ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.03.2025м. СумиСправа № 920/136/24
Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Бублик Т.Д.,

розглянув матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» (вул. Острозьких Князів, буд. 32/2, м. Київ, 01010, )

до відповідача: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (вул. Лебединська, 13, м. Суми, 40021, )

про стягнення 694 637,09 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Богдан С.В. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Сіденко Л.В.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 694 637 грн 09 коп. заборгованості по договору №07/300920-36 SCD від 30.09.2020, а саме: 581 651 грн 62 коп. основного боргу, 10 858 грн 65 коп. інфляційне збільшення, 7 998 грн 40 коп. 3% річних, 94128 грн 42 коп. пені. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору від 30.09.2020 №07/300920-36 SCD у частині оплати наданих позивачем прав та послуг за період серпень-жовтень 2023, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом про стягнення з відповідача основного боргу, пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідач у обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне:

- Звернення позивача до суду з даним позовом є передчасним, так як сторонами не обумовлений строк остаточного розрахунку за надані послуги (виконані роботи);

- Позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факту надання послуг (виконання робіт) за договором;

- Позивачем здійснено розрахунок розміру пені без урахування п. 5.2. договору, згідно якого у разі порушення відповідачем строків оплати, визначених розділом 3 цього договору, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення.

Рух справи. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Ухвалою суду від 14.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 18.03.2024.

Відповідно до ухвали суду від 18.03.2024 було відкладено підготовче засідання на 10.04.2024 та продовжено строк для подання відзиву до 20.03.2024 (включно).

20.03.2024 до суду надійшла від відповідача заява (вх №1501 від 20.03.2024) про продовження строку для подання відзиву до 26.03.2024 (включно).

26.03.2024 відповідачем було подано відзив на позовну заяву (вх. №904)

У судовому засіданні 10.04.2024 оголошено перерву до 01.05.2024, продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів.

Також відповідачем подано до суду 2 зустрічні позови (вх №1598 від 26.03.2024 та вх №1694 від 29.03.2024).Ухвалою суду зустрічні позови Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Сумигаз (вх.№1598 від 26.03.2024 та вх.№1694 від 29.03.2024) повернуто заявнику.

26.04.2024 до Господарського суду Сумської області надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 у справі №920/136/24, відповідно до якої витребувано у Господарського суду Сумської області матеріали господарської справи № 920/136/24.

Ухвалою суду від 29.04.2024 провадження у справі було зупинене до закінчення апеляційного провадження у справі № 920/136/24.

Відповідно до ухвали суду від 17.10.2024 провадження у справі №920/136/24 було поновлене, підготовче засідання призначене на 13.11.2024.

12.11.2024 відповідачем подано письмові пояснення (вх. №3486).

У судовому засіданні 13.11.2024 оголошено перерву до 20.11.2024.

14.11.2024 відповідачем подано клопотання про зменшення пені (вх №3554), у якому відповідач просить зменшити заявлені до стягнення суми пені та штрафу на 90%.

19.11.2024 позивач подав додаткові пояснення (вх. №3595), а також заперечення на клопотання про зменшення розміру пені (вх. №3598).

Розгляд справи 20.11.2024 не відбувся, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, оголошенням повітряної тривоги.

Відповідно до ухвали суду від 20.11.2024 підготовче засідання відкладене на 11.12.2024.

Ухвалою суду від 11.12.2024 закрите підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 15.01.2025.

Розгляд справи 15.01.2025 не відбувся, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 15.01.2025 відкладено розгляд справи по суті на 05.02.2025.

Розгляд справи 05.02.2025 не відбувся, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 05.02.2025 відкладено розгляд справи по суті на 24.02.2025.

Розгляд справи 24.02.2025 не відбувся, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 24.02.2025 відкладено розгляд справи по суті на 10.03.2025.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» (далі - Позивач, ТОВ «Регіональна газова компанія») та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (далі - Відповідач, АТ «Сумигаз») 30.09.2020 укладено Договір №07/300920-36 SCD (далі Договір), відповідно до якого ТОВ «Регіональна газова компанія», як Сторона-1, надає АТ «Сумигаз», як Стороні-2, право строкового платного користування програмними продуктами в тому числі оновлення, додатки, доповнення та/або розширення функціоналу, а АТ «Сумигаз», як Сторона-2, зобов`язується сплатити за надані права та послуги обумовлену цим Договором суму.

До Договору сторонами було укладено ряд додаткових угод, зокрема Додаткову угоду №1 від 01.06.2022, Додаткову угоду №2 від 23.12.2022, Додаткову угоду №3 від 24.03.2023, Додаткову угоду №4 від 26.09.2023, якою припинено дію Договору з 27 жовтня 2023.

Відповідно до п. 8.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 26.09.2023) цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін, діє з 01.01.2017 до 26.10.2023 р. включно, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання.

