ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

05.03.2025м. ДніпроСправа № 904/451/25

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенка Д.Є.,

представників учасників справи:

від позивача: Шевченко А.О.,

від відповідача-1: не з`явилися,

від відповідача-2: Савченко Я.В.,

розглянувши матеріали справи №904/451/25

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-ЦЕНТР "АЛЬФА",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА-2000"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 03.02.2025 за вих. №б/н до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-ЦЕНТР "АЛЬФА" (далі - відповідач-1) та 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА-2000" (далі - відповідач-2) у якій просить:

визнати недійсним договір купівлі-продажу, серія та номер: 7535, виданий 13.09.2017, видавник: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Райська Т.М;

відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення права власності ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЕРВІС - ЦЕНТР "АЛЬФА" (, адреса: 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ШОСЕ ЗАПОРІЗЬКЕ, будинок 31) на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; опис об`єкта: адміністративно-торгівельні будівлі загальною площею 742,40 кв.м., які складаються з: літ.А-1 - адміністративно-торгівельна будівля, а-1 - прибудова, а1, а2, а3 - ґанки з козирком; а4 -пандус, - загальною площею 548,0 кв.м; А1, А2 навіси; Б-1 - будівля виставкової зали, загальною площею 194,4 кв.м; В - навіс; №4, 8-15 - споруди; І-Ш - замощення; адреса об`єкта: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, будинок 31; Номер об`єкта в РПВН: 12143153).

Судові витрати позивач просить стягнути з відповідачів-1,2.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/451/25 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2025.

Разом із позовною заявою судом отримано заяву позивача про забезпечення позову, у якій позивач просить суд накласти арешт в межах суми 1.872.898,35 грн на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, будинок 31 та належить ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НОВА-2000" (Україна, 49040, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЗАПОРІЗЬКЕ ШОСЕ, будинок 31; Код ), а саме: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; Тип об`єкта: будівлі та споруди, об`єкт житлової нерухомості: Ні; Опис об`єкта: адміністративноторгівельні будівлі загальною площею 742,40 кв.м., які складаються з: літ.А-1 адміністративно-торгівельна будівля, а-1 прибудова, а1, а2, а3 ґанки з козирком; а4 пандус, - загальною площею 548,0 кв.м; А1, А2 навіси; Б-1 будівля виставкової зали, загальною площею 194,4 кв.м; В навіс; №4, 8-15 споруди; І-ІІІ замощення; Адреса об`єкта: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, будинок 31; Номер об`єкта в РПВН:12143153.

Ухвалою від 06.02.2025 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою від 07.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.03.2025.

Через систему Електронний суд 12.02.2024 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій позивач просить суд накласти арешт в межах суми 1.872.898,35 грн на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, будинок 31 та належить ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НОВА-2000" (Україна, 49040, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЗАПОРІЗЬКЕ ШОСЕ, будинок 31; Код ), а саме: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; Тип об`єкта: будівлі та споруди, об`єкт житлової нерухомості: Ні; Опис об`єкта: адміністративноторгівельні будівлі загальною площею 742,40 кв.м., які складаються з: літ.А-1 адміністративно-торгівельна будівля, а-1 прибудова, а1, а2, а3 ґанки з козирком; а4 пандус, - загальною площею 548,0 кв.м; А1, А2 навіси; Б-1 будівля виставкової зали, загальною площею 194,4 кв.м; В навіс; №4, 8-15 споруди; І-ІІІ замощення; Адреса об`єкта: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, будинок 31; Номер об`єкта в РПВН:12143153.

Ухвалою від 13.02.2025 заяву Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про забезпечення позову задоволено.

Через систему Електронний суд 26.02.2025 від ТОВ "НОВА-2000" надійшов відзив, у якому відповідач-2 просить закрити провадження у справі та скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2025.

Через систему Електронний суд 28.02.2025 від позивача надійшла заява.

Ухвалою від 03.03.2025 призначено розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА-2000" про скасування заходів забезпечення позову на 05.03.2025 до спільного розгляду із позовною заявою.

