ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 905/55/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К. М.- головуючого, Жукова С. В., Пєскова В. Г.

за участю секретаря судового засідання Сулім А. В.

за участю представників Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» - Середи В. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго»

на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Донецької області від 05.08.2024

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2024

у справі № 905/55/24

за заявою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго»

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго»

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Донецької області знаходиться справа № 905/55/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» (далі - ТОВ «ДТЕК Східенерго», Боржник, скаржник) на стадії процедури розпорядження майном Боржника, введеній ухвалою цього суду від 05.02.2024.

06.02.2024 за номером 72454 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення про відкриття провадження у справі №905/55/24 про банкрутство ТОВ «ДТЕК Східенерго».

Короткий зміст заявлених вимог

Після оприлюднення відповідного повідомлення до господарського суду, серед інших кредиторів, звернулося Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області (далі - ГУ ПФУ в Донецькій області, Кредитор) із заявою про визнання грошових вимог до Боржника з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 та Списком № 2 у загальному розмірі 19 700 820,56 грн, з яких:

- 8 643 094,11 грн заборгованості по Відокремленому підрозділу «Зуївська теплова електрична станція» ТОВ «ДТЕК Східенерго» (далі - ВП «Зуївська ТЕС») за період з 2015 по 2024 роки;

- 11 057 726,45 грн - грн заборгованості заборгованість по Відокремленому підрозділу «Курахівська теплова електрична станція» ТОВ «ДТЕК Східенерго» (далі - ВП «Курахівська ТЕС»), що включає 5 781 090,52 грн заборгованості за період з лютого 2022 року по лютий 2023 року (стягнута з Боржника відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.11.2023 у справі №200/1077/23) та 5 276 635,93 грн заборгованості за період з березня 2023 року по січень 2024 року.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою попереднього засідання від 05.08.2024 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 08.08.2024), Господарський суд Донецької області, серед іншого, ухвалив визнати та включити до реєстру вимог кредиторів ТОВ «ДТЕК Східенерго» вимоги кредитора ГУ ПФУ в Донецькій області у розмірі 18 437 524,68 грн (4 844,80 грн - перша черга, 18 432 679,88 грн - четверта черга).

Ухвалу в зазначеній частині суд першої інстанції мотивував тим, що:

- заборгованість Боржника перед Кредитором по ВП «Курахівська ТЕС» з виплати та доставки пільгових пенсій за період з лютого 2022 року по лютий 2023 року в сумі 5 781 090,52 грн підлягає визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів як безспірна, адже підтверджена судовим рішенням, доказів виконання якого Боржником не надано;

- заборгованість по ВП «Курахівська ТЕС» з виплати та доставки пільгових пенсій за період з березня 2023 року по січень 2024 року в сумі 5 276 635,93 грн підлягає визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів як така, що підтверджена у повному обсязі належними доказами, а саме розрахунками з Електронного документообігу, сформованими програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (далі - ІКІС ПФУ);

- заборгованість по ВП «Зуївська ТЕС» з виплати та доставки пільгових пенсій за період з 2015 по 2024 роки підлягає визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів частково на суму 7 374 953,43 грн, оскільки лише по 77 пенсіонерам із 94 заявлених Кредитором надано докази на підтвердження зарахування пенсійних коштів на карткові рахунки (по 31 пенсіонеру підтверджено таке зарахування в повному обсязі в сумі 3 844 600,30 грн, по іншим 46 пенсіонерам - не в повному обсязі на суму 3 530 353,13 грн). У цьому зв`язку суд вважав вірогідним твердження Кредитора про те, що Списк`и №1 та №2 з розрахунками витрат на доставку пенсій складалися пенсійним органом та направлялися на адресу Боржника, проте були втрачені.

Не погодившись частково з ухвалою суду першої інстанції, Боржник оскаржив її в апеляційному порядку в частині визнання та включення до реєстру вимог кредиторів ТОВ «ДТЕК Східенерго» грошових вимог ГУ ПФУ в Донецькій області у розмірі 7 374 953,43 грн за заборгованістю по ВП «Зуївська ТЕС» з виплати та доставки пільгових пенсій за період з 2015 по 2024 роки.

