ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1361/24

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

в порядку спрощеного позовного провадженя розглянув справу

за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

до фізичної особи - підприємця Яценка Романа Олександровича

про стягнення 281411,2 грн.

Процесуальні дії по справі.

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" звернулося до суду з позовом про стягнення з фізичної особи - підприємця Яценка Романа Олександровича 281411,2 грн.

Ухвалою від 06.01.2025р. суд відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи відсутність клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за догоавором поставки в частині оплати отриманого товару та наданих послуг з перевезення вантажу, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість в сумі 263557,01 грн.

Відповідач не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував.

Ухвала суду від 06.01.2025р., направлена на адресу відповідача, повернена відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.231-232).

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи ухвалу суду від 06.01.2025р. було направлено на електронну пошту відповідача (а.с.230).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст.13 ГПК України).

Враховуючи викладене, судом було надано учасниками справи можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Відповідач, в порядку ст.ст. 165, 251 ГПК України, не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

05.09.2024р. між Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" в особі філії "Ємільчинське лісове господарство" (продавець) та ФОП Яценко Р.О. (покупець) за результатами проведення аукціону із продажу необробленої деревини, який відбувся 05.09.2024р., було укладено договір №UUB-16189-14 купівлі-продажу необробленої деревини, згідно п.1.1 якого за результатами аукціону, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти наступний товар, яким є необроблена деревина, що реалізована під час аукціону (аукціонів), яка відповідає умовам цього договору (далі - товар), і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в розділі 4 цього договору (а.с.29-33).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що загальна вартість товару, що є предметом цього договору, встановлена в гривні відповідно до умов біржового (аукціонного) свідоцтва №16189/050924//1 від 05.09.2024р. про результати аукціону та складає 819675,00 грн., з ПДВ.

Відповідно до п.4.4 договору покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 5 робочих днів після отримання рахунку (рахунків) з урахуванням умов, визначених п.4.2 договору, якщо інше не обумовлено сторонами згідно з пунктом 4.6 договору.

При постачанні партії товару на умовах DAP у погоджене сторонами місце призначення (доставки), покупець додатково сплачує продавцю документально підтверджену вартість послуг по перевезенню партії товару, вартість пакувальних реквізитів, карантинних та радіологічних сертифікатів того.

При постачанні товару на умовах FCA (нижній/проміжний склад продавця) у погоджений сторонами ж/д термінал із завантаженням на залізничні вагони, покупець додатково сплачує продавцю документально підтверджену вартість послуг по перевезенню партії товару до місця відвантаження та вартість послуг із завантаження на залізничні вагони.

За умовами п.7.4 договору, за несвоєчасну або неповну оплату партії товару, в тому числі у випадку здійснення оплати партії товару покупцем на умовах відтермінування платежу, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого прострочення.

Позивач вказав, що згідно товарно-транспортних накладних, перелік яких наведено у позовній заяві та на підставі актів наданих послуг поставив відповідачу товар та надав послуги з перевезення на загальну суму 798393,20 грн.

Відповідач здійснив часткову оплату, перерахувавши позивачу 534836,19 грн. (платіжні інструкції на а.с.85-90).

06.12.2024р. позивач направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості в сумі 263557,01 грн. (а.с.91-96), яка відповідачем не виконана.

За вказаних обставин, Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" звернулося до суду з позовом про стягнення з фізичної особи - підприємця Яценка Романа Олександровича 281411,2 грн., з яких: 263557,01 грн. боргу, 5007,58 грн. інфляційних, 11528,82 грн. пені, 1317,79 грн. 3% річних.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №UUB-16189-14 купівлі-продажу необробленої деревини від 05.09.2024., який містить ознаки двох правочинів - договору поставки та договору перевезення вантажу.

За умовами договору позивач (продавець) зобов`язався передати у власність відповідача (покупця) необроблену деревину (п.п.1.1 договору) та надати послуги по перевезенню товару (п.4.4 договору).

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Позивач в позовній заяві вказав, що на виконання умов договору ним здійснено поставку товару та надано послуги перевезення на загальну суму 798393,20 грн.

Водночас, в підтвердження позовних вимог до матеріалів справи позивачем надано докази, які підтверджують поставку товару на суму 601539,16 грн. та здійснення перевезень вантажу на суму 82472,88 грн., всього на суму 684012,04 грн., а саме:

копії товарно-транспортних накладних:

- серії ЮЖВ №920346 від 05.10.2024р. на суму 8489,11 грн. (а.с.35);

- серії ЮЖВ №870397 від 08.10.2024р. на суму 45674,42 грн. (а.с.36);

- серії ЮЖВ №920346 від 05.10.2024р. на суму 8489,11 грн. (а.с.35);

- серії ЮЖВ № 181052 від 17.10.2024р. на суму 10526,98 грн. (а.с.37);

- серії ЮЖГ №181056 від 17.10.2024р. на суму 30338,15 грн. (а.с.38);

- серії ЮЖГ №181060 від 18.10.2024р. на суму 17462,16 грн. (а.с.39);

- серії ЮЖВ №870404 від 10.10.2024р. на суму 44603,98 грн. (а.с.40);

- серії ЮЖГ №181061 від 18.10.2024р. на суму 30491,93 грн. (а.с.41);

- серії ЮЖВ №981850 від 21.10.2024р. на суму 35509,98 грн. (а.с.42);

- серії ЮЖВ №890448 від 21.10.2024р. на суму 6456,98 грн. (а.с.43);

- серії ЮЖД №660926 від 11.10.2024р. на суму 24012,22 грн. (а.с.45);

- серії ЮЖБ №890451 від 21.10.2024р. на суму 3392,48 грн. (а.с.47);

- серії ЮЖВ №870436 від 18.10.2024р. на суму 46241,10 грн. (а.с.48);

- серії ЮЖВ №920366 від 23.10.2024р. на суму 43108,45 грн. (а.с.49);

- серії ЮЖВ №780775 від 10.10.2024р. на суму 28227,16 грн. (а.с.51);

- серії ЮЖВ №890442 від 16.10.2024р. на суму 8016,23 грн. (а.с.52);

- серії ЮЖВ №571026 від 09.10.2024р. на суму 48284,38 грн. (а.с.53);

- серії ЮЖГ №080256 від 02.10.2024р. на суму 9438,94 грн. (а.с.54);

- серії ЮЖВ №780774 від 10.10.2024р. на суму 19454,54 грн. (а.с.55);

- серії ЮЖВ №780799 від 17.10.2024р. на суму 10177,09 грн. (а.с.56);

- серії ЮЖГ №080254 від 02.10.2024р. на суму 9222,10 грн. (а.с.57);

- серії ЮЖГ №181031 від 05.10.2024р. на суму 44540,57 грн. (а.с.58);

- серії ЮЖГ №181032 від 07.10.2024р. на суму 48994,73 грн. (а.с.59).

та копії актів наданих послуг:

- №3409 від 17.10.2024р. на суму 1301,56 (а.с.46);

- №3271 від 05.10.2024р. на суму 1136,99 (а.с.60);

- №3273 від 05.10.2024р. на суму 6048,41 (а.с.61);

- №3279 від 07.10.2024р. на суму 6122,18 (а.с.62);

- №3309 від 08.10.2024р. на суму 5824,85 (а.с.63);

- №3334 від 10.10.2024р. на суму 2442,96 (а.с.64);

- №3326 від 10.10.2024р. на суму 5699,89 (а.с.65);

- №3336 від 10.10.2024р. на суму 3550,53 (а.с.66);

- №3345 від 11.10.2024р. на суму 2988,84 (а.с.67);

- №3342 від 11.10.2024р. на суму 2977,78 (а.с.68);

- №3348 від 11.10.2024р. на суму 5247,52 (а.с.69);

- №3377 від 15.10.2024р. на суму 6250,87 (а.с.71);

- №3405 від 16.10.2024р. на суму 991,13 (а.с.72);

- №3407 від 17.10.2024р. на суму 1118,63 (а.с.73);

- №3408 від 17.10.2024р. на суму 3814,88 (а.с.74);

- №3416 від 18.10.2024р. на суму 2316,48 (а.с.75);

- №3417 від 18.10.2024р. на суму 3770,00 (а.с.76);

- №3423 від 18.10.2024р. на суму 5987,20 (а.с.77);

- №3437 від 21.10.2024р. на суму 935,03 (а.с.78);

- №3441 від 21.10.2024р. на суму 435,22 (а.с.79);

- №3445 від 21.10.2024р. на суму 491,32 (а.с.80);

- №3449 від 21.10.2024р. на суму 4378,79 (а.с.81);

- №3467 від 23.10.2024р. на суму 1366,84 (а.с.82);

- №3461 від 23.10.2024р. на суму 6070,50 (а.с.83);

- №3468 від 23.10.2024р. на суму 1204,48 (а.с.84).

Суд зауважує, що в переліку документів, які підтверджують факт поставки, позивач двічі зазначив товарно-транспортну накладну серії ЮЖВ №981850 від 21.10.2024р. на суму 35509,98 грн

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Визначений статтею 13 ГПК України принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.

Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доводити таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Водночас, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Подібну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

Виходячи з викладеного, на особу, яка хоче довести факт поставки товару/надання послуг, покладається обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Доказами, що містяться в матеріалах справи, підтверджено факт поставки товару та надання послуг з перевезення вантажу на загальну суму 684012,04 грн., що на 114381,16 грн. менше ніж зазначив позивач у позовній заяві (798393,20грн. - 684012,04 грн.).

Оскільки позивач не підтвердив відповідними доказамии факт поставки товару та послуг з перевезення вантажу, тому його вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 114381,16 грн. є безпідставними та недоведеними, та не підлягають задоволенню.

Згідно матеріалів справи відповідачем сплачено позивачу 534836,19 грн. ( а.с.85-90).

Враховуючи, що доказами підтверджується факт поставки та перевезення вантажу на загальну суму 684012,04 грн., заборгованість відповідача становить 149175,85 грн. (684012,04 грн. - 534836,19 грн.) і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.