Через систему Електронний суд 03.03.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Через систему Електронний суд 03.03.2025 від позивача надійшло клопотання, у якому позивач просить витребувати у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Райської Т.М. копії документів, які підтверджували право приватної власності продавця ТОВ АЛЬФА ГРУПП ПЛЮС на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер: 01, Опис об`єкта: адміністративно-торгівельні будівлі загальною площею 742,40 кв.м., які складаються з: літ.А-1 адміністративно-торгівельна будівля, а-1 прибудова, а1, а2, а3 ґанки з козирком; а4 пандус, - загальною площею 548,0 кв.м; А1, А2 навіси; Б-1 будівля виставкової зали, загальною площею 194,4 кв.м; В навіс; №4, 8-15 споруди; І-ІІІ замощення; Адреса об`єкта: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, будинок 31; Номер об`єкта в РПВН: 12143153) станом на момент укладення договору купівліпродажу будівель та споруд від 13.09.2017 зареєстрованого в реєстрі за № 7535 та копії документів, що були подані для державної реєстрації створення юридичної особи 19.07.2017 ТОВ АЛЬФА ГРУПП ПЛЮС, поточна назва ТОВ "ВУД-ДЕВЕЛОПМЕНТ" в результаті виділу з ТОВ "СЕРВІС-ЦЕНТР "АЛЬФА" , а саме: - розподільчий баланс виділу ТОВ АЛЬФА ГРУПП ПЛЮС із ТОВ "СЕРВІС-ЦЕНТР "АЛЬФА", серія та номер 5549, 5550 виданий 19.07.2017 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; - рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2007; - витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер витягу: 92605838 від 22.07.2017, який сформований приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Райською Т.М.

Через систему Електронний суд 03.03.2025 від позивача надійшло клопотання, у якому позивач просить витребувати від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігора В`ячеславовича (49044, ДНІПРОПЕТРОВСЬКА область, місто ДНІПРО, вулиця САМАРСЬКОГО ЯКОВА, будинок 2, офіс 304) документи на підтвердження проведення оплат ОСОБА_3 шляхом відрахувань із заробітної плати та пенсії боржника в рамках ВП № 73326825 та подальшого їх перерахування стягувачу АТ КБ «ПриватБанк» в рахунок часткового погашення боргу ОСОБА_3 за кредитним договором №DNVKLOF05382 від 26 березня 2014 року.

Через систему Електронний суд 04.03.2025 від позивача надійшла заява щодо передчасності звернення з клопотанням про закриття провадження у справі та заперечення проти його задоволення.

Через систему Електронний суд 04.03.2025 від відповідача-2 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 05.03.2024 представники позивача та відповідача-2 надали відповіді на поставлені судом питання.

Відповідач-1 явку представника в судове засідання не забезпечив.

Стислий виклад позиції позивача

АТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що уклав кредитний договір № DNVKLOF05382 від 26.03.2014 з ТОВ "Сервіс-Центр "Альфа", надавши кредитні кошти у розмірі 1.464.700,00 грн. Проте позичальник не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість. Станом на 21.07.2017 вона складала 1.669.089,64 грн.

У серпні 2017 року АТ КБ "ПриватБанк" подав позов до Господарського суду Дніпропетровської області (справа № 904/7768/17), проте через помилку у формулюванні позову суд залишив без розгляду позовну заяву 17.10.2017. У жовтні 2017 року банк подав виправлений позов (справа № 904/9189/17), і 16.01.2018 суд частково задовольнив позов, стягнувши з боржника 1.889.393,17 грн.

06.04.2018 було відкрито виконавче провадження № 56120831, яке 02.09.2021 було закрито через відсутність у боржника майна. 14.11.2023 було повторно відкрито виконавче провадження № 73324983, проте рішення не виконано.

11.07.2023 Дніпровський апеляційний суд ухвалив рішення у справі № 201/3737/18 про стягнення з поручителя ОСОБА_3 1.084.000,00 грн та судових витрат у розмірі 40.650,00 грн. 14.11.2023 відкрито виконавче провадження № 73326825, але рішення також не виконано.

АТ КБ "ПриватБанк" при перевірці можливості відчуження боржником майна третім особам було виявлено, що 19.07.2017 ТОВ "Сервіс-Центр "Альфа" відчужило адміністративно-торговельні будівлі площею 742,40 кв. м на користь ТОВ "НОВА-2000". Також позивачем було встановлено зв`язки між учасниками та керівниками компаній, що вказує на можливу фраудаторність правочину.

Договір купівлі-продажу було укладено 13.09.2017, однак ТОВ "НОВА-2000" зареєстроване лише 08.02.2018, що викликає сумніви щодо добросовісності правочину. На момент укладення угоди здійснювалися позовні дії щодо стягнення заборгованості, що може свідчити про умисне ухилення від виконання зобов`язань перед кредитором.

Стислий виклад позиції відповідача-1

Відповідач-1 пояснень не надав.

Стислий виклад позиції відповідача-2

Відповідач-2 зазначає, що договір купівлі-продажу будівель і споруд від 13.09.2017 було укладено між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АЛЬФА ГРУПП ПЛЮС" та ОСОБА_4 , посвідчено Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Райською Т.М. та зареєстровано в реєстрі за номером 7535. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 97216227 від 13.09.2017. АТ КБ "ПРИВАТБАНК", звернувшись з позовною заявою до господарського суду, свідомо не зазначив належних відповідачів, які є сторонами оспорюваного правочину: ТОВ "АЛЬФА ГРУПП ПЛЮС" та фізичну особу ОСОБА_4 , та безпідставно звернувся до суду с заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно ТОВ «НОВА-2000».

Стислий виклад позиції позивача на відзив відповідача-2

Позивач зазначає, що згідно з договором купівлі-продажу від 13.09.2017 будівлі та споруди належали продавцю на підставі розподільчого балансу виділу ТОВ «АЛЬФА ГРУПП ПЛЮС» із ТОВ «СЕРВІС-ЦЕНТР «АЛЬФА». Право власності підтверджено рішенням суду та витягом з держреєстру.

ТОВ «АЛЬФА ГРУПП ПЛЮС» створене через виділ, його засновниками були ОСОБА_1 і ОСОБА_2 договір купівлі-продажу від 13.09.2017 підписала родичка керівника ОСОБА_2 . Далі майно було передано ОСОБА_4 , який вніс його до статутного капіталу ТОВ "НОВА-2000". Всі фігуранти пов`язані спільною діяльністю та місцезнаходженням.

Дніпровський апеляційний суд 11.07.2023 стягнув 1.084.000,00 грн з ОСОБА_3 за кредитним договором 2014 року. Виконавче провадження відкрито, але рішення не виконане через відсутність у боржника майна.

Передача майна була вчинена для уникнення стягнення кредитором. Скасування арешту майна може ускладнити виконання судового рішення. Відповідачі не довели, що обмеження їхніх прав є невиправданим.

Тому, позивач наполягає на збереженні арешту та витребуванні додаткових доказів, які підтвердять змову відповідачів щодо уникнення виконання зобов`язань.

Стислий виклад позиції відповідача-2 на відповідь на відзив відповідача

Відповідач-2 вважає, що позовні вимоги АТ КБ "ПРИВАТБАНК" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач, на думку відповідача-2, не заяви вимог до належних відповідачів, зокрема ОСОБА_3 , який є солідарним боржником і вже частково погашає борг, про що також позивач не повідомив суд. За правовими позиціями Верховного Суду, фраудаторний правочин не може бути застосований, якщо кредитор уже звернув стягнення на майно.

Враховуючи наведене, позовні вимоги не підлягають задоволенню, а заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Суд встановив, що між позивачем та відповідачем-1 було укладено кредитний договір № DNVKLOF05382 від 26.03.2014.

Товариству з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-ЦЕНТР "АЛЬФА" було надано кредитні кошти у розмірі 1.464.700,00 грн.

Проте позичальник не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість та станом на 21.07.2017 вона складала 1.669.089,64 грн.

У серпні 2017 року АТ КБ "ПриватБанк" подав позов до Господарського суду Дніпропетровської області (справа № 904/7768/17), проте через помилку у формулюванні позову суд залишив без розгляду позовну заяву 17.10.2017. У жовтні 2017 року банк подав виправлений позов (справа № 904/9189/17), і 16.01.2018 суд частково задовольнив позов, стягнувши з боржника 1.889.393,17 грн.

06.04.2018 було відкрито виконавче провадження № 56120831, яке 02.09.2021 було закрито через відсутність у боржника майна. 14.11.2023 було повторно відкрито виконавче провадження № 73324983, проте рішення не виконано.

11.07.2023 Дніпровський апеляційний суд ухвалив рішення у справі № 201/3737/18 про стягнення з поручителя ОСОБА_3 1.084.000,00 грн та судових витрат у розмірі 40.650,00 грн. 14.11.2023 відкрито виконавче провадження № 73326825, але рішення також не виконано.

