РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.03.2025Справа № 910/13986/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Спецмеханізації"

про стягнення 1 132 187,92 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Спецмеханізації" (далі - відповідач) про стягнення 1 132 187,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з повернення об`єкта оренди за договором від 28.12.2018 № 1916-1 у встановлений таким договором строк, у зв`язку з чим позивачем нараховано неустойку у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення в заявленому до стягнення розмірі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/13986/24 та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, а також встановлено учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій.

Копія вказаної ухвали суду доставлена до електронного кабінету позивача та його представника 25.11.2024 о 18:36 год. та відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України вважається врученої останнім 26.11.2024.

Відповідачу копія ухвали суду направлена за адресою, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте поштове відправлення № 881 згідно з даними тренінгу відстеження/пересилання поштових відправлень повернуто до суду з довідкою відділення поштового зв`язку, в якій причиною повернення вказаного відправлення вказано «за закінченням встановленого терміну зберігання».

10.12.2024 від відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти заявлених позовних вимог.

23.12.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив.

27.12.2024 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Інших заяв чи клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Таким чином, суд встановив факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами статті 202 ГПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - орендодавцем та фізичною особою-підприємцем Соколовою Анастасією Петрівною - орендарем, а також КП «Київжитлоспецексплуатація» (підприємством-балансоутримувачем) було укладено договір від 28.12.2018 № 1916-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Відповідно до договору № 1916-1 передається в оренду фізичній особі-підприємцю Соколовій Анастасії Петрівні нежилі приміщення загальною площею 120,00 кв. м, в т. ч. 1 поверх - 120,00 кв. м (згідно акту переобміру площі від 23.12.2019 та договору № 2 від 05.02.2020 - 126,40 кв. м) у будинку № 6 літер А на вул. Архипенка Олександра у м. Києві.

20.12.2019 було укладено договір № 1 про внесення змін до договору № 1916-1 від 28.12.2018. Згідно з пунктом 3 договору № 1 від 20.12.2019 первісний орендар - ФОП Соколова А.П. був замінений на нового орендаря - Товариство з обмеженою відповідальністю «Управління Спецмеханізації» (далі - відповідач).

Згідно з Договором № 2 від 05.02.2020 до Договору від 28.12.2018 № 1916-1 пункт 3.1. доповнено новим абзацом, відповідно до якого «з 23.12.2019 за користування об`єктом оренди Орендар сплачує орендну плату, розмір якої ….. за базовий місяць розрахунку грудень 2019 без ПДВ становить 18 370,27 грн».

Відповідно до п. 3.2 орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п. 3.6 договору орендна плата та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на рахунок підприємства-балансоутримувача починаючи з дати підписання цього договору.

Пунктом 3.12 Договору оренди в редакції Договору № 1 від 20.12.2019 визначено, що у разі припинення (розірвання) цього договору відповідач сплачує плату за фактичне користування об`єктом оренди до дня підписання Акта приймання-передачі об`єкта оренди орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем або іншими документами, передбаченими законодавством включно: у розмірі орендної плати, визначеної договором оренди, - протягом місяця після дати закінчення (дострокового розірвання) договору оренди; у розмірі подвійної орендної плати, визначеної договором оренди, - починаючи з другого місяця після закінчення (дострокового розірвання) договору оренди.

Відповідно до п. 5.2.2 Договору оренди № 1916-1 передбачено, що підприємство- балансоутримувач (позивач) має право стягнути з орендаря (відповідача) заборгованість з орендної плати та інші збитки, заподіяні ним невиконанням своїх зобов`язань за цим договором, шляхом звернення стягнення на його кошти та майно в порядку, визначеному законодавством України.

Відповідно до п. 9.1 договору № 1916-1 строк дії договору встановлено з 28.12.2018 до 26.12.2021.

Згідно з п. 9.4 Договір від 28.12.2018 № 1916-1 припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Факт передачі об`єкту оренди орендарю підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 17.06.2015.

Проте, у матеріалах справи докази звільнення (повернення) відповідачем (орендарем) орендованих приміщень за актом приймання-передачі орендодавцеві, балансоутримувачу відсутні.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 у справі № 910/4116/23 задоволено позов, стягнуто з Товариство з обмеженою відповідальністю «Управління Спецмеханізації» на користь КП «Київжитлоспецексплуатація» 841 561,35 грн заборгованості по орендній платі, 3% річних у розмірі 15 055,86 грн, інфляційних втрат у розмірі 84 806,10 грн, а також розподілено судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у вказаній справі, позивач вказав, що у відповідача виникла заборгованість з орендної плати з 27.12.2021 по 27.01.2022 - орендна плата нараховується у розмірі, визначеному договором оренди, а з 28.01.2022 по 28.02.2023 орендна плата нараховується у розмірі подвійної орендної плати, визначеної договором оренди), яка відповідачем не сплачена, що і стало підставою для звернення до Господарського суду з даним позовом.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у справі № 910/13986/24, відповідач посилається на те, що:

- КП «Київжитлоспецексплуатація» є неналежним позивачем у справі, оскільки Орендодавцем є саме Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Таким чином, право вимоги неустойки передбачено саме за наймодавцем;

- застосування сукупного індексу інфляції для щомісячного збільшення розміру орендної плати, коли Договір № 1916-1 вже є припиненим з 27.12.2021, суперечить нормам закону;

- згідно з Договором № 2 від 05.02.2020 до Договору від 28.12.2018 № 1916-1 сторонами погоджено орендну плату в розмірі 18 370,27 грн без ПДВ, а отже, за період з 01.03.2023 по 31.10.2024, що складає 20 місяців, неустойка відповідно дорівнює 734 810,80 грн. (18370,27*2)=36740,54) (36740,54х 20).

У зв`язку з викладеним, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши правомірність доводів позивача та обґрунтованість заперечень відповідача, суд вказує на наступне

Згідно з частиною першою статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відносини щодо оренди державного та комунального майна регулюються спеціальним законом - Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

При цьому суд вказує, що у період існування між сторонами спірних правовідносин оренди було два ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», а саме Закон України від 10.04.1992 № 2269-ХІІ «Про оренду державного та комунального майна», до втрати ним чинності з 01.02.2020, у зв`язку з введенням у дію з 01.02.2020 Закону України від 03.10.2019 № 157-ІХ «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відносини щодо оренди державного майна регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

При цьому згідно з ч. 3 ст. 17 ЗУ від 03.10.2019 № 157-ІХ «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Отже, укладений Договір за своєю паровою природою є договором оренди комунального нерухомого майна.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Згідно з актом прийому-передачі нежилого приміщення від 17.06.2015 були передані в оренду приміщення у нежитловому будинку, що перебувають на балансі КП «Київжитлоексплуатація».

При цьому строк договору оренди погоджено до 26.12.2021, таким чином, після вказаної дати відповідач зобов`язаний був повернути об`єкт оренди орендарю.

Під час розгляду даної справи суду не надано доказів повернення об`єкту оренди.

Згідно з п. 4.3.2 договору оренди підприємство-балансоутримувач зобов`язане здійснювати контроль за виконанням орендарем умов цього договору, виникнення заборгованості з орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, вжити заходів щодо погашення заборгованості, в т.ч. проводити відповідно претензійно-позовну роботу.

Як визначено п. 5.2.2 договору, підприємство-балансоутримувач має право стягнути з орендаря в т.ч. заборгованість з орендної плати шляхом звернення стягнення на кошти та майно в порядку, визначеному законодавством.

Таким чином, судом не беруться до уваги посилання відповідача щодо того, що позивач є неналежним відповідачем, оскільки за умовами договору орендна плата вноситься відповідачем саме підприємству-балансоутримувачу та саме на останнього покладено обов`язок щодо контролю за своєчасністю внесення такої орендної плати, а також наділено правом вживати заходів щодо стягнення заборгованості з орендної плати.

Стосовно посилань відповідача на те, що договір оренди закінчив дію 26.12.2021, а орендна плата після цієї дати не мала б індексуватись, суд зазначає про те, що відповідно до ч. 3 ст. 17 ЗУ від 03.10.2019 № 157-ІХ «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно.

Крім того, збільшення орендної плати на індекс інфляції за попередній місяць було наведено також у Методиці розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1994 № 786 (яка втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.04.2021 № 630), а також у Методиці розрахунку орендної плати за державне майно, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2021 № 630.

За таких обставин господарський суд вважає, що вірним у даній справі буде здійснювати нарахування сум неустойки відповідно до частини 2 статті 785 ЦК з урахування індексу інфляції.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки відповідно до частини 2 статті 785 ЦК з урахування індексу інфляції, суд вважає його арифметично вірним, а відтак, вимоги про стягнення з відповідача 1 132 187,92 грн неустойки за період з 01.03.2023 по 31.10.2024 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в заявленому до стягнення розмірі.

Крім того, судом під прийняття рішення у даній справі враховано, що неустойку в подвійному розмірі орендної плати до 01.03.2023 стягнуто з відповідача рішенням суду рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 у справі № 910/4116/23.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача в розмірі 13 586,25 грн.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено 16 982,82 грн судового збору, що дорівнює 1,5% від ціни позову.

Проте, звернення до суду з даним позовом здійснено позивачем в електронній формі через підсистему «Електронний суд». Відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» до ставки судового збору за подання вказаного позову мав би застосовуватись понижений коефіцієнт 0,8.

Водночас, позивач не позбавлений можливості в порядку ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» звернутись з відповідним клопотанням про повернення надміру сплаченого судового збору в розмірі 3 396,57 грн (16 982,82 - 13 586,25).

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління Спецмеханізації" (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Гойди, 10, кабінет 218, код 31266903) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А, код 03366500) 1 132 187,92 (один мільйон сто тридцять дві тисячі сто вісімдесят сім грн 92 коп.) неустойки та 13 586,25 грн (тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят шість грн 25 коп.) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.03.2025.

Суддя О.Г. Удалова