ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

у частині позовних вимог

"12" березня 2025 р. м. Одеса Справа № 916/3630/23(916/1234/24)
Господарський суд Одеської області у складі судді Райчевої Світлани Іванівни, дослідивши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Херсонська обласна енергопостачальна компанія (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 178; );

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, );

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача: розпорядник майном Товариства з обмеженою відповідальністю „Херсонська обласна енергопостачальна компанія та Акціонерного товариства Херсонобленерго(73000, м. Херсон, вул. Пестеля, 5; ),

про стягнення 21 907 104, 53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.03.2024 р. відкрито провадження у справі №916/1233/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Херсонська обласна енергопостачальна компанія до відповідача Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 21 907 104, 53 грн. Справу вирішено розглядати в межах справи №916/3630/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Херсонська обласна енергопостачальна компанія, за правилами загального позовного провадження із присвоєнням справі №916/3630/23(916/1234/24). Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача розпорядника майном Товариства з обмеженою відповідальністю „Херсонська обласна енергопостачальна компанія.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.06.2024 р. залучено до участі у справі № 916/3630/23(916/1234/24) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача Акціонерне товариство „Херсонобленерго.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.06.2024р. провадження у справі №916/3630/23(916/1234/24) зупинено до перегляду постанови Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі №908/1162/23 у касаційному порядку Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду.

07.05.2025р. до господарського суду надійшла заява Позивача про закриття провадження у справі у частині позовних вимог та повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ст. 230 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується із стадії, на якій його було зупинено.

З огляду на наявність клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ про закриття провадження у справі №916/3630/23((916/1234/24) у частині позовних вимог у зв`язку з відсутністю предмету спору у даній справі, у Суду наявні підстави для поновлення провадження у даній справі.

З матеріалів справи судом встановлено, що предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення заборгованості за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії № 0280-01024 від 10.05.2019р. у розмірі 21 456 646, 54 грн., 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення у сумі 292 044, 39 грн. та інфляційних нарахувань на суму боргу за весь час прострочення, у сумі 158 413,60 грн.

Позивач зазначає, що після відкриття провадження у справі, Відповідачем здійснено оплату основної заборгованості за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії № 0280-01024 від 10.05.2019р. у розмірі 21 456 646, 54 грн., на підтвердження чого надано відповідні платіжні інструкції.

Враховуючи вказані обставини, Позивач просить суд закрити провадження у справі у частині стягнення з Відповідача основної заборгованості за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії № 0280-01024 від 10.05.2019р. у розмірі 21 456 646, 54 грн. у порядку п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Під предметом спору розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Господарський суд закриває провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, якщо наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність предмета спору, зокрема, у випадку припинення його існування (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04 та постановах Касаційного господарського суду від 25.07.2019 у справі № 916/144/18, від 15.01.2020 у справі №911/3197/17, від 14.05.2020 у справі №907/737/18, від 14 січня 2021 року у справі № 916/3547/19.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем після відкриття провадження у справі у добровільному порядку оплачено основну заборгованість за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії № 0280-01024 від 10.05.2019р. у розмірі 21 456 646, 54 грн., що була предметом позовних вимог у даній справі. Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ у даній частині були задоволені у повному обсязі.

Враховуючи наведені обставини, господарський суд дійшов висновку про відсутність предмета спору та наявності підстав для закриття провадження у справі №916/3630/23(916/1234/24) у частині стягнення з Відповідача основної заборгованості за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії № 0280-01024 від 10.05.2019р. у розмірі 21 456 646, 54 грн. у порядку п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд зазначає, що положеннями ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно ч. 1, 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За подання до господарського суду позовної заяви у даній справі Позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 262 885, 25 грн. Проте, до позовної заяви Позивачем надано платіжну інструкцію №7104 від 26.02.2024р. про сплату судового збору у розмірі 272 760, 78 грн., зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України за вказаною платіжною інструкцією підтверджується випискою від 27.02.2024р. Таким чином, 9 875, 53 грн. є переплатою судового збору.

Частиною 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У справі, що розглядається, Відповідач сплатив суму основного боргу після пред`явлення позову, що й стало підставою для закриття провадження у справі у частині позовних вимог Позивача про стягнення з Відповідача основної заборгованості за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії № 0280-01024 від 10.05.2019р. у розмірі 21 456 646, 54 грн., тому наявні підстави для покладення на Відповідача судових витрат, понесених позивачем у зв`язку зі сплатою судового збору за подання позову у відповідній частині, а саме у сумі 257 479, 75 грн., у порядку ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.12.2023р. у справі №921/481/22.