Згідно п. 4.2 Договору Сторона-1 має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за цим Договором.

Сторона-2 на підставі положень п. 4.3 Договору зобов`язана серед іншого своєчасно та в повному обсязі проводити оплати за цим Договором.

Згідно п.3.1. Договору в редакції Додаткової угоди №2 від 23.12.2022 Сторони домовилися, що у 2023 році Сторона -2 щомісячно сплачує Стороні-1:

- у період з 01.01.2023 року по 31.05.2023 року включно за право користування програмними продуктами загаченими в п. 1.2. Договору, кошти в сумі 29400,00 (двадцять дев`ять тисяч чотириста гривень 00 копійок), крім того ПДВ 20% в сумі 5880,00 грн (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок), та з 01.06.2023 року кошти в сумі 147 000, 00 (сто сорок сім тисяч гривень 00 копійок), крім того ПДВ 20% в сумі 29 400, 00 (двадцять дев`ять тисяч чотириста гривень 00 копійок).

- у період з 01.01.2023 по 31.05.2023 включно за надані послуги, які зазначені в п. 1.3 Договору, кошти в сумі 5 700,00 (п`ять тисяч сімсот гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ 950,00 (дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), та з 01.06.2023 року кошти в сумі 28 500,00 (двадцять вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ 4 750,00 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Строк проведення розрахунків до 25 числа місяця, що передує місяцю надання послуг та користування програмними продуктами.

Згідно умов Договору ТОВ «Регіональна газова компанія» надало АТ «Сумигаз» з серпня по жовтень 2023 року права та послуги, передбачені Договором, на загальну суму 581651,62 грн., що підтверджується Актами надання послуг №РЕЯ73001636 від 31.08.2023, №РЕЯ73001845 від 30.09.2023, №РЕЯ73002046 від 26.10.2023, за допомогою системи електронного документообігу «M.E.Doc» у вигляді електронних документів (Е-документи) (а.с. 14, 15, 19).

Відповідно до п. 2.10 Додатку № 1 до Договору Сторони домовилися, що Е-документи, які відправлені та підписані Сторонами з використанням ЕП (електронного підпису), мають повну юридичну силу, породжують права та обов`язки для Сторін, можуть бути представлені до суду в якості належних доказів та визнаються рівнозначними документам, що складаються на паперовому носії.

Вищезазначені Акти надання послуг №РЕЯ73001439 від 31.07.2023, №РЕЯ73001636 від 31.08.2023, №РЕЯ73001845 від 30.09.2023, №РЕЯ73002046 від 26.10.2023 підписані електронними підписами ТОВ «Регіональна газова компанія» та АТ «Сумигаз», що підтверджується роздруківкою протоколу руху документа/звіта та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій з системи електронного документообігу «M.E.Doc», яка міститься в матеріалах справи (а.с. 27).

В порушення умов Договору АТ «Сумигаз» не здійснило оплату отриманих послуг, наданих ТОВ «Регіональна газова компанія» в серпні, вересні, жовтні 2023 року на виконання умов Договору.

Тому позивач був змушений звернутися до суду із позовом про стягнення як основного боргу в розмірі 581651 грн 62 коп., так і 94128 грн 42 коп. пені, 7998 грн 40 коп. 3% річних та 10858 грн 65 коп. інфляційних втрат.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і не господарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи підтверджується факт надання послуг позивачем за серпень-жовтень 2023 на загальну суму 581651 грн 62 коп. відповідно до умов договору. Відповідачем не подано доказів сплати заборгованості за договором та не спростовано належними та допустимими доказами вимог позивача. Тому суд вважає позов у частині стягнення основного боргу у розмірі 581651 грн 62 коп. обґрунтованим.

Заперечення відповідача щодо передчасності звернення до суду із позовом та недоведеності факту надання послуг за договором спростовуються вищезазначеними висновками суду.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 5.1. Договору у випадку порушення Договору Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним законодавством України.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що у разі порушення Стороною-2 строків оплати, визначених розділом 3 цього Договору, Сторона-2 сплачує Стороні-1 пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом установлено, що грошове зобов`язання АТ «Сумигаз» за серпень, вересень та жовтень 2023 року є простроченим, у зв`язку з цим, враховуючи положення п. 5.2 Договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України, АТ «Сумигаз» зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням пені, індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Позивач просить стягнути 3% річних за загальний період з 26.07.2023 до 07.02.2024 у розмірі 7998 грн 40 коп. та 10858 грн 65 коп. інфляційних втрат за загальний період з серпня 2023 по грудень 2023.

Позивач подав розрахунок 3% річних та інфляційних втрат (т. 1 а.с. 34-35), який перевірено судом.

3% річних та інфляційні втрати нараховані по кожному періоду прострочення окремо, з урахуванням вимог договору щодо початку перебігу прострочки.