Постановою від 14.11.2024 Східний апеляційний господарський суд залишив апеляційну скаргу ТОВ «ДТЕК Східенерго» без задоволення, ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.08.2024 у справі №905/55/24 залишив без змін.

У зазначеній постанові суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду про те, що заборгованість Боржника перед Кредитором по ВП «Зуївська ТЕС» з виплати та доставки пільгових пенсій у розмірі 7 374 953,43 грн підтверджена належними та допустимими доказами.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

Боржник подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.08.2024 в частині визнання вимог ГУ ПФУ в Донецькій області у розмірі 7 374 953,43 грн та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 скасувати повністю, ухвалити нове рішення, яким відмовити Кредитору у визнанні зазначених вимог.

Касаційну скаргу мотивував підставою касаційного оскарження, визначеною пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), через застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків Верховного Суду про їх застосування, які [висновки] викладені у постановах від 10.09.2020 у справі № 820/6674/15, від 30.09.2021 у справі № 803/1766/17, від 09.12.2021 у справі № 905/857/19, від 18.05.2022 у справі № 812/1530/16, від 15.06.2022 у справі № 826/16544/17, від 30.08.2022 у справі №805/482/17-а.

За змістом доводів касаційної скарги відповідач стверджує про неправильне застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального права (пунктів 1, 12, 14, 19 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (далі - Порядок 1596), пункту 8 Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 (далі - Порядок 1279), Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1)) та порушення процесуальних норм (статей 76, 77 ГПК України) з огляду на не підтвердження вимог Кредитора належними та допустимими доказами.

У контексті допущених судами попередніх інстанцій процесуальних порушень скаржник зазначає про безпідставне залишення поза увагою обставин того, що:

- Кредитор не надав розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій (за формою Інструкції № 21-1), які підтверджують обґрунтованість визначення розміру таких витрат. При цьому відповідні розрахунки надано лише на 376 998,9 грн, однак без доказів їх направлення Боржнику;

- розрахунки відповідно до пункту 6.5 Інструкції № 21-1 формуються програмними засобами ІКІС ПФУ, а тому їх неможливо втратити;

- Кредитор також не надав списків на зарахування пенсій та описів до них з відповідною відміткою уповноваженого банку про розмір суми грошових коштів, яка зарахована на вклади одержувачів (за формою, передбаченою Порядком № 1596);

- місто Зугрес (де знаходиться ВП «Зуївська ТЕС») окуповане з 2014 року, а тому дослідження питання ідентифікації одержувачів пенсії входить до предмету доказування наявності витрат Кредитора на виплату та доставку пільгових пенсій, тоді як ним не надано доказів підтвердження фізичної ідентифікації по пенсіонерам ВП «Зуївська ТЕС» відповідно до Порядку № 1279, а отже не доведено наявність правових підстав для виплати пенсії.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

Кредитор подав відзив, у якому просив залишити касаційну скаргу Боржника без задоволення з викладених у відзиві підстав, оскаржувані судові рішення (в оскарженій частині) - залишити без змін.

За змістом поданого відзиву ГУ ПФУ в Донецькій області стверджує, що в обґрунтування грошових вимог до Боржника ним надано суду докази, які відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності, а також, що докази понесених Кредитором фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є більш вірогідними, ніж докази Боржника, подані з метою спростування відповідних обставин.

Касаційне провадження

09.12.2024 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «ДТЕК Східенерго».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2024 для розгляду касаційної скарги у цій справі визначено склад колегії суддів: Огороднік К. М. - головуючий, Жуков С. В., Картере В. І.

Ухвалою від 19.12.2024 Верховний Суд, серед іншого, відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «ДТЕК Східенерго» на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Донецької області від 05.08.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 у справі № 905/55/24; призначив її до розгляду на 29.01.2025 о 11:15.

Ухвалою від 29.01.2025 Верховний Суд оголосив перерву у судовому засіданні у справі до 19.02.2025 о 10:30.