З огляду на зазначені обставини, господарський суд відмовляє у задоволенні клопотання Позивача про повернення судового збору у розмірі 257 479, 76 грн. з держаного бюджету та стягує з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ судовий збір у розмірі 257 479, 76 грн., сплачений за подання позовної заяви до суду.

Разом з тим, господарський суд задовольняє клопотання Позивача про повернення з державного бюджету переплаченої суми судового збору у розмірі 9 875, 53 грн.

Господарський суд звертає увагу Позивача на те, що 07.01.2025 набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 № 606 «Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.12.2024 за №1888/43233.

Даним наказом змінено механізм повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до нового Порядку, органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого судом, який розглядав справу.

Для повернення судового збору за судовим рішенням, що набрало законної сили, платнику необхідно звернутися із заявою до суду, який розглядав справу, зміст якої повинен відповідати пункту 5 вказаного Порядку, і вказати дату та номер судового рішення. Разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником також подається оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування.

Заява про повернення судового збору складається платником із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), дата та номер судового рішення, яке набрало законної сили (у разі повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (за згодою), сума коштів, що підлягає поверненню (перерахуванню), причина повернення (перерахування) коштів з бюджету, найменування банку або небанківського надавала платіжних послуг, місцезнаходження банку (у разі повернення коштів в іноземній валюті (латиницею)), в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

На підставі заяви платника та за наявності достатніх підстав Господарський суд Одеської області формує в системі дистанційного обслуговування «Клієнт казначейства Казначейство» Подання в електронній формі та подає його до Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області.

Таким чином, після часткового закриття провадження у справі, позовні вимоги Позивача до Відповідача складаються з 292 044, 39 грн. 3% річних та 158 413,60 грн. інфляційних нарахувань на суму основного боргу за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії № 0280-01024 від 10.05.2019р.

Господарським судом встановлено, що Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», здійснює свою ліцензійну діяльність в межах зазначеного договору на території Херсонської області.

З матеріалів позовної заяви та наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" вбачається, що позовні вимоги у справі стосуються розрахункових періодів, протягом яких одна частина Херсонської області була тимчасово окупованою, інша частина продовжує перебувати в окупації.

Частиною 2 ст. 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, що на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

Як встановлено судом, ухвалою від 19.04.2024р. Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду прийнято до провадження справу №908/1162/23.

Передача справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зумовлена тим, що колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 щодо того, що достатнім для застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 Закону. Колегія суддів вважає, що положення статей 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" можуть бути поширені на тимчасово окуповані території з урахування частини першої цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №910/8358/19 наголосив, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). До того ж зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 № 910/24257/16).

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц; пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку (п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України).

Враховуючи викладене, оскільки в справі № 908/1162/23 вирішується спір у подібних правовідносинах (постачання електроенергії на тимчасово окуповані території України), господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі №916/3630/23(916/1234/24) до закінчення перегляду справи № 908/1162/23 у касаційному порядку.

Керуючись ч. 3 ст. 130, п. 7 ч. 1 ст. 228, ст. 230, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №916/3630/23(916/1234/24) поновити.

2. Провадження у справі №916/3630/23(916/1234/24) у частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ про стягнення з Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго основної заборгованості за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії № 0280-01024 від 10.05.2019р. у розмірі 21 456 646, 54 грн. закрити.

3. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ про повернення судового збору у розмірі 257 479, 76 грн. з державного бюджету відмовити.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 178; ) судовий збір у розмірі 257 479 (двісті п`ятдесят сім тисяч чотириста сімдесят дев`ять) грн. 76 коп.

4. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ про повернення переплати судового збору у розмірі 9 875, 53 грн. з державного бюджету задовольнити.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 178; ) з Державного бюджету України переплачену суму судового збору у розмірі 9 875 (дев`ять тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн. 53 коп.

6. Провадження у справі №916/3630/23(916/1234/24) зупинити до перегляду постанови Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі №908/1162/23 у касаційному порядку Верховним Судом.

Ухвала набирає законної сили 12 березня 2025 року та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст. ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали надіслати до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд": ТОВ „Херсонська обласна енергопостачальна компанія"; Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"; розпоряднику майном Боржника арбітражному керуючому Литвиненку С.С.; АТ „Херсонобленерго.

Суддя С.І. Райчева