Як зазначає позивач, перевіряючи можливість відчуження боржником ТОВ «Сервіс-Центр «Альфа» майна третім особам з метою уникнення сплати боргу та виконання судового рішення було виявлено, що згідно інформаційної довідки №406858568 від 05.12.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «Сервіс-Центр «Альфа» 19.07.2017 відчужив об`єкт нерухомого майна №01.

Опис об`єкта: Опис: адміністративно-торгівельні будівлі загальною площею 742,40 кв.м., які складаються з: літ.А-1 адміністративно-торгівельна будівля, а-1 прибудова, а1, а2, а3 ґанки з козирком; а4 пандус, - загальною площею 548,0 кв.м; А1, А2 навіси; Б-1 будівля виставкової зали, загальною площею 194,4 кв.м; В навіс; №4, 8-15 споруди; І-ІІІ замощення. Адреса об`єкта: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, будинок 31.

Власником цього об`єкта є ТОВ "НОВА-2000". Підтверджується інформаційною довідкою №406858568 від 05.12.2024 та інформаційною довідкою №407298105 від 10.12.2024.

АТ КБ ПриватБанк здійснило перевірку щодо наявності в діях ТОВ «Сервіс-Центр «Альфа» та ТОВ "НОВА-2000" ознак недобросовісності та чи зловживало ТОВ «Сервіс-Центр «Альфа» правами стосовно кредитора під час відчуження об`єкта нерухомого майна №01.

АТ КБ ПриватБанк було встановлено, що станом на момент вчинення оспорюваного правочину:

- серед учасників ТОВ «Сервіс-Центр «Альфа» був ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), а директором ТОВ «Сервіс-Центр «Альфа» був ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 );

- серед учасників ТОВ "НОВА-2000" був ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3 ), який був також і директором ТОВ "НОВА-2000". Разом з цим, ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3 ) спільно були учасниками ТОВ «АІ-МОТОРС» (), а ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) був директором ТОВ «АІ-МОТОРС».

Таким чином, станом на момент відчуження об`єкта нерухомого майна №01 учасник ТОВ «Сервіс-Центр «Альфа» ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) та учасник ТОВ "НОВА-2000" ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3 ) були співучасниками ТОВ «АІ-МОТОРС», а ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) був одночасно директором ТОВ «Сервіс-Центр «Альфа» та ТОВ «АІ-МОТОРС».

Крім цього, місцезнаходження ТОВ «Сервіс-Центр «Альфа» та ТОВ "НОВА-2000" знаходиться за однією адресою 49040, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЗАПОРІЗЬКЕ ШОСЕ, будинок 31, водночас місцезнаходження ТОВ «АІ-МОТОРС» також знаходиться за цією ж адресою, проте будинок під літерою Д: 49040, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЗАПОРІЗЬКЕ ШОСЕ, будинок 31Д.

Згідно інформаційної довідки №407298105 від 10.12.2024 підставою набуття у власність ТОВ "НОВА-2000" об`єкта нерухомого майна №01 зазначений договір купівлі-продажу, серія та номер: 7535, виданий 13.09.2017, проте дата державної реєстрації самого ТОВ "НОВА-2000" - 08.02.2018 (пізніше ніж дата договору купівлі-продажу, що є нетиповим). ТОВ «АІ-МОТОРС» та ТОВ "НОВА-2000" були зареєстровані одночасно в день підписання акту прийому передачі майна (об`єкту нерухомості) - 08.02.2018.

Договір купівлі-продажу серія та номер: 7535, виданий 13.09.2017, був укладений під час проведення претензійно-позовної роботи про стягнення заборгованості з ТОВ «Сервіс-Центр «Альфа».

Єдине майно за рахунок якого можливо було задовольнити вимоги кредитора було відчужено після виникнення обов`язку з повернення кредиту, при цьому обов`язок з повернення кредиту виник після отримання позики за договором № DNVKLOF05382 від 26.03.2014. Підтверджується витягами з Єдиного державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Сервіс-Центр «Альфа», інформацією щодо структури власності ТОВ «СервісЦентр «Альфа», інформацією щодо історії змін учасників ТОВ "НОВА-2000", інформацією щодо історії змін учасників ТОВ «АІ-МОТОРС», інформаційною довідкою №406858568 від 05.12.2024 та інформаційною довідкою №407298105 від 10.12.2024.

На переконання АТ КБ ПриватБанк, сукупність наведених обставин доводить той факт, що відповідач-1 діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб, оскільки відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення звернення стягнення кредитором на його майно як боржника.

В обґрунтування своєї позиції відповідач-2 зазначає, що договір купівлі-продажу будівель і споруд від 13.09.2017 було укладено між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АЛЬФА ГРУПП ПЛЮС" та ОСОБА_4 , посвідчено Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Райською Т.М. та зареєстровано в реєстрі за номером 7535. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 97216227 від 13.09.2017. АТ КБ "ПРИВАТБАНК", звернувшись з позовною заявою до господарського суду, свідомо не зазначив належних відповідачів, які є сторонами оспорюваного правочину: ТОВ "АЛЬФА ГРУПП ПЛЮС" та фізичну особу ОСОБА_4 , а також безпідставно звернувся до суду с заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно ТОВ «НОВА-2000».

Наведені вище обставини і зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.

Водночас, судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Відповідно до положень ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа-учасник приватноправових відносин.

Отже, у порядку цивільного судочинства, зазвичай, можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є, як правило, фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України.

Статтями 55, 124 Конституції України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частина 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України визначає, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 3 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України. Водночас, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Справи, віднесені до юрисдикції господарських судів, визначено у статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Велика Палата Верховного суду послідовно у своїх постановах зазначала, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2023 року у справі №686/20282/21, від 12.10.2022 у справі №183/4196/21, від 01.02.2022 у справі №910/5179/20, від 29.06.2021 у справі №916/2813/18 та постанова Верховного Суду від 03.08.2023 року у справі №910/13049/22).

Конституційний Суд України у рішенні №2-рп/2007 від 12.06.2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України гарантується право на звернення до господарського суду саме в установленому цим Кодексом порядку. За приписами ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

При вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, необхідно виходити з визначень, наведених у ст. 2 та ч. 11 ст. 3 Господарського кодексу України, відповідно до яких, господарську діяльність розуміють діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

При цьому, предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

Відповідно до ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу.

З огляду на положення частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення не суб`єктний склад сторін спору, а суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Аналогічна правова позиція щодо розмежування господарської та цивільної юрисдикції наведена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №904/1083/18.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.10.2022 у справі №922/1830/19 (пункт 6.40) виснувала, що при розмежуванні юрисдикції між цивільними і господарськими судами на першому місці - зміст правовідносин і вже другорядне значення надається суб`єктному складу (фізична чи юридична особа). Адже господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності як за участю юридичних осіб, так і за участю фізичних осіб-підприємців, а в певних випадках і за участю осіб, які не мають статусу суб`єкта господарювання

Позивач до матеріалів справи договору купівлі-продажу від 13.09.2017, який є предметом спору, не надав.

Водночас, на підставі копії цього договору, поданої відповідачем-1 разом із відзивом на позовну заяву, суд встановив, що оспорюваний Договір купівлі-продажу серія та номер 7535 від 13.09.2017 було укладено між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АЛЬФА ГРУПП ПЛЮС" та фізичною особою ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що спірний правочин не є господарським договором, а виник із цивільних правовідносин, а тому зазначений позов (про визнання недійсним такого правочину із відновленням відповідного становища) за характером спірних правовідносин не відноситься до юрисдикції господарських судів.

Також суд зазначає, що спір у даній справі не відноситься до корпоративних спорів, оскільки позивач просить визнати недійсним саме договір купівлі-продажу, який виник із цивільних правовідносин, та не заявляє позовних вимог про визнання недійним правочину(ів), які виникають із корпоративних відносин, зокрема, щодо внесення майна до статутного капіталу товариства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 2 ст. 231 ГПК України).

За вказаних обставин, суд закриває провадження у справі, оскільки цей спір підлягає розгляду судом цивільної юрисдикції.

Розгляд справи судом відповідної юрисдикції (зокрема, предметної та суб`єктної) є обов`язковим з огляду на необхідність дотримання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, суд звертає увагу на те, що підсудність (підвідомчість) справи визначається на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі. Подальші заяви не можуть змінити підсудності (підвідомчості) справи, крім випадків прямо передбачених процесуальним законодавством. Крім того, після встановлення обставин підсудності (підвідомчості) справи іншому суду, розгляд будь-яких заяв чи клопотань з цього моменту уже не відноситься до юрисдикції суду, який встановив такі обставини.

