищенко О.В. від розгляду справи №910/16929/21 - визнано необґрунтованою, матеріали справи №910/16929/21 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою щодо розгляду заяви про відвід судді, відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2025, заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Датоліт" про відвід головуючого судді Тищенко О.В. у справі № 910/16929/21 передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Пантелієнко В.О., Отрюх Б.В.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Пантелієнко В.О., Отрюх Б.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Датоліт" про відвід головуючого судді Тищенко О.В. від розгляду справи № 910/16929/21, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Так, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Датоліт" про відвід головуючого судді Тищенко О.В. мотивована тим, що апеляційним судом було проведено повторний автоматизований розподіл справи у зв?язку з перебуванням судді ОСОБА_1. на лікарняному та в подальшому було призначено розгляд справи на 05.03.2025, що зумовило затягування розгляду справи, оскільки судове засідання було призначено через 36 днів і перебування судді на лікарняному не перешкодило б розгляду справи у встановлені Господарським процесуальним кодексом України строки.

Додатково заявник посилався на те, що прийняття головуючим суддею у справі № 910/16929/21 - Тищенко О.В. рішення про проведення повторного автоматизованого розподілу справи було здійснено із порушенням ч. 10 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України та п. 5.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північному апеляційному господарському суді, що свідчить, на переконання заявника, про порушення порядку визначення судді для розгляду справи, а також викликає обгрунтовані сумніви у неупередженості та об?єктивності головуючого судді Тищенко О.В.

Частиною 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно п.5 ч.1 ст.36 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.39 Господарського процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що "у демократичному і суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті б не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У конструкції "право на суд" незалежність суду має першорядне значення, тому невипадково в усіх національних законодавствах це положення формується як принцип судоустрою та судових проваджень.

Стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачає, що "суд, здійснюючи правосудця на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України".

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суддя зобов`язаний, зокрема:

1) справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства;

2) дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти т;а підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Враховуючи зазначене нормативне обґрунтування, закріплене на законодавчому рівні, суд вважає за доцільне додатково здійснити посилання на правовий висновок, здійснений Верховним Судом по справі №243/6674/17-к (ухвала від 06.03.2018 р.), відповідно до якого: "Саме Конституція і закони визначають ту межу, за яку переступати, і умови, за яких держава може втручатися у автономію особи і суспільства. Однак, найдосконаліша система законодавства залишиться без жодного впливу на суспільне життя, якщо судова система не забезпечує дієвість цього законодавства. Якщо судова система в цілому не виявляє такої здатності, то виконання завдань судочинства в кожному окремому випадку стає проблематичним.

Одне з основних завдань судової системи в демократичному суспільстві полягає у практичному забезпеченні гарантій автономії суспільства у найширшому розумінні цього слова: автономії думки, автономії громадської активності, приватних справ, автономії науки і бізнесу. Якщо судова система не забезпечує захист суспільства від втручання держави, суспільство залишається беззахисним, і межі його свободи залежать лише від бажання і здатності уряду їх порушувати.

Як зазначено в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Принцип об`єктивності судді є обов`язковою умовою належного виконання ним своїх посадових обов`язків. Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію розумного спостерігача. У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (по різним причинам) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади, тому судді належить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні фактори, зокрема такі, як заінтересованість у вирішенні конкретної справи.

У зв`язку з цим, навіть прояви неупередженості мають значення, іншими словами, "правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись".

Відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи, в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Існування процедур для забезпечення безсторонності у національному законодавстві, а саме, правил, що регулюють відсторонення суддів, є важливим фактором, (див. Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) [ВП], §§ 99-100). Такі правила демонструють спробу законодавства усунути всі сумніви стосовно неупередженості судді або/суду у справі і забезпечити безсторонність шляхом ліквідації причин таких сумнівів. Більше того, для забезпечення безсторонності законодавство спрямоване на усунення будь-яких проявів упередженості і, таким чином, сприяє довірі суспільства до суду (Me.-цапе v. Croatia (Межнаріч проти Хорватії), § 27).

Пунктом 1.5 Європейської хартії про Закон "Про статус суддів" (Лісабон, 10 липня 1998 року) встановлено, що суддя зобов`язаний підтримувати високий рівень компетентності, необхідний для вирішення справ у кожному конкретному випадку, оскільки від рішення судді залежать гарантії та права особи.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

В свою чергу, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Задоволення заяви про відвід суддів повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

В свою чергу, заявником жодними належними і допустимими доказами в контексті приписів ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено наявність обставин з якими закон, зокрема, приписи п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, пов`язує наявність підстав для відводу судді Тищенко О.В.

У рішенні у справі "Білуха проти України" зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Заявляючи відвід головуючому судді Тищенко О.В. від розгляду даної справи, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Датоліт" О.Мартинюк вказує на те, що розгляд справи після проведеного повторного автоматизованого розподілу призначено на значний термін, а заміна судді ОСОБА_1., який перебував на лікарняному зумовило затягування розгляду справи, що викликає сумніви у неупередженості та об`єктивності головуючого судді.

Однак, згідно з положеннями частини 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, оскільки такі доводи заявника зводяться до незгоди з процесуальним рішенням суду (дати призначення судового засідання у справі), а тому колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України вказана обставина не може бути підставою для відводу, а тому відхиляється судом.

При цьому, визначення нового складу суду відбулось у зв?язку з тривалим лікарняним судді ОСОБА_1. з 22.01.2025 по 14.02.2025 та перебуванням його на стаціонарному лікуванні. Враховуючи його намір звільнитися у відставку, у зв?язку з поганим самопочуттям, заява про що ним була подана до Вищої ради правосуддя 30.01.2025, рішенням Вищої ради правосуддя від 25.02.2025 № 319/0/15-25 ОСОБА_1 звільнений з посади судді Північного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що посилання заявника на те, що апеляційним судом було проведено повторний автоматизований розподіл справи у зв?язку з перебуванням судді ОСОБА_1. на лікарняному та в подальшому було призначено розгляд справи на 05.03.2025, що зумовило затягування розгляду справи, оскільки судове засідання було призначено через 36 днів і перебування судді на лікарняному не перешкодило б розгляду справи у встановлені Господарським процесуальним кодексом України строки - є необгрунтованими та безпідставними.

Додатково заявник посилався на те, що прийняття головуючим суддею у справі № 910/16929/21 - Тищенко О.В. рішення про проведення повторного автоматизованого розподілу справи було здійснено із порушенням ч. 10 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України та п. 5.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північному апеляційному господарському суді, що свідчить, на переконання заявника, про порушення порядку визначення судді для розгляду справи, а також викликає обгрунтовані сумніви у неупередженості та об?єктивності головуючого судді Тищенко О.В.

Ч. 10 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо зі складу колегії суддів не може продовжувати розгляд справи суддя, який не є суддею-доповідачем у такій справі, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом, заміна такого судді з ініціативи судді-доповідача за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою з числа резервних суддів.

П. 5.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів від 02.10.2018, зі змінами, визначає, що у випадку неможливості участі судді, який не є суддею-доповідачем, у розгляді справи (тимчасова непрацездатність, відпустка, відрядження, припинення повноважень тощо) заміна такого судді у складі визначеної автоматизованою системою колегії суддів здійснюється системою на виконання службової записки судді-доповідача (головуючого судді) у справі, що додається до матеріалів справи, за розпорядженням керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, із числа суддів постійної колегії з урахуванням резервних суддів.

Колегія суддів дослідивши наявні матеріали справи виключно з підстав встановлення наявності або відсутності підстав для відводу судді Тищенко О.В., встановила, що у зв?язку з неможливістю участі у судовому засіданні 28.01.2025 судді, який не є суддею-доповідачем (у даному випадку судді ОСОБА_1. внаслідок перебування на лікарняному з 22.01.2025 по 14.02.2025), на підставі службової записки головуючого судді Тищенко О.В. згідно п. 5.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів від 02.10.2018 (зі змінами), розпорядження від 28.01.2025 № 09.1-08/373/25 автоматизованою системою було здійснено заміну судді -учасника колегії ОСОБА_1. та сформовано новий склад колегії суддів для розгляду справи (сформовано відповідний протокол від 28.01.2025). Таким чином, вказані дії здійснено у відповідності до приписів як згаданих Засад, так і з урахуванням ч. 10 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, що спростовує доводи заявника про порушення порядку визначення судді для розгляду справи.

Також, твердження заявника про наявність у нього сумнівів щодо неупередженості та необ`єктивності головуючого судді Тищенко О.В. - є припущеннями, які не підтверджені наявними у справі документами.

Водночас, саме лише припущення не може бути покладено в основу будь-якого судового акта, в тому числі й прийнятого за результатами розгляду заяви про відвід судді, а відтак не є підставою для відводу головуючого судді Тищенко О.В. у розумінні ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки посилання заявника є безпідставними, недоведеними належними доказами та не знайшли свого підтвердження під час їх розгляду, колегія суддів вважає подану заяву про відвід головуючого судді Тищенко О.В. від розгляду справи № 910/16929/21 необґрунтованою за наведених заявником доводів та обгрунтувань, а отже такою, що задоволенню не підлягає.

В силу ч.ч. 8, 11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 35, 36, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Датоліт" про відвід головуючого судді Тищенко О.В. від розгляду справи № 910/16929/21 - відмовити.

2. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала якою вирішується питання про відвід та самовідвід відповідно до ст. 39 та ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з моменту її підписання та з урахуванням положень ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді В.О. Пантелієнко

Б.В. Отрюх