ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2025 р. Справа №909/895/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

без виклику учасників процесу

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" від 18.12.2024 (вх. № 01-05/3668/24 від 19.12.2024)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської від 22.11.2024 (суддя В. В. Михайлишин, повний текст рішення складено 28.11.2024)

у справі № 909/895/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СМЕК"

до відповідача: Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про: стягнення заборгованості за договором підряду в розмірі 272 387, 90 гривень, з яких: 184 262, 22 гривень - основний борг, 72 855, 62 гривень - інфляційні втрати, 15 270, 10 гривень - 3 % річних,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

На розгляд Господарського суду Івано-Франківської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СМЕК" (далі ТОВ "СМЕК", позивач) до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі АТ "Укртрансгаз", відповідач) про стягнення заборгованості за договором підряду в сумі 272 387, 90 грн, з яких: 184 262, 22 грн- основний борг, 72 855, 62 грн - інфляційні втрати, 15 270, 10 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами було укладено договір про закупівлю робіт № від 05.07.2021, строк дії якого закінчився 23.10.2022. На момент закінчення строку дії договору позивач виконав частину робіт, які відповідач прийняв без жодних зауважень, однак оплатив лише частково, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість в сумі 184 262, 22 грн. На вказану заборгованість позивач нарахував 3% річних та інфляційні втрати на підставі ст. 625 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської від 22.11.2024 у справі №909/895/24 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з АТ "Укртрансгаз" на користь ТОВ "СМЕК" 217 502, 72 грн , з яких: 184 262, 22 грн - основний борг, 23 316, 53 грн - інфляційні втрати, 9 923, 97 грн - 3 % річних, а також 3 262, 53 грн судового збору. У задоволенні клопотання АТ "Укртрансгаз" про закриття провадження у справі відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що строк дії укладеного між сторонами договору в частині виконання робіт припинився ще 23.10.2022, а наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами підтверджується виконання позивачем та прийняття відповідачем без жодних зауважень робіт на загальну суму 1 842 622, 25 грн та їх часткова оплата відповідачем в сумі 1 658 360, 03 грн.

Оскільки чинним законодавством не передбачено можливості не оплачувати виконаних належним чином робіт за договором підряду у зв`язку з невиконанням усього обсягу робіт, за неналежне виконання зобов`язань за договором позивач сплатив банківську гарантію в сумі 140 399, 99 грн, штраф в сумі 140 400, 00 грн та пеню в сумі 255 528, 00 грн, з врахуванням принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 184 262, 22 грн.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних за період з 20.12.2021 по 23.09.2024, суд дійшов висновку, що позивачем безпідставно здійснено нарахування таких за період з 20.12.2021 по 07.12.2022 з огляду на те, що з врахуванням умов договору та обставин справи, відповідач мав провести остаточний розрахунок з позивачем не пізніше 07.12.2022 (протягом 45 календарних днів після закінчення строку дії договору).

Відтак, суд самостійно розрахував інфляційні втрати та 3 % річних за період з 08.12.2022 по 23.09.2024 на суму заборгованості 184 262, 22 грн та дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути 23 316, 53 грн інфляційних втрат та 9 923, 97 грн 3% річних.

Рішення суду в частині відмови у закритті провадження у справі мотивоване тим, що у справі № 909/895/24 та у справі № 909/168/23 ( на яку покликається відповідач) різняться предмет позову та його підстави, що виключає можливість закриття провадження у справі з підстав, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 175 та п. 3 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

АТ "Укртрансгаз" подало апеляційну скаргу від 18.12.2024, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.11.2024 у справі №909/895/24 повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вимоги апелянта обґрунтовані неповним дослідженням судом першої інстанції обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України, оскільки заявлені у даній справі позовні вимоги ТОВ «СМЕК» про стягнення з АТ «Укртрансгаз» грошових коштів у сумі 184 262,22 грн на

підставі п. п. 3.2.2 п. 3.2 договору про закупівлю робіт № від 05.07.2021 вже розглядались судом, за результатами чого було прийнято рішення у справі №909/168/23 про відмову у задоволенні позову.

