ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.03.2025 Справа № 917/247/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні справу

за позовною заявою Фізичної особи підприємця Юрченка Олексія Олександровича, с. Пузирі

до Товариства з обмеженою відповідальністю Оріон Молоко, с. Штомпелівка

про стягнення 2 598 189,52 грн

представники сторін не з`явились

встановив:

Фізична особа підприємець Юрченко Олексій Олександрович звернувся з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Оріон Молоко про стягнення 2598189,52 грн заборгованості за договором оренди сільськогосподарської техніки № 39-ОМ-2024 від 19.07.2024, з якої 2 422 607,50 грн - основний борг, 127 528,10 грн - пеня, 14137,41 грн - 3% річних, 33 916,51 грн інфляційних втрат.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2025 цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М.

Ухвалою від 07.02.2025 суд залишив позовну заяву без руху та встановив позивачу строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив недоліки.

Ухвалою від 17.02.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження, призначив справу до розгляду у порядку загального позовного провадження в підготовче засідання та встановив строки для подання заяв по суті спору.

Позивач надав заяву від 20.02.2025 (вхід. № 2393) про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Відповідач подав відзив на позов (вхід. №2808 від 03.03.2025, вхід. № 3010 від 05.03.2025), в якому відповідач проти позову заперечує повністю та прохає стягнути з позивача 100 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач надав заперечення від 10.03.2025 (вхід. № 3220) проти розміру витрат на правову допомогу відповідача.

При розгляді вказаних заяв суд зазначає наступне.

В ст. 14 ГПК України зазначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позивач у заяві від 20.02.2025 (вхід. № 2393) прохає залишити позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України та повідомив, що наслідки такої процесуальної дії йому відомі.

Згідно ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Заява підписана уповноваженим представником позивача Даценко Ю. І., яка діє як адвокат на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; повноваження якої підтверджені ордером від 04.02.2025 № 1274566, повноваження адвоката за цим ордером не обмежуються (а.с.43,60).

Заява про залишення позову без розгляду подана до початку розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, суд задовольняє заяву Фізичної особи підприємця Юрченка Олексія Олександровича про залишення позовної заяви без розгляду.

При цьому суд роз`яснює, що згідно з ч. 4 ст. 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

У ч.2 ст. 226 ГПК України вказано, що про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

У відзиві на позовну заяву відповідач прохає стягнути 100000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі.

За ч. 5 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до усталеної практики у разі, зокрема, закриття провадження у справі, суд зобов`язаний виходити з положень частини 5 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказана норма є спеціальною (постанови Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі №922/592/17, додатковій ухвалі Верховного Суду від 20.05.2021 у справі №910/14162/17, додаткова ухвала Верховного Суду від 12.07.2021 у справі № 903/254/20).

Отже, при застосуванні частини 5 статті 130 ГПК України судом має бути встановлена наявність/відсутність саме необґрунтованих дій позивача. Такі критерії встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин. Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи (зокрема витрат на професійну правничу допомогу), у разі залишення позову без розгляду, можливе лише у випадку доведення стороною та встановлення судом необґрунтованості дій позивача.

Таким чином, стягнення з позивача компенсації здійснених відповідачем витрат, зокрема на правничу допомогу, в разі залишення позову без розгляду у справі є можливим лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача (позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.07.2021 у справі № 922/2017/17).

Відповідно до висновків Верховного Суду під необґрунтованими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. Тобто, частина п`ята статті 130 ГПК України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а тому такі встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Позивач та відповідач зареєстровані у системі «Електронний суд».

Позивач надав заяву про залишення позову без розгляду через систему «Електронний суд» 20.02.2025 (а.с.79).

Відповідач подав відзив на позов через систему «Електронний суд» 01.03.2025 (вхід. №2808 від 03.03.2025) та додатково засобами поштового зв`язку 01.03.2025 (вхід. № 3010 від 05.03.2025), про що свідчить конверт від 01.03.2025 (а.с.118).

На дату цього підготовчого засідання (11.03.2025) відповідач не завив про необґрунтованість дій позивача при подачі позову.

Право позивача на подання заяви про залишення позову без розгляду передбачено пунктом 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Залишення позову без розгляду не дає підстави для висновку, що внаслідок саме неправильних дій позивача виник спір у цій справі.

Зокрема для висновку про неправильність дій позивача необхідно встановити, які саме необґрунтовані дії позивачем були здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи позивач систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується тощо.

Враховуючи правові позиції Верховного Суду у наведених вище постановах, суд дійшов висновку, що позивач не допускав необґрунтованих дій у розумінні ст.43 ГПК України які б вказували про умисну недобросовісну поведінку, як необхідну умову для компенсації особі здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи у порядку частини п`ятої статті130 ГПК України.

Поряд з тим, аналіз обставин розгляду цієї справи свідчить про добросовісність користування позивачем наданими йому процесуальними правами та відсутність з його сторони зловживань щодо них.

Суд зазначає, що оскільки справа не розглядалася по суті, то підлягають встановленню обставини обґрунтованості реалізації позивачем саме процесуальних прав, а не правомірність дій сторін у матеріальних правовідносинах.

Отже, суд не встановив, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача, а тому відсутні підстави для покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі.

Керуючись ст. 226 (ч. 1 п. 5), 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Залишити позов без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний: 11.03.2025.

Суддя Т. М. Безрук