У зв`язку із запланованим відрядженням судді Картере В.І., 17.02.2025 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатом якого автоматизованою системою документообігу суду визначено склад колегії суддів: Огороднік К. М. - головуючий, Пєсков В. Г., Жуков С. В.

Судове засідання 19.02.2025 відбулось за участю представника скаржника - ТОВ «ДТЕК Східенерго», який надав пояснення щодо суті вимог та доводів касаційної скарги. Інші учасники справи явку представників у судове засідання не забезпечили, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання з розгляду касаційної скарги не є обов`язковою за законом і не визнавалася такою судом, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників судового процесу чи їх повноважних представників.

Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду

Згідно частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши оскаржувані судові рішення суду у касаційному порядку та перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з таких підстав.

Предметом судового розгляду є питання обґрунтованості кредиторських вимог управління Пенсійного фонду України до Боржника у справі про банкрутство на загальну суму 19 700 820,56 грн заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Водночас предметом касаційного дослідження, з огляду на вимоги касаційної скарги та принцип диспозитивності, є правомірність визнання та включення до реєстру вимог кредиторів частини грошових вимог Кредитора до Боржника на суму 7 374 953,43 грн заборгованості по ВП «Зуївська ТЕС» з виплати та доставки пільгових пенсій за період з 2015 по 2024 роки.

Відповідно до частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Згідно статті 1 КУзПБ терміни, що вживаються для цілей цього Кодексу, визначено таким чином, що:

боржником, серед іншого, є юридична особа, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав;

грошовим зобов`язанням (боргом) є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України;

кредитором, серед іншого, є контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;

конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство юридичних осіб та порядок розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, статтями 45- 47 КУзПБ.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна (абзац сьомий частини другої статті 45 КУзПБ).

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду (абзац другий частини шостої статті 45 КУзПБ).

У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна (абзац перший частини другої статті 47 КУзПБ).

Отже, під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, суд, у відповідності до наведених вище норм, має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

Згідно усталеної практики Верховного Суду, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги до боржника можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 916/4644/15; постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20, від 30.11.2023 у справі № 910/2423/23, від 01.02.2024 у справі № 910/3835/22, від 29.02.2024 у справі № 908/2586/22 та багатьох інших).

Водночас Верховний Суд зауважує, що зобов`язання можуть виникати не лише з правочинів, тож вимоги кредитора - особи публічного права (у цьому випадку - управління Пенсійного фонду України), можуть підтверджуватися й іншими доказами.

У цій справі кредиторські вимоги ГУ ПФУ в Донецькій області є сумою відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Зобов`язання Боржника з покриття таких витрат встановлено відповідними актами цивільного законодавства.

Так, правовідносини, пов`язані з виплатою та доставкою пенсій, призначених на пільгових умовах, регулюються перехідними положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» та Інструкцією № 21-1.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Процедура стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначена в Інструкції №21-1.

Пунктом 6.1 Інструкції №21-1 встановлені розміри відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно абзацу третього пункту 6.1 Інструкції №21-1 платники, зазначені в підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодовують 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4 Інструкції №21-1 визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.5 Інструкції №21-1 передбачено, що розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам.

Пунктом 6.7 Інструкції №21-1 встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Ураховуючи наведені положення, суди попередніх інстанцій вірно керувалися тим, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на органи пенсійного фонду, а страхувальник (Боржник) зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах, визначених фондом.

При цьому підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Водночас, окрім таких розрахунків, іншими доказами, які можуть підтверджувати обґрунтованість відповідних кредиторських вимог управління Пенсійного фонду України, можуть бути направлення (вручення) розрахунків Боржнику, документи про призначення пільгових пенсій (довідки про пільговий стаж, протоколи (розрахунки про призначення пільгових пенсій тощо) по особам, які працювали на підприємстві Боржника, а також документи про нарахування та виплату пільгових пенсій за спірний період (відривні талони з поштового відправлення, банківські виписки) по конкретному працівнику Боржника, вказаному у розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за спірний період тощо.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підтвердження своїх грошових вимог на суму 8 643 094,11 грн (з яких визнана судами сума, що є предметом перевірки, становить 7 374 953,43 грн) заборгованості по ВП «Зуївська ТЕС» з виплати та доставки пільгових пенсій за період з 2015 по 2024 роки кредитором були надані суду такі докази:

- розрахунки фактичних витрат, які оформлені відповідно до вимог Інструкції № 21-1, зокрема, за 2021- 2024 роки;

- довідки (Витяги з ІКІС ПФУ «Призначення та виплата пенсій (ППВП)») про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії по 80 пенсіонерам із 94 осіб, зазначених в розрахунку за Списком № 2, яким проводилось нарахування пільгової пенсії;

- довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії;

- копії списків на зарахування пенсій на поточні рахунки в установах банків щодо осіб, які перебувають на обліку в інших територіальних органах Пенсійного фонду України;

- копії запитів до уповноважених банків щодо зарахування пенсійних коштів на поточні рахунки одержувачів;

- листи-відповіді банківських установ щодо зарахування пенсійних коштів;

- листи-відповіді інших територіальних органів Фонду та інші документи з пенсійних справ одержувачів пільгових пенсій.

Суди з`ясували, що із загальної кількості 94 осіб, яким проводилось нарахування та виплата пенсії за віком на пільгових умовах, кредитор наданими доказами підтвердив зарахування пенсійних коштів на карткові рахунки лише по 77 пенсіонерам на суму 7 374 953,43 грн, а саме: 31 пенсіонеру підтверджено зарахування на карткові рахунки в повному обсязі згідно з періодом нарахування боргу в сумі 3 844 600,30 грн, 46 пенсіонерам підтверджено зарахування пенсійних коштів на карткові рахунки не в повному обсязі на суму 3 530 353,13 грн.

Також, у контексті доводів кредитора про втрату розрахунків попередніми судовими інстанціями встановлені такі обставини:

- внаслідок реорганізації органів Пенсійного фонду України (далі - ПФУ), Управління ПФУ в м. Красному Лимані Донецької області (в якому перебувало на обліку ВП «Зуївська ТЕС») припинено шляхом злиття з Бахмутським об`єднаним управлінням ПФУ Донецької області та утворення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління ПФУ Донецької області;

- на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 №925, наказу ПФУ від 02.11.2020 №115 проведено реорганізацію деяких територіальних органів ПФУ в Донецькій області шляхом приєднання до ГУ ПФУ в Донецькій області;

- внаслідок вказаних змін права та обов`язки Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління ПФУ Донецької області перейшли до ГУ ПФУ в Донецькій області;

- заявник вказував, що після проведених реорганізацій всі документи, що стосуються призначення та виплати пенсії особам, зазначеним у розрахунках, а також відшкодування фактичних витрат по ВП «Зуївська ТЕС» зберігалися у сервісному центрі Головного управління за дислокацією у м. Лиман Донецької області;

- внаслідок початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, м. Лиман перебувало в тимчасовій окупації в період з 25.05.2022 по 30.09.2022, що підтверджується Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською редерацією, затвердженим Наказом від 22.12.2022 № 309 із відповідними змінами;

- заявник зазначав, що активні бойові дії та окупація унеможливили здійснення загальної евакуації документів та архівного фонду ГУ ПФУ в Донецькій області, що знаходились за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, 15. Вказані обставини підтверджені Протоколом №1 засідання комісії від 16.12.2022. Відповідно до вказаного Протоколу 29.11.2022 Комісія з обстеження технічного стану орендованої частини нежитлового приміщення адміністративної будівлі та стану майна за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, буд. 15, здійснила обстеження будівлі та надала висновок, відповідно до якого частина нежитлового приміщення адміністративної будівлі зруйнована та не придатна до експлуатації, що підтверджується наявним у матеріалах справи Актом від 29.11.2022. Комісія вирішила, що документи та архівний фонд Головного управління за дислокацією їх зберігання в кількості відповідно до акту від 01.06.2021 №б/н «Про передавання - приймання справ довготривалого та тимчасового зберігання на зберігання у Бахмутсько-Лиманський районний відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (з дислокацією м. Лиман)», є втраченим. У протоколі також зазначено, що у вказаному приміщенні зберігалися справи платників 1995-2022 роки у кількості 3764 справи. В акті від 01.06.2021 №б/н про передавання-приймання справ довготривалого та тимчасового зберігання вказано, що у приміщенні сервісного центру у м. Лиман Донецької області зберігаються документи фінансово-економічного відділу за 2015- 2020 р.р. у кількості 668 справ.