Щодо складової заборгованості у вищевказаній сумі, то суд дійшов наступних висновків.

Так, зміст договору вказує на те, що сторони визначили умови проведення розрахунків за поставлений товар, а саме: шляхом зарахування суми гарантійного платежу в рахунок оплати товару (п.4.2 договору) та шляхом 100% передоплати, згідно виставлених рахунків (п.4.4 договору). При цьому, договір не містить умов щодо порядку оплати вартості перевезення вантажу.

Враховуючи призначення здійснених платежів, судом встановлено, що кошти в сумі 534836,19грн. сплачені відповідачем саме за товар - необроблену деревину.

Таким чином, заборгованості відповідача за поставлений товар становить 66702,97 грн., а за виконані перевезення - 82472,88 грн.

Відносно вимог позивача про стягнення інфляційних, річних та пені, суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами п.7.4 договору, за несвоєчасну або неповну оплату партії товару, в тому числі у випадку здійснення оплати партії товару покупцем на умовах відтермінування платежу, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого прострочення.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розрахунку позивача вбачається, що нарахування здійснені на заборгованість в сумі 263557,01 грн. (розрахунок на а.с.4-5):

- інфляційних втрат за листопад 2024р., що становить 5007,58 грн.;

- 3% річних за період з 28.10.2024р. по 27.12.2024р. в сумі 1317,79 грн.;

- пені за період з 28.10.2024р. по 27.12.2024р. в сумі 11528,82 грн.

Розрахунок позивача не відповідає встановленим судом обставинам, тому є невірним..

Як вже вказувалось, заборгованості відповідача саме за поставлений товар становить 66702,97 грн.

Оскільки сторонами не було дотримано порядок здійснення розрахунків шляхом попередньої оплати, тому згідно ч.1 ст.693 ЦК України у разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ст.538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

З огляду на викладене, враховуючи вихідні дані позивача, за несвоєчасно проведені розрахунки за поставлений товар в сумі 66702,97 грн. стягненню з відповідача підлягають:

- інфляційні за листопад 2024р. в сумі 1267,36 грн.;

- 3% річних за період з 28.10.2024р. по 27.12.2024р. в сумі 333,51 грн.;

- пеня за період з 28.10.2024р. по 27.12.2024р. в сумі 2917,80 грн.

Щодо нарахувань в частині несвоєчасно проведених розрахунків за послуги з перевезення вантажу, то враховуючи, що договором не передбачений порядок проведення розрахунків за виконані перевезення, тому в даному випадку слід керуватись нормами ч.2 ст. 530 ГПК України.

Так, ч.2 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У вимозі від 06.12.2024р. позивач вимагав відповідача сплати коштів впродовж семи днів.

За таких обставин, зважаючи на пред`явлену вимогу, яка отримана відповідачем 11.12.2024р. (а.с.233), обов`язок сплатити вартість перевезення в сумі 82472,88 грн. виник у строк до 18.12.2024р. включно, тобто прострочення виникає з 19.12.2024р.

Таким чином, на заборгованість за здійснені перевезення товару на суму 82472,88 грн., інфляційні втрати не нараховуються, оскільки період прострочення становить менше 16 календарних днів, 3% річних, нараховуються за період з 19.12.2024р. по 27.12.2024р. становлять 60,84 грн.

Відносно нарахування пені на заборгованість з перевезення, суд зауважує, якщо умовами договору не встановлений розмір пені за порушення виконання грошового зобов`язання, то немає підстав для застосування такої міри відповідальності як договірна санкція.

Умовами п.7.4 договору визначено порядок для нарахування пені лише за прострочення оплати товару, а тому відсутні підстави для нарахування пені на заборгованість з перевезення.

За підрахунками суду розмір інфляційних втрат, які підлягають стягненню з відповідача, становить 1267,36 грн., 3% річних - 394,35 грн., пені - 2917,80 грн.

В стягненні 3740,22грн. інфляційних, 8611,02 грн. пені та 923,44 грн. 3% річних суд відмовляє, у зв`язку з безпідставністю їх нарахування.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 153755,36 грн., з яких: 149175,85 грн. боргу, 1267,36 грн. інфляційних, 394,35 грн. 3% річних, 2917,80 грн. пені.

В стягненні 114381,16 грн. боргу, 3740,22грн. інфляційних, 8611,02 грн. пені та 923,44 грн. 3% річних суд відмовляє.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 3 ст. 4 Закону визначено, що при поданні до суду позовної заяви в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позовна заява подана позивачем через систему Електронний суд, тому із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0,8 судовий збір підлягав сплаті в сумі 3376,93 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог в сумі 153755,36 грн., на відпоідача покладається судовий збір в розмірі 1845,06 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Яценка Романа Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, м.Київ, вул.Шота Руставелі, 9а, ):

- 149175,85 грн. боргу;

- 1267,36 грн. інфляційних;

- 394,35 грн. 3% річних;

- 2917,80 грн. пені;

- 1845,06 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення.

Повне рішення складено: 12.03.25

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи

2 - відповідачу (рек. з повід)