Такий висновок зроблений судом також із врахуванням судової практики, викладеної, зокрема, в ухвалах Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2022 у справі №904/9802/21, від 01.06.2022 у справі №904/348/22, від 17.05.2022 у справі №904/352/22, від 18.10.2022 у справі 904/1535/22, від 06.02.2025 у справі №904/4736/24 тощо.

Окремо, суд відзначає, що відповідачем-2 було подано договір купівлі-продажу від 13.09.2017 у копії.

Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом; якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Водночас, дії щодо витребування відповідних оригіналів у разі наявності сумнівів має вчиняти суд, визначений законом, тобто суд цивільної юрисдикції.

У зв`язку із закриттям провадження у справі суд не має підстав для відкладення її розгляду та вирішення будь-яких заяв чи клопотань, поданих учасниками справи.

Щодо скасування заходів до забезпечення позову.

Згідно з ч.ч. 9, 10 статті 145 Господарського процесуального кодексу України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Так, ухвалою суду від 13.02.2025 судом вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно в межах суми, що становить 1.872.898,35 грн (один мільйон вісімсот сімдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто вісім грн 35 к.), яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Нова-2000» (Україна, 49040, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЗАПОРІЗЬКЕ ШОСЕ, будинок 31, ідентифікаційний код 41929402), а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; Тип об`єкта: будівлі та споруди, об`єкт житлової нерухомості: Ні; Опис об`єкта: адміністративно-торгівельні будівлі загальною площею 742,40 кв.м., які складаються з: літ.А-1 адміністративно-торгівельна будівля, а-1 прибудова, а1, а2, а3 ґанки з козирком; а4 пандус, - загальною площею 548,0 кв.м; А1, А2 навіси; Б-1 будівля виставкової зали, загальною площею 194,4 кв.м; В навіс; №4, 8-15 споруди; І-ІІІ замощення; Адреса об`єкта: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, будинок 31; Номер об`єкта в РПВН:12143153.

Зважаючи на те, що судом закрито провадження у справі, суд дійшов висновку про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2025 у справі №904/451/25.

При цьому заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч. 10 ст. 145 ГПК України).

Судові витрати

Господарський суд вважає за доцільне надати роз`яснення щодо повернення сплаченої суми судового збору за подання позовної заяви, у зв`язку із закриттям провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Стаття 7 Закону України "Про судовий збір", зі змінами до нього, містить вичерпний перелік пунктів, за якими повертається сплачена сума судового збору.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема у випадку закриття провадження у справі.

Суд встановив, що при поданні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 4.844,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №ZZ423В286J від 03.02.2025 (арк. 8, том 1), який був зарахований до державного бюджету, що підтверджується випискою від 04.02.2025.

Оскільки з клопотанням про повернення судового збору з державного бюджету позивач до суду не звертався, у позивача зберігається можливість повернути судовий збір у розмірі 4.844,80 грн.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 234, 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №904/451/25 закрити.

Скасувати заходи забезпечення позову у справі №904/451/25, вжиті ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2025 у вигляді накладення арешту на нерухоме майно в межах суми, що становить 1.872.898,35 грн (один мільйон вісімсот сімдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто вісім грн 35 к.), яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Нова-2000» (Україна, 49040, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЗАПОРІЗЬКЕ ШОСЕ, будинок 31, ідентифікаційний код 41929402), а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; Тип об`єкта: будівлі та споруди, об`єкт житлової нерухомості: Ні; Опис об`єкта: адміністративно-торгівельні будівлі загальною площею 742,40 кв.м., які складаються з: літ.А-1 адміністративно-торгівельна будівля, а-1 прибудова, а1, а2, а3 ґанки з козирком; а4 пандус, - загальною площею 548,0 кв.м; А1, А2 навіси; Б-1 будівля виставкової зали, загальною площею 194,4 кв.м; В навіс; №4, 8-15 споруди; І-ІІІ замощення; Адреса об`єкта: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, будинок 31; Номер об`єкта в РПВН:12143153.

Заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2025, зберігають свою дію до набрання законної сили ухвалою суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення (05.03.2025) та підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повна ухвала складена 05.03.2025.

Суддя С.А. Дупляк