ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2025 р. Справа№ 910/9476/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Іоннікової І.А.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Смаголь А.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 11.02.2025,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 (повний текст складено 26.11.2024)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про розстрочення виконання рішення

у справі №910/9476/24 (суддя ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги»

про стягнення заборгованості 1 206 905 694,67 грн, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст і підстави заяви про розстрочку виконання рішення

15.10.2024 через підсистему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» до Господарського суду міста Києва надійшла заява про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2024 у справі №910/9476/24 на один рік рівними сумами до 09.11.2025 із щомісячною оплатою в розмірі 53 283 827,42 грн до 09 числа кожного місяця.

В обґрунтування поданої заяви відповідач вказує, що для нього наразі існують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення й є наслідками, що настали та продовжують діяти у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

За доводами Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» на неможливість виконання зобов`язань відповідачем за договором внаслідок дії форс-мажорних обставин вплинули прийняті ряд нормативно-правових актів в енергетичній галузі України, які іншим чином врегульовують правовідносини на ринку електричної енергії, ніж вони були до повномасштабної збройної агресії.

Так, постановою НКРЕКП від 25.02.2022 №332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду» були надані настанови учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» (даний пункт діє з 27.02.2022).

Як наслідок прийняття даної постанови відповідач законодавчо позбавлений можливості на будь-яке компенсування втрат, що викликані несвоєчасністю здійснення оплати споживачами, в тому числі промисловістю, за спожиту електричну енергію, за яку Товариство, у свою чергу, сплатило та сплачує в період споживання такої електричної енергії споживачами. Також відповідач позбавлений механізму стимулювання (загроза штрафів) споживачів до вчасного виконання останніми обов`язків щодо оплати за спожиту електричну енергію.

Також відповідач звертає увагу на залежність один від одного учасників ринку електроенергії.

Відповідними постановами Кабінету Міністрів України від 28.10.2022 №1206, від 24.03.2023 №262, від 25.04.2023 №384, від 30.05.2023 №544, від 27.12.2023 №1375, від 22.12.2023 №1385, від 26.04.2024 №455, від 31.05.2024 №632 було продовжено дію Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії (далі - Положення). У рамках зазначеного Положення, Державне підприємство «Гарантований покупець» здійснює компенсацію Товариству за постачання електричної енергії побутовим та прирівняним до них споживачам за фіксованими цінами, встановленими додатком 3 до Положення, які є значно нижчими від ринкових.

Положенням передбачено, як виконання спеціальних обов`язків за ланцюгом, так і наявність відповідних прав у учасників ринку електричної енергії, яким, зокрема є право постачальника універсальних послуг (відповідач), отримувати оплати за виконані обов`язки за визначеним ланцюгом. Постачальник має отримувати від ДП «Гарантований покупець» оплату вартості послуг постачальників універсальних послуг, що становить різницю між ціною, за якою ПУП купує електричну енергію для юридичних осіб як ПУП та ціною, за якою продає електричну енергію побутовим споживачам (населенню), яка встановлена законодавством. У свою чергу, ДП «Гарантований покупець» має право своєчасно та в повному обсязі отримувати від виробників, яким є ДП НАЕК «Енергоатом», оплату вартості своїх послуг.

Встановлений цим Положенням порядок взаємодії ставить зазначених вище учасників ринку по виконанню спеціальних обов`язків у залежність один від одного.

Фактично, з огляду на примірні договори, які встановлені Положенням, першим у ланцюгу здійснення оплат є ДП «НАЕК «Енергоатом». Саме ДП «НАЕК «Енергоатом» першим здійснює оплати в рахунок ДП «Гарантований покупець», а ДП «Гарантований покупець» у свою чергу здійснює оплату у чітко встановлені строки на рахунок постачальника універсальних послуг.

Тобто, прийнятий механізм спеціальних обов`язків забезпечував ліквідність задіяних учасників та виконання ними зобов`язань в межах договорів, укладених на виконання Положення.

При цьому, держава в особі державних підприємств - виробників електричної енергії несла значне фінансове навантаження задля врегулювання ціни електричної енергії для населення в період нестабільної фінансової ситуації в країні.

Натомість, із настанням форс-мажорних обставин у вигляді агресивної війни російської федерації проти України склалась ситуація, в якій держава вимушена продовжувати забезпечувати фіксовану ціну на електричну енергію для населення, у зв`язку з чим продовжила нести додаткове фінансове навантаження, поміж того, яке має нести ще й у зв`язку з війною. З огляду на те, що майже з самого початку війни ДП «НАЕК «Енергоатом», втратило контроль над одним із своїх основних активів - Запорізькою АЕС, у фінансуванні спецобов`язків стався збій і внаслідок недофінансування у учасників по ланцюгу почала виникати заборгованість. Таким чином, ланцюг прав і обов`язків, встановлених Положенням було порушено. Внаслідок чого, Відповідач вчасно не отримував та не отримує від ДП «Гарантований покупець» грошові кошти та, як наслідок, призводить до неможливості своєчасного виконання зобов`язань за Договором.

Загальним правилом, передбаченим нормативно-правовими актами НКРЕКП, є те, що усі взаємовідносини відповідача з іншими учасниками ринку (продавцями електроенергії, надавачами послуг з передачі та розподілу електроенергії) будуються на умовах попередньої оплати.

Зокрема, пунктом 3.4. Типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, форма якого встановлена додатком 4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що «Оплата (придбання) послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється Постачальником у формі попередньої оплати, у тому числі плановими авансовими платежами».

Аналогічний порядок розрахунків міститься у розділі 4 двостороннього договору купівлі-продажу електричної енергії, укладеному між відповідачем та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», примірна форма якого затверджена рішенням Аукціонного комітету з продажу електроенергії за двосторонніми договорами при Міністерстві енергетики України від 21.09.2021.

Розрахунки у формі попередньої оплати також передбачені договором про купівлю-продаж електричної енергії на ринку «на добу наперед» та договором про купівлю-продаж електричної енергії на внутрішньодобовому ринку, примірна форма яких встановлена додатками 2, 3 до Правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №308.

Вищезазначеним підтверджується значне фінансове навантаження на Товариство, покладене як діючими нормативно-правовими актами у сфері купівлі-продажу електричної енергії, так і іншими об`єктивними обставинами, що викликані військовою агресією та бойовими діями російської федерації проти України.

Крім того, економічно обґрунтовані витрати постачальника універсальних послуг мають покриватися у відповідних тарифах, однак на сьогодні ні Положення, ні Методика розрахунку тарифу на послуги постачальника універсальних послуг затверджена постановою НКРЕКП від 05.10.2018 №1176 не передбачають врахування витрат на оплату санкцій стягнутих за рішенням суду.

За твердженнями відповідача у нього відсутні джерела для отримання коштів з метою оплати стягнених сум, що значно ускладнює виконання рішення суду.

Вищезазначеним підтверджується значне фінансове навантаження на Товариство, покладене як діючими нормативно-правовими актами у сфері купівлі-продажу електричної енергії, так і іншими об`єктивними обставинами, що викликані військовою агресією та бойовими діями російської федерації проти України.

При цьому, Товариство робить все можливе для погашення боргу та поступово сплачує заборгованість за послуги з передачі, що підтверджують платіжні інструкції, надані під час розгляду справи. Однак, на сьогоднішній день у відповідача не має фінансової можливості виконати рішення суду у повному обсязі, оплата усієї суми є неможливою для Товариства на даний час.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про розстрочення виконання рішення у справі №910/9476/24 задоволено.

Розстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2024 у справі №910/9476/24 в частині стягнення 590 425 302,80 грн основного боргу, 36 041 674,49 грн інфляційних втрат, 12 938 951,82 грн трьох процентів річних з наступним графіком внесення грошових коштів: до 09.12.2024 - 53 283 827,42 грн, до 09.01.2025 - 53 283 827,42 грн, до 09.02.2025 - 53 283 827,42 грн, до 09.03.2025 - 53 283 827,42 грн, до 09.04.2025 - 53 283 827,42 грн, до 09.05.2025 - 53 283 827, 42 грн, до 09.06.2025 - 53 283 827,42 грн, до 09.07.2025 - 53 283 827,42 грн, до 09.08.2025 - 53 283 827,42 грн, до 09.09.2025 - 53 283 827,42 грн, до 09.10.2025 - 53 283 827,42 грн, до 09.11.2025 - 53 283 827,49 грн.

Ухвала суду мотивована наявністю достатньої винятковості обставин для застосування визначеної статтею 331 Господарського процесуального кодексу України процедури розстрочення виконання судового рішення.

Так, постановлюючи оскаржувану ухвалу, суд врахував викладені Товариством у заяві про розстрочення виконання рішення обставини, зокрема, щодо покладення на відповідача виконання спеціальних обов`язків, взяв до уваги факт часткового виконання рішення, те, що в даному випадку мають місце обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, але не виключають його виконання в майбутньому, та дійшов висновку, що розстрочення рішення суду не порушить прав стягувача, а надання розстрочки виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у даному випадку.

Суд дійшов висновку про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2024 у справі №910/9476/24 на рік з дати складання повного тексту рішення, тобто до 09.11.2025. При цьому, визначений судом строк розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/9476/24 до 09.11.2025 не призведе до порушення інтересів сторін, а натомість забезпечить їх баланс, буде співмірним можливості поновлення порушеного права стягувача з можливістю відповідача забезпечити таке поновлення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятою ухвалою, 06.12.2024 через підсистему «Електронний суд» Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 скасувати та прийняти нову, якою відмовити повністю у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що відповідач не довів факт неможливості виконання рішення чи його істотне ускладнення. Незважаючи на це, суд першої інстанції повністю задовольнив заяву відповідача, який бездоказово стверджував, нібито «оплата усієї суми є неможливою для Товариства на даний час», проте не надав із заявою жодних доказів: ні фінансової звітності, ні довідок банків про залишки на рахунках, ні інших документів. До заяви відповідача не додано жодного додатку (крім підтвердження повноважень представника і квитанції про надсилання позивачу).

Оскаржувана ухвала не містить належного обґрунтування мотивів для розстрочення виконання рішення суду.

Суд навів дві підстави прийняття ухвали, а саме (1) покладення на відповідача виконання «спеціальних обов`язків», (2) факт часткового виконання рішення.

Проте жодна з цих обставин не віднесена статтею 331 Господарського процесуального кодексу України до таких, що дозволяють суду розстрочити виконання рішення.

По-перше, факт часткового виконання рішення (часткової сплати коштів відповідачем під час розгляду справи) свідчить саме про можливість його виконання, тобто є аргументом проти задоволення заяви. Незважаючи на це, суд з незрозумілих причин використав цей факт як підставу для розстрочення виконання.

По-друге, виконання відповідачем так званих спеціальних обов`язків на ринку електричної енергії саме по собі не означає неможливості сплати коштів позивачу, адже будь-який логічний зв`язок і докази з цього питання відсутні.

Водночас, затримки відповідачем оплати наданих позивачем послуг суттєво перешкоджають належному виконанню функцій позивача, що є критично важливими для функціонування об`єднаної енергетичної системи України.

Роблячи висновок про можливість «блокування рахунків» і «неможливість забезпечення життєво важливих потреб міста», суд не врахував положення частин 2, 7 статті 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» та пункту 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких неможливим є «блокування рахунків», на які відповідач отримує кошти від покупців електричної енергії.

Крім того, суд неправильно визначив період розстрочення (до 09.11.2025), адже розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення, виконання якого розстрочене, було ухвалене 09.10.2024. Тобто розстрочення за будь-яких обставин не могло тривати довше, ніж до 09 жовтня 2025 року. Проте, суд установив розстрочення до 09 листопада 2025 року, допустивши порушення частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача

Відповідач письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (суді-доповідачу) (складу суду) від 09.12.2024 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №910/9476/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Тищенко А.І.

Судом встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2024 відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

19.12.2024 матеріали справи №910/9476/24 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №910/9476/24, апеляційну скаргу призначено до розгляду на 21.01.2025.

У судове засідання, призначене на 21.01.2025, з`явилися представники Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 у розгляді апеляційної скарги оголошено перерву до 11.02.2025.

У судовому засіданні 11.02.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка учасників судового процесу

У судове засідання, призначене на 11.02.2025, з`явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні просив суд задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржену ухвалу суду без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2024 у справі №910/9476/24 провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості 1 206 905 694,67 грн закрито в частині вимоги про стягнення 379 381 215,07 грн основного боргу.

Позов Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 590 425 302,80 грн основного боргу, 36 041 674,49 грн інфляційних втрат, 12 938 951,82 грн три проценти річних та 449 176,70 грн судового збору.

У частині стягнення 188 118 550,49 грн основного боргу та 132 151,53 грн судового збору відмовлено.

15.10.2024 через підсистему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2024 у справі №910/9476/24 на один рік рівними сумами до 09.11.2025 із щомісячною оплатою в розмірі 53 283 827,42 грн до 09 числа кожного місяця, яка ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 була задоволена.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2024 у справі №910/9476/24 залишено без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2024 у справі №910/9476/24 залишено без змін; судовий збір за подання апеляційної скарги покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги».

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови, оцінка аргументів учасників справи

Згідно частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги позивача, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, враховуючи таке.

Згідно з частиною 1 статті 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частин 3-5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, обов`язковою умовою надання розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання такого рішення, які заявник повинен довести відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Визначальним фактором є не тільки винятковість цих випадків, а й їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

До того ж, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд для юридичних осіб зобов`язаний також враховувати ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Колегія суддів наголошує, що розстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі, Конвенція).

Відстрочення або розстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора.

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що відповідачем було доведено наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення у даній справі та, як наслідок наявність обґрунтованих підстав для надання розстрочки його виконання, з огляду на таке.

У даному випадку господарський суд приймає до уваги, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на підставі постанови №429 від 14.06.2018.

З 01.01.2019 позивач виконує функції постачальника універсальних послуг на території міста Києва, тобто є організацією, що створена для задоволення потреб споживачів міста Києва в постачанні електричної енергії.

Суд враховує, що як до звернення позивача до суду з позовом у даній справі, так і після відкриття провадження Господарським судом міста Києва відповідач продовжував сплачувати позивачу основний борг за Договором, що виник у спірному періоді (січень-червень 2024 року) й станом на дату прийняття оскаржуваного рішення такий борг із 1 157 925 068,36 грн заявлених до стягнення зменшився до 590 425 302,80 грн, тобто майже на 50%.

Такі дії відповідача підтверджують, що він не ухиляється від виконання свого обов`язку перед позивачем, але просить суд під час вирішення питання про розстрочення врахувати його матеріальні інтереси, зокрема, значне фінансове навантаження на Товариство, покладене як діючими нормативно-правовими актами у сфері купівлі-продажу електричної енергії, так і іншими об`єктивними обставинами, що викликані військовою агресією та бойовими діями російської федерації проти України.

Суд враховує викладені відповідачем у заяві про розстрочення виконання рішення суду посилання на те, що несвоєчасне виконання своїх зобов`язань перед постачальниками універсальних послуг з боку інших учасників ринку електричної енергії, в тому числі і позивача, мають негативний вплив на діяльність відповідача.

Так, згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії першим у ланцюгу оплат є ДП «НАЕК «Енергоатом». Саме ДП «НАЕК «Енергоатом» першим здійснює оплати в рахунок ДП «Гарантований покупець», а ДП «Гарантований покупець», у свою чергу, здійснює оплату у чітко встановлені строки на рахунок постачальника універсальних послуг (відповідача).

Отже, стан виконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем зумовлений певними об`єктивними обставинами, зокрема, залежить у тому числі від надходження відповідачу коштів від ДП «Гарантований покупець».

При цьому суд враховує посилання відповідача на те, що майже з самого початку війни ДП «НАЕК «Енергоатом» втратило контроль над одним із своїх основних активів - Запорізькою АЕС, у фінансуванні спецобов`язків стався збій і внаслідок недофінансування в учасників по ланцюгу почала виникати заборгованість. Таким чином, ланцюг прав і обов`язків, встановлених Положенням, було порушено, внаслідок чого відповідач вчасно не отримував та не отримує від ДП «Гарантований покупець» грошові кошти що, як наслідок, призводить зокрема до неможливості своєчасного виконання зобов`язань за Договором.

Також постановою НКРЕКП від 25.02.2022 №332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду» були надані настанови учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» (даний пункт діє з 27.02.2022).

Як наслідок прийняття даної постанови відповідач законодавчо позбавлений можливості на будь-яке компенсування втрат, що викликані несвоєчасністю здійснення оплати споживачами, в тому числі промисловістю, за спожиту електричну енергію, за яку Товариство, у свою чергу, сплатило та сплачує в період споживання такої електричної енергії споживачами. Також відповідач позбавлений механізму стимулювання (загроза штрафів) споживачів до вчасного виконання останніми обов`язків щодо оплати за спожиту електричну енергію.

З огляду на наведене, врахувавши обставини, викладені Товариством у заяві про розстрочення виконання рішення, зокрема, щодо покладення на відповідача виконання спеціальних обов`язків, беручи до уваги факт часткового виконання рішення, з огляду на те, що в даному випадку мають місце обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, але не виключають його виконання в майбутньому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що розстрочення рішення суду не порушить прав стягувача, а надання розстрочки виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у даному випадку.