Окрім того, апелянт зазначає, що за умовами укладеного між сторонами договору обов`язок здійснити остаточний розрахунок з підрядником виникає у замовника лише після виконання усіх обумовлених договором робіт у повному обсязі. Оскільки обидві сторони підтверджують, що позивач не виконав роботи за договором у повному обсязі, а закінчення строку дії договору не припиняє зобов`язань сторін, апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з нього заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат.

ТОВ "СМЕК" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.11.2024 у справі №909/895/24 залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу- без задоволення.

Позивач зазначає, що оскільки строк дії укладеного між сторонами договору завершився 23.10.2022 і на цей момент відповідач прийняв роботи на суму

1 842 622,25 грн та не оплатив з них роботи на суму 184 262,22 грн, висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат є законним та обгрунтованим.

Щодо покликання апелянта на невиконання підрядником обумовлених договором робіт у повному обсязі позивач зазначає, що за неналежне виконання зобов` язань за договором він поніс майнові витрати у вигляді сплати на користь АТ "Укртрансгаз" банківської гарантії, штрафу та пені.

Процесуальні дії суду у справі та вирішення процесуальних питань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2024 справу №909/895/24 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б. та Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Івано-Франківської від 22.11.2024 у справі № 909/895/24, вирішено розглядати таку без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

05.07.2021 АТ "Укртрансгаз" (далі - замовник) та ТОВ "СМЕК" (далі - підрядник) уклали договір № про закупівлю робіт (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору підрядник за завданням замовника зобов`язується на свій ризик виконати роботи відповідно до умов цього Договору про закупівлю робіт - Інші завершальні будівельні роботи (Ремонт допоміжних будівель і споруд Богородчанського ВУПЗГ) код ЄЗС ДК 021-2015:45450000-6 (далі - роботи), в повному обсязі відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації, а замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього Договору.

Склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені Технічними вимогами та якісними характеристиками (завдання) (Додаток № 1), Договірною ціною (Додаток № 2), Кошторисною документацією (Додаток № 3) та Графіком Робіт (Додаток №4), які є невід`ємною частиною Договору (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору та Додатку № 2 до Договору Договірна ціна на будівництво "Інші завершальні будівельні роботи (Ремонт допоміжних будівель та споруд Богородчанського ВУПЗГ)", що здійснюється в 2021 році, загальна вартість виконуваних робіт становить 2 807 999, 99 грн.

Відповідно до п. 3.2. Договору оплата проводиться в такому порядку:

3.2.1. Замовник протягом 45 календарних днів, але не раніше ніж через 35 календарних днів з моменту прийняття робіт, що підтверджується актами приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідками про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3), перераховує на розрахунковий рахунок виконавця суму вартості прийнятих робіт (за виключенням 10 (десяти) відсотків вартості прийнятих робіт).

3.2.2. Остаточний розрахунок (10 (десять) відсотків вартості прийнятих робіт) проводиться замовником протягом 45 календарних днів, але не раніше ніж через 35 календарних днів, з моменту підписання сторонами останнього акта приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та за умови наявності підписаних всіх актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за цим договором.

Згідно з п. 4.1. Договору підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 280 днів з дати отримання від замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт та виконати роботи з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником графіку виконання робіт.

Пунктом 4.11. Договору передбачено, що роботи вважаються прийнятими замовником в повному обсязі шляхом підписання замовником та підрядником без зауважень останнього акта приймання виконаних робіт (Форма КБ-2в) та за умови наявності підписаних всіх актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за цим Договором.

Відповідно до п. 8.1. Договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язань.

Відповідно до п. 10.1. Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 29.06.2022) такий вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє в частині виконання робіт до 23 жовтня 2022 року, в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення гарантійного строку, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

На виконання умов Договору позивач виконав, а відповідач прийняв роботи на загальну суму 1 842 622, 25 грн, що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021 року № 1 на суму 261 044, 24 грн та № 2 на суму 581 578, 01 грн, а також не заперечується сторонами.

Як зазначає позивач та не заперечує відповідач, виконані підрядником роботи оплачені замовником лише частково, не оплаченими залишаються роботи на суму 184 262, 22 грн.

