ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1345/24

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіко"

про стягнення 1373327,23 грн.

Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіко" 1 373 327,23 грн, з яких: 1 055 923,25 грн основного боргу, 240 762, 87 грн інфляційних та 76 641,11 грн 3% річних.

Ухвалою суду від 30.12.2024 відкрито провадження у справі №906/1345/24 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.01.2025.

Ухвалою суду від 21.01.2025 відкладено підготовче засідання на 05.02.2025.

Ухвалою від 05.02.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/1345/24 до судового розгляду по суті на 11.03.2025.

Представник позивача у судове засідання 11.03.2025 не з`явився. Про розгляд справи позивач був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. В матеріалах справи міститься заява КП "Полтававодоканал", в якій позивач просить суд розглядати справу у відсутності представника за наявними в матеріалах справи документами (а.с. 44).

Представник відповідача в засідання суду не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив, хоча про час місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.06.2022 між Комунальним підприємством Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спіко" (покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу №1 (далі - договір (а.с. 6-8)).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1 080 923,25 грн, однак відповідач вартість товару оплатив частково, внаслідок чого заборгованість склала 1 055 923,25 грн.

Позивач направляв відповідачу 15.05.2023 та 14.02.2024 письмові претензії щодо оплати вартості переданого товару (а.с. 1317).

Посилаючись на те, що відповідач не здійснив оплату товару у повному обсязі, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення 1 055 923,25 грн основного боргу, 240 762, 87 грн інфляційних та 76 641,11 грн 3% річних.

Матеріали справи не містять відзиву чи будь-якої іншої заяви відповідача, в яких було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову, а також доказів проведення розрахунків з позивачем.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору купівлі-продажу №1 від 20.06.2022 (а.с. 6-8).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами п. 1.1. договору продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити пластмаси у первинній формі ( а саме преформи та комплектуючі до них): (ДК 021:200-9 іменується "товар").

Згідно з п.2.1. договору, конкретні ціни за одиницю товару, встановлюються в специфікації, яка є невід`ємним додатком до цього договору та зазначаються у виставлених рахунках. Загальна сума договору складає 1 080 923,25 грн, в т.ч. ПДВ.

Матеріали справи містять специфікацію №1 від 20.06.2022, згідно якої сторони погодили кількість товару та його вартість на загальну суму 1080923,25 грн (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами п. 4.1 договору, покупець зобов`язується сплатити продавцеві загальну ціну товару протягом п`яти банківських днів з моменту отримання рахунку у розмірі 100% попередньої оплати шляхом переказу відповідних грошових коштів на банківський рахунок продавця, який визначений у цьому договорі.

Видатковою накладною №РН-0000008 від 24.06.2022 підтверджено, що позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 1 080 923,25грн (а.с. 10).

На вказану суму позивач виписав відповідачу рахунок (а.с. 11).

Проте відповідач вартість поставленого товару сплатив частково, у розмірі 25 000,00 грн, заборгувавши 1 055 923,25 грн.

Оскільки матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем вартості отриманого товару в повному обсязі, вимоги Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіко" про стягнення 1 055 923, 25 грн основного боргу суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 240 762,87 грн інфляційних та 76 641,11 грн 3% річних, нарахованих за період з 02.07.2022 до 01.12.2024 (а.с. 23).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).

Перевіривши розрахунки інфляційних в розмірі 240 762, 87 грн та 3% річних в сумі 76 641,11 грн, нарахованих за період з 02.07.2022 до 01.12.2024, суд встановив, що вони здійснені відповідно до умов договору і приписів чинного законодавства та є арифметично вірними.

Розрахунки здійснені судом за допомогою Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційно-пошукової програми "Ліга: Закон".

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 1 373 327,23 грн, з яких: 1 055 923,25 грн основного боргу, 240 762, 87 грн інфляційних та 76 641,11 грн 3% річних.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіко" (13313, Житомирська обл., Бердичівський р-н, село Мирне, вул. Володарського, будинок 151А, ід. код 30741101)

на користь Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (36020, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Пилипа Орлика, буд. 40-А, ід. код 03361661):

- 1 055 923,25 грн основного боргу;

- 240 762, 87 грн інфляційних;

- 76 641,11 грн 3% річних;

- 20599,91 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.03.25

Суддя Давидюк В.К.

Відправити сторонам через "Електронний суд"