Суд апеляційної інстанції враховує посилання позивача на те, що ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» має стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Так, ПрАТ «НЕК «Укренерго» є одним з ключових учасників ринку електроенергії і виконує функції адміністратора комерційного обліку, адміністратора розрахунків, виконує покладені на нього зобов`язання із забезпечення загальнодоступних інтересів (ПСО) у процесі функціонування ринку, а також керує роботою балансуючого ринку електроенергії.

Наказом Міністерства енергетики України від 23.02.2023 №63 (№14496/011) ПрАТ «НЕК «Укренерго» віднесено до Переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Підприємство позивача, як і підприємство відповідача, здійснює свою діяльність в умовах воєнного стану.

Водночас, стягувачем не доведено, що розстрочення виконання рішення суду у цій справі призведе до істотного понесення ним додаткових фінансових витрат або будь-яких збитків.

Дослідивши у сукупності наведені обставини, на переконання суду розстрочення виконання судового рішення на один рік рівними сумами зможе забезпечити реальне виконання судового рішення із дотриманням балансу інтересів сторін, не порушить справедливої рівноваги та справедливого балансу у розумінні статті 6 Конвенції, оскільки надасть можливість виконати судове рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом стягувача реально отримати грошові кошти.

Надання розстрочення виконання судового рішення забезпечить боржнику можливість поступового погашення присуджених до стягнення сум без значного одноразового фінансового навантаження, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів частинами із певним інтервалом у часі без звернення стягнення на інше майно боржника.

Негайне звернення стягнення на кошти і майно відповідача хоча й може забезпечити виконання цього рішення, однак з великою вірогідністю не буде сприяти ефективному відновленню та може порушити господарську діяльність відповідача, яку останній здійснює, в тому числі з метою забезпечення вирішення соціально важливих питань.

Разом з тим суд звертає увагу боржника на те, що відповідно норм чинного законодавства рішення суду є обов`язковим до виконання, факт надання боржнику розстрочки виконання рішення, не звільняє боржника від обов`язку виконання рішення суду, а отже й від вжиття останнім максимально можливих заходів, спрямованих на виконання прийнятого у цій справі судового рішення.

Господарський суд враховує режим воєнного стану в країні як зазначену у пункті 3 частини 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України надзвичайну подію, що, зокрема, вплинуло на результати господарської діяльності заявника, тож не можуть бути підставою для відмови у розстроченні виконання судового рішення доводи стосовно несення підприємством відповідача ризиків господарської діяльності та виконання судового рішення, яке не ставиться у залежність від відсутності в даному випадків коштів у боржника.

Враховуючи у даному випадку сукупність встановлених вище обставин та фактів та положення статей 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Стосовно посилань скаржника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на надання розстрочення виконання рішення суду до 09.11.2025, тобто більше ніж на рік з дати його ухвалення, колегія суддів зазначає таке.

Дійсно, у розумінні частини 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення в даній справі є 09.10.2024, а датою складення його повного тексту - 09.11.2024.

Водночас, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» в цілому не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для розстрочення виконання судового рішення. Тобто, метою апеляційного оскарження, з урахуванням мотивувальної та прохальної частини апеляційної скарги, є скасування оскаржуваної ухвали суду з прийняттям нового рішення про відмову відповідачу в задоволенні заяви про розстрочення.

За результатами апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості висновків місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду, а тому вважає занадтим формалізмом скасування ухвали суду лише з тих підстав, що розстрочка виконання рішення суду продовжена на місяць більше, ніж передбачено частиною 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, така розстрочка не виходить за межі річного строку з дати підписання повного тексту судового рішення у справі №910/9476/24.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

Також, беручи до уваги те, що вирішення питання щодо розстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду, який в ухвалі навів відповідні та достатні підстави в обґрунтування свого висновку про розстрочення виконання рішення у цій справі, і в цьому випадку не вбачається, що суд першої інстанції здійснив свої дискреційні повноваження з порушенням вимог чинного законодавства або з недотриманням «справедливого балансу» між сторонами, колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду щодо вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 280, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №910/9476/24 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №910/9476/24 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Матеріали справи №910/9476/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, виходячи з положень пункту 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.03.2025.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.А. Іоннікова

А.І. Тищенко