З огляду на зазначене, Верховний суд вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про те, що твердження органу ПФУ про складання та направлення Списків № 1 та № 2 з розрахунками фактичних витрат на доставку пільгових пенсій, однак їх втрату у зв`язку з наведеними вище обставинами, є більш вірогідними, ніж протилежні доводи Боржника.

При цьому сукупністю інших доказів, які перелічені вище та яким була надана належна правова оцінка судів першої та апеляційної інстанцій, кредитор довів обґрунтованість заявлених грошових вимог до Боржника за заборгованістю з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по 77 пенсіонерам ВП «Зуївська ТЕС» на загальну суму 7 374 953,43 грн.

Тому, на переконання Верховного Суду, такі грошові вимоги ГУ ПФУ в Донецькій області місцевим господарським судом були правомірно визнані та включені до реєстру вимог кредиторів Боржника.

Отже, за результатами перегляду оскаржуваних судових рішень колегія суддів дійшла висновку про те, що застосований попередніми судовими інстанціями підхід в оцінці доказів у повній мірі відповідає вимогам процесуального закону.

Доводи касаційної скарги Боржника наведеного не спростовують, натомість такі спрямовані на переоцінку доказів та встановлення інших фактичних обставин справи, що виходить за межі встановленої законом компетенції Верховного Суду (стаття 300 ГПК України).

Колегія суддів звертає увагу, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц).

Водночас у цій справі суди першої та апеляційної інстанцій всебічно, повно і об`єктивно з`ясували всі обставини, які мали значення для правильного розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника.

Порушень норм процесуального права, які є підставами для обов`язкового скасування оскарженого судового рішення (частина перша статті 310 ГПК України), колегією суддів під час касаційного провадження не встановлено.

Посилання скаржника як на підставу для касаційного оскарження на неврахування висновків Верховного Суду у наведеній скаржником низці постанов не можуть бути взяті до уваги судом касаційної інстанції, оскільки відмінність правозастосування у вказаних судових рішеннях та у цій справі зумовлена різними встановленими судами фактичними обставинами справ та оціненими судами доказами, в залежності від яких й прийнято судове рішення.

При цьому в касаційного суду відсутні підстави вважати, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень попередніми судовими інстанціями не було враховано висновків Верховного Суду, викладених у зазначених скаржником постановах, адже зміст таких висновків повністю узгоджується із здійсненим судами правозастосуванням.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржувані судові рішення (в частині, що є предметом касаційного перегляду) ухвалені у відповідності до норм чинного законодавства, а доводи скаржника про неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів відхиляє з підстав їх необґрунтованості.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Переглянувши у касаційному порядку в межах доводів та вимог касаційної скарги судові рішення у цій справі, Верховний Суд не встановив порушення чи невірного застосування норм права, на які посилався скаржник.

На підставі викладеного та беручи до уваги межі перегляду справи судом касаційної інстанції в порядку статті 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Боржника та необхідність залишення оскаржуваних судових рішень (в частині визнання та включення до реєстру вимог кредиторів ТОВ «ДТЕК Східенерго» грошових вимог ГУ ПФУ в Донецькій області у розмірі 7 374 953,43 грн за заборгованістю по ВП «Зуївська ТЕС» з виплати та доставки пільгових пенсій за період з 2015 по 2024 роки) у цій справі без змін.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» залишити без задоволення.

2. Ухвалу попереднього засідання Господарського суду Донецької області від 05.08.2024 (в частині визнання та включення до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» вимог Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області) та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 у справі № 905/55/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Огороднік

Судді С. В. Жуков

В. Г. Пєсков