ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

04 березня 2025 року Справа № 915/310/25

м.Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Мавродієва М.В.,

розглянувши матеріали

за позовом: фізичної особи-підприємця Бордюжи Наталії Вячеславівни,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль»,

про: розірвання договору та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Представник фізичної особи-підприємця Бордюжи Наталії Вячеславівни через систему «Електронний суд» звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 26.02.2025 (вхід.№2976/25 від 27.02.2025) до Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль», з такими вимогами:

- розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, укладений 01.11.2021 між Приватним акціонерним товариством Миколаївська теплоелектроцентраль та фізичною особою-підприємцем Бордюжею Наталією Вячеславівною;

- зобов`язати Приватне акціонерне товариство Миколаївська теплоелектроцентраль припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення нерухомого майна за адресою: м.Миколаїв, просп.Центральний 265/6 та 265/7 з моменту відключення вказаних приміщень.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Приписами ч.2 ст.123 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року 3028 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно п.п.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, позивачем в позовній заяві викладено дві позовні вимоги не майнового характеру, перша розірвання договору, друга - зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, за дві немайнові вимоги заявлені до суду в електронній формі судовий збір повинен складати 4844,80 грн (3028 грн х 2 х 0,8).

Всупереч вимог ст.164 ГПК України, позивач до позовної заяви не надав доказів підтверджуючих сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Натомість, позивач зазначає, що ч.1 ст.22 Закону України Про захист прав споживачів передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Частиною 3 цієї ж статті зазначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Водночас, суд відхиляє такі доводи позивача та вказує, що ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно з преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 Закону України "Про захист прав споживачів" підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Однак, дія зазначеної норми не поширюється на позивача, як фізичну особу-підприємця, адже у Законі України "Про захист прав споживачів" термін "споживач" визначається як "фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника" (п.22 ст.1 цього Закону).

Крім того, позивачем не обґрунтовано, з яких визначених Законом України "Про захист прав споживачів" підстав останній вважає себе споживачем у розумінні цього Закону і споживачем чого саме, що, в свою чергу, унеможливлює звільнення останнього від сплати судового збору.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 10.08.2021 у справі №910/11298/16.

Таким чином, позивачу слід сплатити 4844,80 грн судового збору та надати суду документи, які підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем при поданні позову не дотримано вимог ст.164 ГПК України, що відповідно до вимог ч.1 ст.174 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.174, 234, 235 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву фізичної особи-підприємця Бордюжи Наталії Вячеславівни б/н від 26.02.2025 (вхід.№2976/25 від 27.02.2025), - залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки не пізніше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

4. Копію ухвали направити представнику позивача.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В.Мавродієва