У лютому 2023 року ТОВ "СМЕК" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до АТ "Укртрансгаз", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: АТ "Український будівельно-інвестиційний банк" про визнання Договору № від 05.07.2021 розірваним з 23.10.2022, стягнення суми основного боргу в розмірі 184262,22 грн., 3 % річних в сумі 1166,16 грн., інфляційних втрат в сумі 2774,25 грн., пені в сумі 19435,87 грн., безпідставно набутих коштів у розмірі 140399,99 грн., 3 % річних в сумі 830,86 грн. та інфляційних втрат в сумі 2113,8 грн.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 22.06.2023 у справі №909/168/23, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2023, у задоволенні позову ТОВ "СМЕК" відмовлено.

У липні 2023 року АТ "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ СМЕК про стягнення 791 856,00 грн пені та штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання за Договором № від 05.07.2021.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 07.12.2023 у справі №909/693/23, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024, позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "СМЕК" на користь АТ "Укртрансгаз" 140 400 грн штрафу та 255 528 грн пені та 11 877,84 грн судового збору. В частині позовних вимог АТ "Укртрансгаз" про стягнення з ТОВ "СМЕК" 140 400 грн штрафу та 255 528 грн пені відмовлено.

03.04.2024 ТОВ "СМЕК" звернулось до АТ "Укртрансгаз" з вимогою №868/0304 про сплату заборгованості за Договором в розмірі 184 262, 22 грн.

Вказана вимога залишена відповідачем без задоволення, а тому ТОВ "СМЕК" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до АТ "Укртрансгаз" про стягнення заборгованості за Договором в сумі 272 387, 90 грн, з яких: 184 262, 22 грн - основний борг, 72 855, 62 грн - інфляційні втрати, 15 270, 10 грн - 3 % річних.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Щодо закриття провадження у справі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, для закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч.1 ст.231 ГПК України необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - рішення у справі, що набрало законної сили, повинно бути ухвалене щодо тих самих сторін, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 910/15598/19(910/8017/20).

У постановах від 04.09.2024 у справі № 170/499/23, від 19.11.2024 у справі №918/999/23 Верховний Суд зазначив, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Як вбачається з матеріалів справи, у справі №909/168/23 ТОВ "СМЕК" зверталось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до АТ "Укртрансгаз", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: АТ "Український будівельно-інвестиційний банк" про визнання договору № від 05.07.2021 розірваним з 23.10.2022, стягнення суми основного боргу в розмірі 184262,22 грн, 3 % річних в сумі 1166,16 грн, інфляційні втрати в сумі 2774,25 грн, пені у розмірі 19435,87 грн, стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 140399,99 грн, 3 % річних в сумі 830,86 грн та інфляційні втрати в сумі 2113,8 грн.

Позовні вимоги ТОВ "СМЕК" у справі №909/168/23 були обґрунтовані тим, що внаслідок настання обставин непереборної сили позивач не може виконати зобов`язання за договором № від 05.07.2021 про закупівлю робіт, а тому скористався правом на його розірвання в односторонньому порядку, надіславши відповідачу повідомлення відповідно до п.6.2 та п.6.4 договору. Оскільки з 23.10.2022 договір між сторонами розірваний, позивач виконав частину робіт, а відповідач їх прийняв, однак оплатив лише частково, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 184 262,22 грн, а також 3% річних, інфляційні втрати та пеню.

Окрім того, позивач зазначав, що відповідач, ігноруючи розірвання договору в порядку, передбаченому п.6.2 та п.6.4 цього договору, безпідставно звернувся з вимогою до АТ "Український будівельно-інвестиційний банк" за банківською гарантією (забезпечення виконання договору) від 23.06.2021 № DGV/U/03-2-07500 про сплату 140399,99 грн., у зв`язку з настанням гарантійного випадку та отримав вказані кошти. Вважав, що ці кошти відповідач зобов`язаний повернути відповідно до ст.1212 ЦК України, оскільки у зв`язку з розірванням договору на підставі п.6.2 та п.6.4 гарантійний випадок не настав.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 22.06.2023 у справі №909/168/23, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2023, у задоволенні позову ТОВ "СМЕК" відмовлено.

Судові рішення у справі №909/168/23 мотивовані тим, зокрема, що позивач не довів на підставі належних та допустимих доказів своєчасного повідомлення відповідача у визначеному п.п. 6.2, 6.4 договору порядку про настання обставин непереборної сили, що позбавляє його права на розірвання договору в односторонньому порядку.

У даній справі ТОВ "СМЕК" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом то АТ "Укртрансгаз" про стягнення заборгованості за договором підряду в сумі 272 387, 90 грн, з яких: 184 262, 22 грн- основний борг, 72 855, 62 грн - інфляційні втрати, 15 270, 10 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що строк дії укладеного між сторонами договору про закупівлю робіт № від 05.07.2021 закінчився 23.10.2022. На момент закінчення строку дії договору позивач виконав частину робіт, які відповідач прийняв без жодних зауважень, однак оплатив лише частково, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість в сумі 184 262, 22 грн. На вказану заборгованість позивач нарахував 3% річних та інфляційні втрати на підставі ст. 625 ЦК України.

Отже, у справі № 909/168/23 позивачем заявлялись вимоги про стягнення з відповідача заборгованості, 3% річних та інфляційних, як похідні від вимоги про розірвання в односторонньому порядку договору про закупівлю робіт № від 05.07.2021, в той час як у даній справі позовні вимоги заявлені з підстав закінчення строку дії договору 23.10.2022 відповідно до укладеної між сторонами додаткової угоди від 29.06.2022.

З огляду на наведене, колегія суддів відхиляє покликання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та погоджується з висновком суду про відсутність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст. 231 ГПК України, оскільки підстави позовів у справах №909/168/23 та №909/895/24 є різними.

Щодо стягнення суми основного боргу.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини (частина 2 статті 11 ЦК України).

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частинами 1, 3 статті 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

За змістом статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 3.1. Договору та Додатком № 2 до Договору сторони погодили, що загальна вартість виконуваних робіт становить 2 807 999, 99 грн.

Відповідно до п. 3.2. Договору оплата проводиться в такому порядку:

3.2.1. Замовник протягом 45 календарних днів, але не раніше ніж через 35 календарних днів з моменту прийняття робіт, що підтверджується актами приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідками про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3), перераховує на розрахунковий рахунок виконавця суму вартості прийнятих робіт (за виключенням 10 (десяти) відсотків вартості прийнятих робіт).

3.2.2. Остаточний розрахунок (10 (десять) відсотків вартості прийнятих робіт) проводиться замовником протягом 45 календарних днів, але не раніше ніж через 35 календарних днів, з моменту підписання сторонами останнього акта приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та за умови наявності підписаних всіх актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за цим договором.

Наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021 року, які підписані уповноваженими представниками обох сторін без жодних зауважень, підтверджується, що позивач виконав, а відповідач прийняв роботи за Договором на загальну суму 1 842 622, 25 грн.

Як зазначає позивач та не заперечує відповідач, виконані підрядником роботи оплачені замовником лише частково, не оплаченими залишаються роботи на суму 184 262, 22 грн.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, обумовлені в Договорі роботи позивачем у повному обсязі виконані не були.

Пунктом 10.1. Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 29.06.2022) сторони погодили, що такий діє в частині виконання робіт до 23 жовтня 2022 року, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази внесення сторонами змін до п.10.1. Договору, строк дії такого в частині виконання робіт закінчився 23.10.2022. Вказана обставина відповідачем не заперечується.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Зважаючи на встановлені судом обставини закінчення строку дії Договору, прийняття відповідачем виконаних позивачем робіт без жодних зауважень 05.11.2021 та часткової оплати прийнятих робіт, колегія суддів вважає обгрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 184 262, 22 грн заборгованості.

Щодо покликання апелянта на відсутність у нього обов`язку здійснити остаточний розрахунок з позивачем з огляду на порушення останнім своїх зобов`язань щодо виконання обумовлених Договором робіт у повному обсязі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. Умова договору підряду про звільнення підрядника від відповідальності за певні недоліки роботи не звільняє його від відповідальності за недоліки, які виникли внаслідок умисних дій або бездіяльності підрядника. Підрядник, який надав матеріал для виконання роботи, відповідає за його якість відповідно до положень про відповідальність продавця за товари неналежної якості.

Відповідно до ст. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі. Суми неустойки (пені), сплачені підрядником за порушення строків виконання окремих робіт, повертаються підрядникові у разі закінчення всіх робіт до встановленого договором граничного терміну.

Отже, у випадку неналежного виконання підрядником робіт за договором підряду чи відступу від умов такого договору, положеннями ЦК України передбачено відповідальність підрядника у вигляді оплати замовнику неустойки, відшкодування збитків, безоплатного усунення недоліків у роботі, пропорційного зменшення ціни роботи чи відшкодування витрат замовника на усунення недоліків роботи.

Відповідно до п. 8.3 Договору у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт, до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1% від ціни договору за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 10% ціни цього договору.

Як зазначалось вище, АТ "Укртрансгаз" зверталось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ СМЕК про стягнення 791 856,00 грн пені та штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання за Договором.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 07.12.2023 у справі №909/693/23, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024, позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "СМЕК" на користь АТ "Укртрансгаз" 140 400 грн штрафу та 255 528 грн пені та 11 877,84 грн судового збору. В частині позовних вимог АТ "Укртрансгаз" про стягнення з ТОВ "СМЕК" 140 400 грн штрафу та 255 528 грн пені відмовлено.

Окрім того, у рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 22.06.2023 у справі № 909/168/23, яке набрало законної сили, встановлено, що 06.12.2022 АТ "Укртрансгаз" вважаючи, що у зв`язку із невиконанням позивачем умов договору настав гарантійний випадок, надіслав вимогу до AT "Український будівельно-інвестиційний банк" за банківською гарантією (забезпечення виконання договору) від 23.06.2021 № BGV/U/03-2-07500 про сплату 140 399, 99 гривень.

07.12.2022 позивач від банку - гаранта AT "Український будівельно-інвестиційний банк" (далі - Банк) отримав письмову вимогу AT "УКРТРАНСГАЗ" за банківською гарантією № BGV/U/03-2-07500 від 23.06.2021. З огляду на можливість самостійного перерахування коштів банком згідно з вимогою та умовами договору, з метою недопущення застосування пункту 2.2.7. Договору банківської гарантії, позивач 12.12.2022 здійснив на рахунок банку платіж у розмірі 140 399, 99 гривень, а банк 13.12.2022 перевів вищезазначені кошти на рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 94797127.

Отже, за невиконання обумовлених Договором робіт у повному обсязі ТОВ "СМЕК" сплатило на користь АТ "Укртрансгаз" банківську гарантію в сумі 140 399, 99 грн, штраф в сумі 140 400, 00 грн та пеню в сумі 255 528, 00 грн.

Водночас, ст. 837 ЦК України передбачено обов`язок замовника прийняти та оплатити виконану підрядником роботу.

Нормами ЦК України та умовами Договору не передбачено, що у випадку невиконання підрядником усього обсягу робіт за договором, після припинення строку дії договору замовник звільняється від обов`язку оплатити виконані належним чином та прийняті замовником роботи.

Зважаючи на викладене вище в сукупності, покликання апелянта на відсутність у нього обов`язку щодо оплати у повному обсязі виконаних позивачем та прийнятих відповідачем без зауважень робіт відхиляється судом апеляційної інстанції як безпідставне.

Щодо інфляційних втрат та 3% річних.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Норми ст. 625 ЦК України спрямовані в першу чергу на те, щоб через неправомірні дії боржника (прострочення) право власності кредитора не було порушене, оскільки внаслідок знецінення національної грошової одиниці купівельна спроможність коштів, які б кредитор міг одержати за належного виконання боржником своїх грошових зобов`язань, буде значно меншою, що має відповідно наслідком зменшення майнового блага кредитора.

У зв`язку із простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання позивач нарахував інфляційні втрати в сумі 72 855, 62 грн та 3 % річних в сумі 15 270, 10 грн за період з 20.12.2021 по 23.09.2024.

Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції, враховуючи умову Договору щодо проведення замовником остаточного розрахунку протягом 45 календарних днів та те, що строк дії Договору закінчився 23.10.2022, строк оплати відповідачем заборгованості настав 07.12.2022 (через 45 календарних днів після закінчення строку дії Договору).

Відтак, за період з 20.12.2021 по 07.12.2022 інфляційні втрати та 3 % річних нараховані позивачем безпідставно.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат за період з 08.12.2022 по 23.09.2024 на суму 184 262, 22 грн, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача 9 923, 97 грн 3% річних та 23 316, 53 грн інфляційних втрат.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на викладене вище.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської від 22.11.2024 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" від 18.12.2024 (вх. № 01-05/3668/24 від 19.12.2024) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської від 22.11.2024 у справі №909/895/24 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

5. Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.