ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/794/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.

представники учасників справи участі не брали

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Приватного підприємства "ВКФ УНІПРОМ"

на рішення Господарського суду Одеської області від 21.05.2024 року, суддя І інстанції Пінтеліна Т.Г., повний текст якого складено 28.05.2023 в м. Одесі

у справі: №916/794/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІГРУП"

до відповідача: Приватного підприємства "ВКФ УНІПРОМ"

про стягнення 650 000 грн

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.05.2024 у справі №916/794/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІГРУП" до Приватного підприємства "ВКФ УНІПРОМ" задоволено повністю; стягнуто з Приватного підприємства "ВКФ УНІПРОМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІГРУП" заборгованість в розмірі 650 000 грн та судовий збір в розмірі 7 800 грн.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 у справі №916/794/24 рішення Господарського суду Одеської області від 21.05.2024 у справі №916/794/24 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІГРУП" до Приватного підприємства "ВКФ УНІПРОМ" про стягнення 650 000 грн відмовлено.

Водночас, судом апеляційної інстанції не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем за подання апеляційної скарги, а саме сплати останнім судового збору за квитанцією від 25.06.2024 у сумі 11 700 грн.

27.02.2025 від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яким просить стягнути з ТОВ "АПРІОРІГРУП" на користь ПП "ВКФ УНІПРОМ" судові витрати у розмірі 19 910,60 гривень та розглянути питання розподілу судових витрат без участі апелянта.

В обґрунтування даної заяви відповідач зазначив, що у своєму відзиві на позовну заяву в суді першої інстанції заявляв про розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн, що підтверджується доданим до відзиву Договором про надання правової допомоги № 240116/1 від 16.01.2024 року з додатком. Крім того, при поданні апеляційної скарги відповідачем було сплачено судовий збір у розмірі 11700,60 грн. При цьому з урахуванням комісії банку загальна сума витрат на судовий збір становить 11910,60 грн, що підтверджується доданою до заяви про усунення недоліків апеляційної скарги квитанцією № 3616-4971-1144-00000 від 25.06.2024 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 призначено судове засідання у справі №916/5400/23 для ухвалення додаткового рішення на 04.02.2025 о 10:45.

В судовому засіданні 04.02.2025 представники учасників справи участі не брали, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, оскільки неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе вирішити питання щодо розподілу судових витрат за відсутності представників учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з п.3 ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст.244 ГПК України).

Частиною 1 ст.123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 11 700 грн, що підтверджується квитанцією №3616-4971-1144-00000 від 25.06.2024 року.

Суд апеляційної інстанції при винесенні своєї постанови від 25.02.2025 у справі №916/794/24 не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, понесених Приватного підприємства "ВКФ УНІПРОМ" у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Зважаючи на те, що постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 у справі №916/794/24 рішення Господарського суду Одеської області від 21.05.2024 у справі №916/794/24 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, колегія суддів дійшла висновку про покладення судових витрат у вигляді сплаченого апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 11 700 грн на позивача.

У заяві про стягнення судових витрат представник відповідача зазначив, що з урахуванням комісії банку загальна сума витрат на судовий збір становить 11910,60 грн, що підтверджується доданою до заяви про усунення недоліків апеляційної скарги квитанцією №3616-4971-1144-00000 від 25.06.2024 року.

Разом з цим, судові витрати, які складаються з витрат на оплату банківських послуг під час сплати судового збору в сумі 210,60 грн, на переконання суду, не можуть бути стягнуті, з огляду на таке.

Банківська комісія - це грошові суми, що списуються з рахунків клієнтів як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг. Банківська комісія береться також за оплату чеків, розміщення депозитів, виконання постійних доручень, пряме дебатування.

Оскільки банк було обрано відповідачем самостійно та банківська комісія за своєю суттю не є частиною судового збору чи судовими витратами, який встановлюється державою відповідним нормативно-правовим актом та є обов`язковим до сплати, то стягненню на користь відповідача підлягають виключно судові витрати без врахування комісії. Комісію за обслуговування було стягнуто обраним відповідачем банком за надання йому банківської послуги.

Такої позиції дотримується Верховний суд у справі №826/4893/17 в ухвалі від 04 грудня 2019 року.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 523/12032/18 (провадження № 61-6898св22).

Відтак, судова колегія не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на банківську комісію.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, судова колегія вказує наступне.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, Приватне підприємство "ВКФ УНІПРОМ" у своєму відзиві на позовну заяву в суді першої інстанції заявляв про розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн, що підтверджується доданим до відзиву Договором про надання правової допомоги № 240116/1 від 16.01.2024 року з додатком.

Так, 16.01.2024 року між адвокатом Краснопивцевим О. К. та ПП «ВКФ УНІПРОМ» було укладено договір про надання правової допомоги № 240116/1, згідно умов якого, клієнт в порядку та на умовах, визначених цим договором дає завдання-доручення, а адвокат зобов`язується відповідно до завдання-доручення клієнта надати йому за плату юридичні послуги адвоката щодо здійснення представництва (правової допомоги) прав та інтересів клієнта в органах державної влади, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, судах України, правоохоронних органах тощо.

Згідно п.5 договору Клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість юридичних послуг адвоката (гонорар) у порядку та строки, визначені у додатках (завдання-доручення), які є невід`ємною частиною договору, шляхом сплати виставлених адвокатом рахунків за послуги. Додаткові витрати, які не були включені до загальної вартості юридичних послуг згідно договору, сплачуються клієнтом на підставі окремих рахунків.

19.03.2024 року між адвокатом Краснопивцевим О. К. та ПП «ВКФ УНІПРОМ» було укладено Додаток до договору про надання правової допомоги, згідно з яким розмір гонорару за представництво прав і законних інтересів в Господарському суді Одеської області складає 8000,00 грн. Представництво за цим договором включає підготовку та подання до суду всіх необхідних документів.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 3 ст. 123 ГПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, на виконання вимог ч. 1 ст. 124 ГПК України у відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складається з витрат на професійну правничу допомогу, які становлять 8000 грн.

Постанова Південно-західного апеляційного господарського суду ухвалена 25.02.2025. Із відповідним клопотанням про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача звернувся до суду 27.02.2025, тобто у межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів відповідача в суді першої інстанції здійснював адвокат Краснопивцев О.К.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що Приватним підприємством "ВКФ УНІПРОМ" дотримано порядок повідомлення про понесення судових витрат, а також надано суду належні та допустимі докази на підтвердження їх понесення.

При цьому, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В силу статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У даному випадку адвокатський гонорар визначений сторонами договору у фіксованому розмірі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІГРУП" не скористалось своїм правом та не подало ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції заяву чи клопотання про зменшення розміру витрат, або заперечень щодо заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (постанова Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові - на позивача.

Отже, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІГРУП" на користь Приватного підприємства "ВКФ УНІПРОМ" витрат на правову допомогу, пов`язану з розглядом цієї справи в суді першої інстанції, в розмірі 8000 грн відповідає критерію розумності, такі витрати є співмірними із виконаною адвокатом роботою, а їх відшкодування не матиме надмірний характер, що свідчить про доведення відповідачем належними доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, судова колегія дійшла висновку про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІГРУП" на користь Приватного підприємства "ВКФ УНІПРОМ" понесених останнім судових витрат у загальному розмірі 19 700 грн, які складаються із суми сплаченого відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 11700 грн та витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 8000 грн.

Керуючись ст.ст.129, 234, 235, 236, 240, 244, 281-283 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІГРУП" на користь Приватного підприємства "ВКФ УНІПРОМ" судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 11700 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

Додаткова постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст додаткової постанови складено 10.03.2025.

Головуючий суддя: А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська