ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/2861/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання В.В. Колцун,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІП ТЕРМІНАЛ»

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2024 (суддя Ю.С. Бездоля, м.Одеса, повний текст складено 02.12.2024)

у справі №916/2861/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІП ТЕРМІНАЛ»

про стягнення 1553310 грн,

В С Т А Н О В И В :

Коротка історія справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІП ТЕРМІНАЛ» про стягнення 1553310,00 грн заборгованості.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.10.2024 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІП ТЕРМІНАЛ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» 1553310,00 грн основного боргу та 18639,72 грн судового збору.

Короткий зміст оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 22.11.2024 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» за вх.№2-1676/24 від 29.10.2024 задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІП ТЕРМІНАЛ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» 12000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення мотивоване тим, що з огляду на фактичні обсяги наданих послуг професійної правничої допомоги щодо представництва інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» у суді під час розгляду справи, враховуючи критерій розумності розміру заявлених позивачем витрат, заявлена сума витрат у розмірі 12000,00 грн є такою, що підтверджена наданими доказами, є співмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами та обсягом наданих адвокатом послуг.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з додатковим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІП ТЕРМІНАЛ» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання представника позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не доведено, що ним понесено витрати на правову допомогу, а саме, не надано платіжні документи про оплату таких послуг.

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга зареєстрована судом 19.12.2024 за вх.№ 4826/24.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: С.І. Колоколова, С.В. Таран, що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.12.2024.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді зі складу колегії суддів, який не є суддею-доповідачем, С.І. Колоколова, за розпорядженням в.о. керівника апарату суду №492 від 20.12.2024 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/2861/24.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2024 для розгляду справи №916/2861/24 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів К.В. Богатиря, С.В. Таран.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 справу №916/2861/24 прийнято до провадження у новому складі колегії суддів: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран.

Окрім того, цією ж ухвалою суду від 20.12.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІП ТЕРМІНАЛ» на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2024 у справі №916/2861/24 залишено без руху з метою надання скаржнику можливості усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: надати докази надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів позивачу. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

23.12.2024 від скаржника надійшли додаткові пояснення (вх.№4826/24/Д1 від 23.12.2024), в яких останнім повторно викладено доводи апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2024 у справі №916/2861/24 та до яких долучено квитанцію №2319213 від 23.12.2024 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС - Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів», відповідно до якої серед переліку документів, що надіслані, зазначено копію апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2024 у справі №916/2861/24.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІП ТЕРМІНАЛ» на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2024 у справі №916/2861/24. Встановлено позивачу строк до 27.01.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Розгляд апеляційної скарги призначено на 25.02.2025 о 12:00 год.

Позивач не реалізував своє процесуальне право щодо подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача.

Між тим, у зв`язку із перебуванням судді-учасника колегії суддів С.В. Таран у відпустці з 24.02.2025 по 26.02.2025 відповідно до наказу голови суду від 24.02.2025 №57-в, судове засідання, призначене на 25.02.2025, не відбулось, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Після усунення обставин, які зумовили неможливість проведення судового засідання, ухвалою суду від 27.02.2025 повідомлено учасників справи про те, що наступне судове засідання з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІП ТЕРМІНАЛ» на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2024 у справі №916/2861/24 відбудеться 10.03.2025 об 11:30 год.

Сторони про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, проте не скористалися своїм правом участі у ньому.

Приймаючи до уваги, що матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги, обов`язкова явка учасників справи в судове засідання апеляційної інстанції Південно-західним апеляційним господарським судом не визнавалась, а частиною дванадцятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності в судовому засіданні представників сторін.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У частині третій цієї ж статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1)попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2)визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3)розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із частинами першою, другою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно із частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Колегією суддів встановлено, що у позовній заяві позивачем заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у зв`язку із розглядом справи у сумі 12000,00 грн.

Крім того, колегією суддів встановлено, що позивач дотримався вимог щодо строків звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу і подання відповідних доказів на виконання частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі №916/1340/18.

Відповідно до положень частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано наступні документи (в копіях):

1)договір №11/06/24 про надання правової допомоги від 11.06.2024;

2)акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 24.10.2024;

3)платіжну інструкцію №2126 від 13.06.2024 на суму 12000,00 грн (призначення платежу: «оплата за надання правової допомоги в господарському суді Одеської області по договору 11.06.2024 року без ПДВ»).

Із наданих документів вбачається, що 11.06.2024 між адвокатом Ткаченком Борисом Романовичем (надалі адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» (надалі клієнт) укладено договір №11/06/24 про надання правової допомоги (надалі - договір), відповідно до пункту 1 якого клієнт в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання-доручення, а адвокат зобов?язується відповідно до завдання-доручення клієнта надати йому за плату юридичні послуги адвоката щодо представництва інтересів клієнта у судах.

Згідно із пунктом 2 договору адвокат зобов`язується представляти права і законні інтереси клієнта в органах державної влади, місцевого самоврядування, перед третіми особами, а також у судах України загальної юрисдикції та здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього договору з усіма правами представника, які передбачені, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України. Адвокат зобов`язується виконувати і інші задачі клієнта відповідно до виставлених специфікацій задач.

Пунктом 3 договору передбачено, що адвокат має право, зокрема: збирати відомості про факти, які можуть бути використані як докази у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах; запитувати і отримувати документи або їх копії від підприємств, установ, організацій, об?єднань, а від громадян - за їх згодою; представляти права та законні інтереси клієнта в судах загальної юрисдикції з усіма правами сторони, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України; вести від імені клієнта переговори та попередньо узгоджувати усі процедурні питання, подавати та підписувати усі документи, необхідні для виконання повноважень; готувати правові висновки, проекти договорів та інші; надавати юридичні роз?яснення та консультації; виконувати інші дії, передбачені законодавством України в інтересах клієнта.

За змістом пункту 5 договору, за ведення справи в суді першої інстанції клієнт зобов?язується сплатити адвокату вартість юридичних послуг адвоката (гонорар) у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) грн.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом року (пункт 7 договору).

24.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» (замовником) та адвокатом Ткаченком Борисом Романовичем (виконавцем) складено акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги, відповідно до якого з 11.06.2024 до розгляду справи №916/2861/24 в суді першої інстанції виконавцем надано правову (правничу) допомогу у справі №916/2861/24 за позовом про стягнення заборгованості за договором позики, в обсязі та на умовах, передбачених договором, у тому числі виконавцем опрацьовано матеріали справи, надано усні консультації, виконано збирання доказів та здійснені наступні дії: підготовка письмової інструкції для замовника щодо процедури захисту та судового розгляду; підготовка позовної заяви; пошук та аналіз судової практики у даній категорії справ; ознайомлення із матеріалами справи; супроводження справи в суді першої інстанції до винесення судового рішення у справі; зустріч із замовником для узгодження правової позиції та стратегії судового захисту.

Також у вказаному акті зазначено, що станом на 24.10.2024 на надання правової допомоги виконавцем витрачено 12 робочих годин; вартість зазначеної вище правової допомоги складає 12000,00 грн і оплачена замовником повністю.

Оплату за надану адвокатом правову допомогу згідно договору про надання правової допомоги від 11.06.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» було здійснено у повному обсязі, що вбачається із платіжної інструкції №2126 від 13.06.2024.

Інтереси позивача у межах справи №916/2861/24 в суді першої інстанції представляв адвокат Ткаченко Борис Романович, який діяв на підставі ордеру серії ВН №1223431 від 11.06.2024, що посвідчує повноваження адвоката Ткаченка Бориса Романовича на надання правничої (правової) допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» на підставі договору про надання правової допомоги від 11.06.2024 у Господарському суді Одеської області

Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядку.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

З матеріалів справи та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що суд першої інстанції під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, взявши до уваги фактичні обсяги наданих послуг професійної правничої допомоги щодо представництва інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» у суді під час розгляду справи, врахувавши критерій розумності розміру таких витрат, зазначив, що заявлена сума витрат у розмірі 12000,00 грн є такою, що підтверджена наданими доказами, загальна сума витрат на адвокатські послуги не виходить за розумні межі визначення гонорару, є співмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами та обсягом наданих адвокатом послуг.

З урахуванням наведеного, а також з огляду на повне задоволення позовних вимог, Господарський суд Одеської області дійшов висновку, що заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу адвоката є обґрунтованими та доведеними, з огляду на що задовольнив подану позивачем заяву та стягнув з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн, при цьому суд вказав, що підстав для зменшення вказаної суми відповідачем не доведено.

Апеляційна скарга відповідача обґрунтована виключно доводом про те, що позивач не надав суду відповідних доказів на підтвердження фактичної оплати послуг адвоката.

Однак такі твердження апелянта є безпідставними, оскільки як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції встановлено наявність в матеріалах справи копії платіжної інструкції №2126 від 13.06.2024, відповідно до якої Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» сплачено на рахунок адвоката Ткаченка Бориса Романовича 12000,00 грн у якості оплати за надання правової допомоги у Господарському суді Одеської області по договору від 11.06.2024.

Крім того, за змістом пункту 1 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 22.05.2024 у справах №227/2301/21, №206/4841/20, Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.03.2019 у справі №922/445/19, Верховним Судом у постановах від 29.10.2020 у справі №686/5064/20, від 19.01.2022 у справі №910/789/21.

Південно-західний апеляційний господарський суд зазначає, що застосування судами статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України та статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» залежить від доведеності надання адвокатами послуг з правничої допомоги, наданих до суду доказів на підтвердження здійснення відповідних витрат та від обставин обґрунтованості і співмірності відповідних витрат.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, а також підтверженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву позивача та стягуючи з відповідача судові витрати з правничої допомоги у розмірі 12000,00 грн, встановив, що представництво інтересів позивача адвокатом у суді першої інстанції здійснювалося на підставі договору про надання правової допомоги №11/06/24 від 11.06.2024, укладеного між адвокатом Ткаченком Борисом Романовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів». Актом приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 24.10.2024, підписаним між сторонами без зауважень, сторони договору підтвердили надання правничої допомоги за договором №11/06/24 від 11.06.2024 на суму 12000,00 грн.

Представництво позивача у господарському суді першої інстанції здійснювалося адвокатом Ткаченком Борисом Романовичем відповідно до ордеру серії ВН №1223431 від 11.06.2024, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 11.06.2024. Його участь у судових засіданнях суду першої інстанції підтверджується протоколами судового засідання у справі №916/2861/24.

Тобто, обставини здійснення представництва вказаним адвокатом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» у суді першої інстанції у справі №916/2861/24 є підтвердженими.

Колегія суддів при апеляційному перегляді додаткового рішення суду першої не виявила у діях суду порушень приписів статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України або інших порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до ухвалення судом незаконного рішення.

Таким чином, звертаючись з апеляційною скаргою, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІП ТЕРМІНАЛ» не спростувало наведених висновків суду першої інстанції та не довело неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови скасування прийнятого судового рішення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, Південно-західний апеляційний господарський суд вважає за необхідне апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІП ТЕРМІНАЛ» залишити без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду - без змін за відсутності визначених процесуальним законом підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІП ТЕРМІНАЛ» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2024 у справі №916/2861/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повну постанову складено 12.03.2025.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран