ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

12.03.2025м. ДніпроСправа № 904/633/25

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сталь 7", м. Дніпро

про визнання недійсним п.8 рішення загальних зборів

Суддя Крижний О.М.

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сталь 7", у якому з урахуванням уточнень, просить визнати недійсним п.8 рішення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сталь 7", оформлене протоколом №2 загальних зборів від 12.11.2016 в частині "Уповноважити голову правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сталь 7" укласти договори оренди загального майна ОСББ з мешканцями будинку та суб`єктами підприємницької діяльності, які використовують для власних потреб площі загального користування житлового комплексу будинку АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що оскаржуване рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сталь 7" прийнято з порушенням норм чинного законодавства та положень статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сталь 7", який діяв на момент прийняття рішення. Позивач зазначає, що затвердження п.8 було порушено у частині підрахунку голосів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19.03.2025.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити захід забезпечення позову шляхом заборони Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Сталь 7" вчиняти будь-які дії щодо укладення договорів оренди приміщення загального користування на підставі рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сталь 7", оформлене протоколом загальних зборів від 12.11.2016.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено з підстав того що у заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову.

10.03.2025 позивачем повторно подано заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити захід забезпечення позову шляхом заборони Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Сталь 7" вчиняти будь-які дії щодо укладення договорів оренди приміщення загального користування на підставі рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сталь 7", оформлене протоколом загальних зборів від 12.11.2016.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що позивач є учасником Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сталь 7". Зазначає, що 27.01.2025 отримав від консьєржа договір оренди приміщення загального користування, з якого дізнався, що підставою для укладання договору оренди є протокол № 2 від 12.11.2016 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сталь 7", на яких було прийнято рішення про уповноваження голови правління укласти договори оренди загального майна ОСББ з мешканцями будинку та суб`єктами підприємницької діяльності, які використовують для власних потреб площі загального користування житлового комплексу будинку АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що прийняття рішення у відповідній частині відбулося з порушенням Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та Статуту, який діяв на час прийняття вищезазначеного рішення, що підставою для визнання його недійсним у відповідній частині. Заявник стверджує, що проживає у своїй квартирі понад 15 років і протягом цього часу мешканці будинку, у тому числі і він користуються обладнанням на площадках між поверхами "кладовими" приміщеннями. Зауважує, що дані приміщення були розподілені між мешканцями за усними домовленостями ще до заснування ОСББ, одразу після отримання ключів від забудовника. Заявник зазначає, що питання щодо стягнення платні за користування цими приміщеннями, обладнаними на площадках між поверхами неодноразово обговорювалось ОСББ, проте не знайшло необхідної підтримки серед мешканців. За твердженнями заявника заява про забезпечення позову подається у зв`язку з тим, що за спірним рішенням загальних зборів в частині затвердження загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сталь 7" укладення договорів оренди загального майна ОСББ здійснюються дії на укладання договорів оренди. Заявник вважає, що забезпечення позову в частині заборони укладати договори дозволить зупинити вчинення незаконних дій, дасть можливість забезпечити в законний спосіб вирішити питання використання спільного майна, уникнути конфліктів між статутними органами ОСББ та уникнути пошкодження майна мешканців.

При цьому заявник вказує, що забезпечення позову не порушує принцип змагальності і процесуальної рівноправності, а також зауважує, про відсутність підстав для зустрічного забезпечення.

Господарський суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, всебічно та повно дослідивши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, дійшов висновку про відмову в її задоволенні з наступних підстав.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України).

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Вказане узгоджується із позицією Верховного суду України, яка наведена у постанові від 24.05.2017 у справі № 6-640цс17, та яка зводиться до того, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

З огляду на закріплені в наведених положеннях принципи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування (рішення від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України", від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", від 17.07.2008 у справі "Каіч та інші проти Хорватії") вбачається, що Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

При цьому, позивач має право на превентивний захист судом свого права у випадку, коли ще немає порушення, однак є підстави передбачити можливість такого порушення. Однією з форм такого превентивного судового захисту, по суті, і є заходи забезпечення ефективності судового рішення.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом. (ст. 136 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з п.п.2, 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та наслідків вжиття заходів до забезпечення позову.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Позивач обґрунтовує необхідність забезпечення позову тим, що за спірним рішенням загальних зборів в частині затвердження загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сталь 7" укладення договорів оренди загального майна ОСББ здійснюються дії на укладання договорів оренди. Таким чином, заявник просить до прийняття рішення у даній справі заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо укладення договорів оренди приміщення загального користування на підставі рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сталь 7", оформленого протоколом загальних зборів від 12.11.2016.

Суд звертає увагу, що як зазначено вище, забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Заявник просить заборонити відповідачу укладати договори оренди, оскільки вважає неправомірним рішення загальних зборів, яким уповноважено голову правління ОСББ укласти договори оренда загального майна ОСББ з мешканцями будинку та суб`єктами підприємницької діяльності, які використовують для власних потреб площі загального користування житлового комплексу. Обґрунтовує це тим, що йому направлено проект договору про оренду приміщання загального користування, відповідно до якого йому надається в тимчасове цільове платне користування частину приміщення загального користування ОСББ - міжповерхову площу між 10 та технічним поверхами.

У той же час заява про забезпечення позову не містить обґрунтування, яким чином даний вид забезпечення позову забезпечить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. У даному аспекті суд звертає увагу, що наразі доданий до суду примірник договору оренди і так не підписаний позивачем.

Також заявником не обґрунтовано у чому полягає нагальна необхідність у забороні ОСББ укладати договори оренди.

Позивачем подана позовна заява на захист своїх прав, у тому числі щодо права не укладати договір особисто позивачем. Суд звертає увагу, що наразі доданий до суду примірник договору оренди і так не підписаний позивачем. Відповідно, в аспекті захисту прав позивача, заявником не доведено як забезпечення позову буде сприяти ефективному захисту прав заявника.

Посилання позивача щодо незаконності дій ОСББ, вирішення питання використання спільного майна, уникнення конфліктів між статутними органами ОСББ тощо стосується розгляду справи по суті та не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову. При цьому суд знову звертає увагу, що це питання розглядається в аспекті предмету та підстав поданої позовної заяви. Щодо уникнення пошкодження майна мешканців як підстави для забезпечення позову суд звертає увагу, що питання щодо особистого майна мешканців не є предметом поданого позову.

Господарський суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Суд зазначає, що в поданій заяві міститься лише посилання на порушення прав заявника, при цьому в заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову.

У даному аспекті заборона укладати договори оренди має часткові ознаки задоволення позову щодо визнання недійсним цього рішення відповідача.

Враховуючи наведене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено (ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України).

Відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою, зокрема, за наявності належного обґрунтування.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою, за наявності до того підстав.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.М. Крижний