СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Харків Справа № 917/1247/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Плахов О.В. , суддя Тихий П.В.,

без виклику сторін в порядку спрощеного письмового провадження;

розглянувши в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", м. Київ, в особі філії "Гадяцьке лісове господарство", м. Гадяч, Миргородський район, Полтавська область (вх. №3117 П/1)

на рішення господарського суду Полтавської області від 16.12.2024 (повний текст судового рішення складений та підписаний 16.12.2024, суддя Погрібна С.В.)

у справі №917/1247/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська експертна землевпорядна компанія", м. Кременчук, Полтавська область,

до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", м. Київ, в особі філії "Гадяцьке лісове господарство", м. Гадяч, Миргородський район, Полтавська область,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавська експертна землевпорядна компанія" звернулось до суду з позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Гадяцьке лісове господарство" про стягнення 9000,00 грн заборгованості за договором на розробку документації із землеустрою № 0089/10-2022.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 16.12.2024 у справі №917/1247/24 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Гадяцьке лісове господарство" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська експертна землевпорядна компанія" заборгованість у розмірі 9 000,00 грн та 3 028,00 грн судового збору.

Висновки місцевого господарського суду ґрунтуються на:

- обґрунтованості заявлених позовних вимог, доведеністю факту надання позивачем відповідачу послуг за договором на розробку документації із землеустрою №0089/10-2022 від 27.10.2022 на загальну суму 9 000,00 грн, які були прийняті відповідачем відповідно до акта приймання-передачі, однак залишені останнім без оплати;

- недоведеністю посилань відповідача на відсутність у керівника філії "Гадяцьке лісове господарство" ДСГП "Ліси України" повноважень для підписання додаткових угод, що змінювали сторону замовника за договором; жодних обмежень щодо підписання актів виконаних робіт (наданих послуг), а також договорів на суму, що не перевищує передбачений лімітом Положення про філію (3000000,00грн), керівнику філії не встановлено.

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Гадяцьке лісове господарство"", не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 16.12.2024 у справі №917/1247/24 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги останнє посилається на те, що філія "Гадяцьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" не має статусу юридичної особи, а її керівник діє на підставі довіреності. У розумінні положень п.10.3.9 Положення про філію підписання додаткових угод та актів приймання-передачі наданих послуг мало бути погоджене з головним підприємством. Крім того, відповідач, посилаючись на положення статті 241 Цивільного кодексу України, стверджував, що керівник філії перевищив свої повноваження, оскільки діяв без належного обсягу цивільної дієздатності. У зв`язку з цим правочин, укладений із перевищенням повноважень, може створювати, змінювати або припиняти цивільні права та обов`язки лише у разі його подальшого схвалення уповноваженим органом. Також відповідач зазначав, що сума за договором не була сплачена філією, оскільки вона є неприбутковою організацією та підпорядковується ДСГП "Ліси України".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 25.12.2024 для розгляду справи №917/1247/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Плахов О.В., Тихий П.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.12.2024 у справі №917/1247/24 витребувано у господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1247/24; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", м. Київ, в особі філії "Гадяцьке лісове господарство", м. Гадяч, Миргородський район, Полтавська область (вх. №3117 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 16.12.2024 у справі №917/1247/24, до надходження матеріалів справи.

09.01.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №917/1247/24.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2025 у справі №917/1247/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Гадяцьке лісове господарство" (вх. №3117 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 16.12.2024 у справі №917/1247/24; встановлено учасникам справи строк до 27.01.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження; встановлено розпочати розгляд справи з 27.01.2025 без повідомлення учасників справи.

16.01.2025 до Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Будь-яких інших заяв, клопотань, до суду апеляційної інстанції не надходило.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27.10.2022 Державне підприємство «Гадяцьке лісове господарство» (далі - Замовник, відповідач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавська експертна землевпорядна компанія» (далі Виконавець, позивач) уклали договір № 0089/10-2022 на розробку документації із землеустрою за умовами якого, Замовник доручає, а Виконавець бере на себе виконання робіт (вид діяльності за КВЕД-2010 - 71.12 - діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування): виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 0,18 га для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг за межами населених пунктів на території Великобудищанської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

За умовами наведеного договору:

- технічні, економічні та інші вимоги викладені у технічному завданні на виконання робіт, що є невід`ємною частиною договору (п.1.2 договору);

- загальна вартість послуг за цим договором становить 9 000,00 грн (п.2.1 договору);

- оплата за послуги здійснюється на підставі акту приймання - передачі наданих послуг (п.2.4 договору);

- приймання наданих послуг за цим договором оформляється актом приймання-передачі наданих послуг. Замовник зобов`язаний підписати акт приймання - передачі наданих послуг одночасно з одержанням документації (п.п. 3.1, 3.2 договору);

- в обов`язки Замовника входить прийняти надані послуги та оплатити їх (п.5.3 договору);

- договір діє за фінансовими зобов`язаннями сторін (здійснення розрахунків) до їх повного виконання (п.11.1 договору).

30.12.2022 Державне спеціалізоване господарське товариство «Ліси України» в особі філії «Гадяцьке лісове господарство» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавська експертна землевпорядна компанія» уклали Додаткову угоду № 1 до Договору від 27.10.2022 № 0089/10-2022 на розробку документації із землеустрою, у якій зазначено про те, що на підставі пункту 8 наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 № 915 «Про припинення державного підприємства «Гадяцьке лісове господарство» та затвердження складу комісії», наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 04.01.2023 № 25 «Про затвердження передавального акту державного підприємства «Гадяцьке лісове господарство» Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Гадяцьке лісове господарство».

Згідно пункту 3.1 Положення про філію «Гадяцьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» філія діє від імені ДСГП «Ліси України» та в його інтересах.

Відповідно до нотаріально посвідченої довіреності від 28.12.2022 директор філії «Гадяцьке лісове господарство» уповноважений вчиняти правочини, укладати та змінювати і розривати будь-які договори в межах наданих повноважень Положенням про філію.

З огляду на викладене, сторони вирішили змінити преамбулу Договору та викласти її в новій редакції, а також внести зміни в розділ 13 Договору «Реквізити та підписи сторін» та викласти його в новій редакції.

В подальшому сторони укладали додаткові угоди до договору та змінювали пункт 11.1 Договору, остання редакція якого, згідно з додатковою угодою № 3 від 31.12.2023 визначає, що договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 30.06.2024.

28.12.2023 на виконання умов договору сторони підписали акт приймання-передачі надання послуг, за умовами якого, замовник прийняв, а виконавець здав надані послуги з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 0,1760 га для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг за межами населених пунктів на території Великобудищанської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

Отже, зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі.

Водночас, договором та додатковими угодами до договору не регламентовано порядок проведення розрахунків між Сторонами за надані послуги.

14.05.2024 позивач направив на адресу відповідача вимогу № 0089/10-22 від 03.10.2024 щодо сплати 9 000,00 грн за надані послуги. Вказана вимога направлена супровідним листом № 3/909 від 13.05.2024 та отримана відповідачем 22.05.2024, що підтверджується повідомленням про вручення відправлення.

Відповідно до листа Слобожанського лісового офісу ДП «Ліси України» № 934/28 від 05.06.2024, відповідач підтвердив наявність виконаних та завершених договорів, у тому числі Договору № 0089/10-2022 від 27.10.2022.

Станом на 24.07.2024 відповідач не виконав свій обов`язок щодо сплати боргу в розмірі 9 000,00 грн, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Місцевий господарський суд задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Надаючи власну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України та статтею 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язок.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

За вимогами частини 2 та 3 статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї і і сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частина 4 статті 180 Господарського кодексу України передбачає, що умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Судовою колегією встановлено, що укладений між сторонами договір на розробку документації із землеустрою №0089/10-2022 від 27.10.2022 за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (частина 2 статті 901 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що 28.12.2023 на виконання умов договору між сторонами було підписано акт приймання-передачі надання послуг, за яким замовник прийняв, а виконавець здав надані послуги з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 0,1760 га для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг за межами населених пунктів на території Великобудищанської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

Як було зазначено вище, позивач 14.05.2024 направив на адресу відповідача вимогу № 0089/10-22 від 03.10.2024 щодо сплати 9 000,00 грн за надані послуги (направлена супровідним листом № 3/909 від 13.05.2024 та отримана відповідачем 22.05.2024, що підтверджується повідомленням про вручення відправлення).

Водночас, у відповідності до листа Слобожанського лісового офісу ДП «Ліси України» № 934/28 від 05.06.2024, відповідач підтвердив наявність виконаних та завершених договорів, однак в добровільному порядку не виконав свої зобов`язання щодо оплати боргу за договором №0089/10-2022 від 27.10.2022 в сумі 9 000,00грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що як під час розгляду справи місцевим господарським судом, так і під час апеляційного перегляду даної справи, відповідач наголошував на відсутності у керівника філії "Гадяцьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" повноважень на підписання додаткових угод, якими замінено сторону зобов`язання (замовника) та продовжено терміни дії договору.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 8 наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 №915 "Про припинення державного підприємства "Гадяцьке лісове господарство" та затвердження складу комісії", наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 04.01.2023 №25 "Про затвердження передавального акту Державного підприємства "Гадяцьке лісове господарство" - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства "Гадяцьке лісове господарство".

У відповідності до положень статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судова колегія зазначає, що договір на розробку документації із землеустрою №0089/10-2022 від 27.10.2022, який був укладений ще з Державним підприємством "Гадяцьке лісове господарство" в особі директора підприємства, є діючим та не визнаний недійсним.

Відповідно до пункту 3.1 Положення про філію "Гадяцьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", затвердженого наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" №155 від 28.12.2022, філія діє від імені ДСГП "Ліси України" та в його інтересах, здійснює делеговані підприємством функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності підприємства.

Згідно пункту 5.5. Положення директор філії діє на підставі довіреності, виданої Підприємством у порядку, передбаченому Статутом підприємства та цього Положення. У довіреності визначаються межі та обсяг повноважень директора Філії на виконання дій від імені Підприємства.

Пунктом 5.7.7. Положення визначено, що директор філії укладає, змінює та розриває договори, контракти, угоди та інші правочини, у тому числі зовнішньоекономічні, від імені підприємства, в межах повноважень делегованих підприємством.

Пунктом 5.8 Положення встановлено обмеження щодо укладення договорів, а саме: "У випадку, коли виконання зазначених у п. 5.7. цього Положення повноважень, передбачає витрату грошових коштів, розпорядження майном, у тому числі його відчуження, та/або укладення договорів (угод) (у тому числі й з одним контрагентом та/або щодо одного класу товару/робіт/послуг сукупно за рік) на суму більше ніж еквівалент 3000000,00грн., керівник Філії має право здійснювати такі дії тільки після попереднього отримання письмового дозволу Генерального директора Підприємства.

Таким чином, за умовами Положення про філію встановлено обмеження щодо укладення договорів на суму більше ніж еквівалент 3000000,00грн.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що підписання директором філії додаткових угод до діючого договору, не є укладенням договору щодо проведення робіт із землеустрою, а є внесенням змін до діючого договору.

Також пунктом 10.5. Положення про філію визначено, що для здійснення діяльності Філії в межах, встановлених законодавством, Статутом підприємства, даним Положенням та наказами Генерального директора, підприємство делегує Філії права, а саме: "пунктом 10.5.1 Філія від імені підприємства має право вчиняти будь-які правочини (укладати договори, угоди), пов`язані з діяльністю Філії, а також використовувати знаки для товарів і послуг та ноу-хау, надані підприємством".

З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2022 Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" на ім`я директора філії "Гадяцьке лісове господарство" ДСГП "Ліси України" Федяй Ігоря Андрійовича видано довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського нотаріального округу (далі - довіреність), якою уповноважено директора здійснювати певні дії, в інтересах довірителя, пов`язані з діяльністю філії "Гадяцьке лісове господарство" ДСГП "Ліси України".

Згідно пункту 15 довіреності, директор має право здійснювати дії, які передбачають витрату грошових коштів, відчуження, розпорядження майном, та/або вчинення, укладення договорів/угод (у тому числі й з одним контрагентом та/або щодо одного класу товару/робіт/послуг сукупно за рік), на суму більшу ніж передбачено Положенням про Філію після попереднього отримання відповідно дозволу довірителя. Вчиняти правочини, укладати, змінювати та розривати будь-які договори (у тому числі внутрішні зобов`язання), укладати, змінювати та розривати будь-які зовнішньо-економічні контракти, угоди, тощо в межах наданих повноважень Положенням про Філію.

Пунктом 17 довіреності визначено, що директор має право підписувати акти перевірок державних контролюючих органів, акти перевірок Філії, акти прийому-передачі, акти звірки взаєморозрахунків, акти виконаних робіт, акти наданих послуг, накладні, товарні накладні, товарно-транспортні накладні, інші документи, що підтверджують виконання зобов`язань згідно з договорами, укладеними від імені довірителя в межах діяльності Філії; підписувати фінансово-господарські документи, пов`язані з укладанням та виконанням договорів; підписувати акти звірки взаємних розрахунків, спільні протокольні рішення та зведений реєстр до протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, акти звіряння пільг та субсидій тощо.

Таким чином, жодних обмежень у підписанні актів виконаних робіт (наданих послуг), як і на підписання договорів на суму меншу ніж передбачено Положенням (3 000 000,00грн) керівнику філії не встановлено.

З урахуванням наведеного, судова колегія зазначає, що у директора філії не виникало обов`язку погоджувати з підприємством внесення змін до діючого договору та підписання актів приймання виконаних робіт.

Отже, колегією суддів встановлено, що укладаючи договір, додаткові угоди до договору та акт виконаних робіт (наданих послуг) директор філії мав достатній обсяг повноважень на вчинення дій пов`язаних із виконанням та реалізацією договору.

Посилання скаржника на відсутність подальшого схвалення вказаних правочинів відповідно до статті 241 Цивільного кодексу України, колегія суддів відхиляє, оскільки зазначені обставини не спростовують того, що у директора філії були повноваження на підписання правочинів, а також такі обставини не мають значення при розгляді спору.

Доводи апелянта про те, що сума 9 000,00грн не була сплачена філією, оскільки остання є неприбутковою організацією та підпорядкована ДСПГ "Ліси України", колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки: по-перше, зазначені обставини самі по собі не звільняють підприємство як правонаступника замовника за договором від виконання його зобов`язань в силу вищенаведених приписів статі 526, ч. 1 ст. 903 ЦК України; по-друге, ч. 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Також відповідно до пункту 10.5.5. Положення філія має право розпоряджатися майном, у тому числі грошовими коштами Філії в межах, встановлених цим Положенням, Статутом і внутрішніми документами Підприємства та виданою довіреністю, відповідно до встановленого порядку.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та у рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначив, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Отже, відсутність надходжень бюджетних коштів не нівелює обов`язку з оплати робіт/послуг за відповідним правочином.

Відповідна правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №923/1292/16, від 23.03.2018 у справі №904/6252/17, від 28.01.2019 у справі №917/611/18.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що доводи відповідача про неможливість сплати суми боргу є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, твердження апелянта про те, що Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" рекомендувало філії вести перемовини з виконавцем робіт (позивачем) щодо зниження ціни за надані послуги вдвічі, не відповідають аргументам відповідача про перевищення директором філії своїх повноважень при укладенні додаткових угод до договору та при підписанні акту приймання-передачі послуг.

Апелянтом не надано суду жодних належних та допустимих у розумінні статей 76 - 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження відсутності у Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" або у його філії "Гадяцьке лісове господарство" грошових коштів, достатніх для сплати відповідачем коштів на користь ТОВ "Полтавська експертна землевпорядна компанія" у розмірі 9 000,00грн.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про те, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 9 000,00грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення та не є підставою для його скасування.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Полтавської області від 16.12.2024 у справі №917/1247/24 є обґрунтованим, законним та підлягає залишенню без змін, оскільки висновки суду першої інстанції повністю відповідають встановленим обставинам справи та чинним нормам матеріального та процесуального права.

У розумінні положень статті 129 ГПК України витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", м. Київ, в особі філії "Гадяцьке лісове господарство", м. Гадяч, Миргородський район, Полтавська область (вх. №3117 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 16.12.2024 у справі №917/1247/24 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 16.12.2024 у справі №917/1247/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.03.2025

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.В. Плахов

Суддя П.В. Тихий