ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.03.2025м. ДніпроСправа № 904/812/25

Суддя Дупляк С.А., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до 1. Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Орбіта",

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "АН-Брокер"

про визнання права власності на цінні папери,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 25.02.2025 за вих. №б/н до 1. Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Орбіта" (далі - відповідач-1), 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "АН-Брокер" (далі - відповідач-2) у якій просить:

визнати за ОСОБА_1 право власності на 227 штуки простих іменних акцій у бездокументарній формі, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів ПРАТ «Науково-виробниче підприємство «Орбіта» ISIN UA, емітованих Приватним акціонерним товариством «Науково-виробниче підприємство «Орбіта», (ідентифікаційний код юридичної особи за , місцезнаходження: 49040, місто Дніпро, вулиця Панікахи, 2,найменування та код ЄДРПОУ депозитарної установи, в якій зберігалися цінні папери на рахунку ТОВ «АН-Брокер» -(код ЄДРПОУ- 33729511).

Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідачів-1,2.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/812/25 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2025.

Ухвалою суду від 03.03.2025 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви про, які зазначено в тексті ухвали протягом трьох днів з дня вручення цієї ухвали. Також було роз`яснено, що позивач вправі подати належним чином обґрунтоване клопотання про залучення третьої(іх) особи(іб) із зазначенням наявності у неї(их) юридичного інтересу та вказати, яким саме чином рішення у цій справі вплине на її(їх) права та обов`язки і на боці якої сторони вона(и) бере(уть) участь.

Через відділ документального забезпечення 05.03.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, у якій позивач зазначає, що ТОВ «АН-Брокер» як депозитарна установа не виконало дій після анулювання ліцензії, що фактично позбавило позивача прав на цінні папери. Позивач зазначає, що визначив відповідачів правильно, оскільки без участі обох вказаних відповідачів справа може бути скасована з процесуальних підстав. Також позивач посилається на позицію Великої Палати Верховного Суду, яка забороняє суду на стадії відкриття провадження оцінювати обраний спосіб захисту.

Крім того, позивач зазначає, що він подав докази сплати судового збору у розмірі 3.028,00 грн при поданні позову.

Також, позивач надав клопотання про залучення до участі у справі Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" в якості третьої особи.

Суд встановив, що в ухвалі суду про залишення позовну заяву без руху було вказано, що позивачем не додано доказів сплати судового збору у розмірі 3.028,00 грн за подання позовної заяви від 25.02.2025.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 123 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому відношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: із позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; із позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 01.01.2025 набрав чинності Закон України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", статтею 7 якого встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3.028,00 грн.

Як зазначалось вище, в заяві про усунення недоліків позивач вказує, що він подав докази сплати судового збору у розмірі 3.028,00 грн при поданні позову.

Суд зазначає, що до позовної заяви від 25.02.2025 в якості доказу сплати судового збору було долучено квитанцію від 15.01.2025 №0.0..1 на суму 3.028,00 грн, однак цією квитанцією сплачено судовий збір за подання іншої позовної заяви від 15.01.2025 у іншій справі.

Так, відповідно до довідки канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області №36/25 від 26.02.2025, квитанція від 15.01.2025 №0.0..1 на суму 3.028,00 грн була використана у справі №904/191/25, суддя Скриннікова Н.С.

Як вбачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалою суду від 13.02.2025 у справі №904/191/25 було повернуто позовну заяву, додані до неї документи і заяву про усунення недоліків ОСОБА_1 .

Позивач не звертався до суду з заявою згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" про повернення судового збору сплаченого за квитанцією від 15.01.2025 №0.0..1 на суму 3.028,00 грн.

Водночас, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Та обставина, що позивач станом на даний момент не звернувся до суду із клопотанням про повернення судового збору у справі №904/191/25 не є гарантією неподання ним такого клопотання у майбутньому.

У разі прийняття судом квитанції від 15.01.2025 №0.0..1 на суму 3.028,00 грн, як належного доказу оплати судового збору за подання позову від 25.02.2025 у справі №904/812/25 позивач, після ухвалення судом рішення у цій справі, не буде позбавлений можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі №904/191/25.

Аналогічна позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №904/4585/22.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону).

Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник/позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №160/554/23.

За таких обставин прийняття судом квитанції від 15.01.2025 №0.0..1 на суму 3.028,00 грн, як належного доказу оплати судового збору за подання позову від 25.02.2025 у справі № 904/812/25 з високою імовірністю буде мати наслідком безпідставне повернення позивачу з Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 3.028,00 грн за подання позовної заяви.

Водночас, за відсутності дієвого державного механізму, що гарантуватиме фактичну наявність у Державному бюджеті України грошових коштів у розмірі 3.028,00 грн за подання цього позову, судове рішення не може ґрунтуватись на ймовірності добросовісної поведінки позивача.

За таких обставин квитанція від 15.01.2025 №0.0..1 на суму 3.028,00 грн не може бути прийнята судом в якості належного доказу оплати судового збору за подання позову у даній справі.

Недоплата судового збору за подання позову від 25.02.2025 у даній справі становить 3.028,00 грн.

А тому в ухвалі суду про залишення позовну заяву без руху було чітко вказано, що позивачем не додано доказів сплати судового збору у розмірі 3.028,00 грн за подання позовної заяви від 25.02.2025.

Однак позивачем не було усунуто вищевказаний недолік, а тому позивач не виконав вимог ухвали, встановлених судом.

При цьому, зазначаючи про надання додаткового строку для усунення недоліків, позивач не новодить поважних причин, які унеможливлюють сплату ним судового збору протягом встановленого судом строку. Більш того, позивач не звернувся до суду із заявою про поновлення чи продовження відповідних процесуальних строків в порядку ст. 119 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодекс України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Повернення позовної заяви без розгляду, після усунення недоліків, не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду.

Керуючись частиною 4 статті 74, статтею 234 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву від 25.02.2025 за вих. №б/н та додані до неї документи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Додаток (для позивача): позовна заява від 25.02.2025 за вих. №б/н з додатками.

Суддя С.А. Дупляк