Тому суд задовольняє позовні вимоги у цій частині.

Щодо стягнення пені.

Позивач просить стягнути 94128 грн 42 коп. пені за загальний період з 25.07.2023 по 06.02.2024 на підставі п. 5.2. договору.

Позивачем подано розрахунок (а.с. 34-35).

Судом перевірено розрахунок та установлено, що пеня нарахована у розмірі 0,1% за кожний період окремо, початок прострочки визначено з урахуванням з урахуванням умов договору щодо проведення розрахунків. Також позивачем ураховано положення ч.6 ст. 232 ГПК України.

Суд частково погоджується із запереченнями відповідача щодо безпідставного нарахування позивачем пені за період з 26.08.2023 до 06.02.2024 у розмірі 33808 грн 50 коп. та за період з 26.09.2023 до 06.02.2024 у розмірі 23028 грн 12 коп. з огляду на наступне: відповідно до п. 5.2. договору розмір пені сторони обмежили подвійною обліковою ставкою. Так, за період з 26.08.2023 до 06.02.2024 розмір пені при застосуванні подвійної облікової ставки НБУ складає 32250 грн 51 коп., а за період з 26.09.2023 до 06.02.2024 20833 грн 91 коп., що менше, ніж було заявлено позивачем до стягнення (згідно розрахунку т. 1, а.с. 34). Тому загальний розмір пені повинен складати 90820 грн 81 коп., а у стягненні 3307 грн 61 коп. суд відмовляє у зв`язку з необґрунтованістю вимог у цій частині.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені (вх. №3554 від 14.11.2024).

Відповідач просить суд зменшити розмір пені на 90%, обґрунтовуючи клопотання наступними доводами:

- АТ «Сумигаз» мало об`єктивну можливість виконати їх умови щодо оплати у повному обсязі , при цьому встановивши мораторій на підвищення вартості послуги з розподілу природного газу, не визначивши розмір різниці в тарифі на покриття витрат, пов`язаних з бойовими діями на території ліцензійної діяльності і т.п.;

-частина виробничих об`єктів відповідача та його споживачів, які знаходились/знаходяться у Сумській області або зруйновані, або пошкоджені внаслідок ракетних обстрілів;

- з 01.10.2023 у Товариства зупинений за постановою Регулятора основний діяльності розподіл природного газу;

- зазначені обставини суттєво вплинули та позбавили відповідача можливості повноцінно здійснювати господарську діяльність;

- заявлена сума штрафних санкцій становить більше ніж 75 % від суми основного боргу, заявленого до стягнення;

- відсутні докази понесення позивачем збитків в результаті дій відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Згідно до ч. 2 ст. 233 ГК України у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

В даній нормі під «іншими учасниками господарських відносин» слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь у правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами. Якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість. Із мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання. Тому, судом враховано факт відсутності у відповідача основного боргу за укладеним між сторонами Договором, а також те, що порушення виконання зобов`язання за Договором не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин. Також, суд враховує не тільки фінансовий стан сторін, а й ступінь виконання боржником зобов`язань за Договором (зокрема, його повне виконання), стягнення сум інфляційних втрат та відсотків річних, які мають забезпечити баланс інтересів сторін.

У правовій позиції «Щодо підстав для зменшення розміру штрафних санкцій» Верховний Суд (пункт 13 постанови Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 924/709/17) наголошує, що за змістом наведених вище норм зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого підлягає зменшенню. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.05.2018 у справі № 924/709/17.

Враховуючи викладене вище, суд приймає до уваги відсутність доказів на підтвердження понесення позивачем збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по Договору або погіршення матеріального стану підприємства саме у зв`язку з діями відповідача, складне фінансове становище відповідача, суд вважає за доцільне зменшити розмір нарахування пені на 50%, а стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 45410 грн 41 коп.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволено частково, витрати зі сплати судового збору в розмірі 10369 грн 94 коп покладаються на відповідача, витрати зі сплати судового збору в розмірі 49 грн 61 коп. покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» про стягнення 694637 грн 09 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (вул. Лебединська, 13, м. Суми, 40021, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» (вул. Острозьких Князів, буд. 32/2, м. Київ, 01010, ) 581 651 грн 62 коп. основного боргу, 10 858 грн 65 коп. інфляційне збільшення, 7 998 грн 40 коп. 3% річних, 45410 грн 41 коп. пені, 10369 грн 94 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У позові у частині стягнення 3307 грн 61 коп. пені відмовити.

4. Клопотання відповідача про зменшення розміру пені задовольнити частково. Зменшити розмір пені на 50%.

5. Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 49 грн 61 коп. покласти на позивача.

6. Видати позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» наказ після набрання рішенням законної сили.

7. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 12.03.2025.

Суддя О.Ю. Резніченко