ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.03.2025м. ДніпроСправа № 904/3266/24

Суддя Ніколенко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Фізичної особи-підприємця Фараонової Тетяни Вікторівни на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПМУ МЮ (м. Одеса) Атюшева Дмитра Ігоровича

у справі

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг

до Фізичної особи-підприємця Фараонової Тетяни Вікторівни, м. Кривий Ріг

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 69 786,06 грн., плати за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 грн., 3% річних у розмірі 3 183,01 грн., інфляційної складової у розмірі 11 852,09 грн. та пені у розмірі 3 876,14 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від ДВС: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Фараонової Тетяни Вікторівни про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 69 786,06 грн., плати за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 грн., 3% річних у розмірі 3 183,01 грн., інфляційної складової у розмірі 11 852,09 грн. та пені у розмірі 3 876,14 грн.

Рішенням суду від 09.09.2024 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Фізичної особи-підприємця Фараонової Тетяни Вікторівни на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" суму основної заборгованості у розмірі 69 786,06 грн., плату за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 грн., 3% річних у розмірі 3 181,47 грн., інфляційну складову у розмірі 11 852,09 грн., пеню у розмірі 331,61 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 907,26 грн.

На виконання вищевказаного рішення суду, 28.11.2024 був виданий наказ.

Ухвалою суду від 23.12.2024 розстрочено виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2024 у справі № 904/3266/24 строком на 1 рік з дня ухвалення такого рішення шляхом сплати відповідачем присуджених до стягнення сум у загальному розмірі 88 289,07 грн. рівними частинами по 9 809,90 грн. щомісячно за таким графіком:

- до 09.01.2025 - 9 809,90 грн.;

- до 09.02.2025 - 9 809,90 грн.;

- до 09.03.2025 - 9 809,90 грн.;

- до 09.04.2025 - 9 809,90 грн.;

- до 09.05.2025 - 9 809,90 грн.;

- до 09.06.2025 - 9 809,90 грн.;

- до 09.07.2025 - 9 809,90 грн.;

- до 09.08.2025 - 9 809,90 грн.;

- до 09.09.2025 - 9 809,87 грн.

На адресу суду, 05.02.2025 від Фізичної особи-підприємця Фараонової Тетяни Вікторівни надійшла скарга на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПМУ МЮ (м. Одеса) Атюшева Дмитра Ігоровича. Скаржник просить суд:

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 76944253 від 23.01.2025;

- зобов`язати державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПМУ МЮ (м. Одеса) зняти арешт з коштів боржника.

В обґрунтування поданої скарги боржник посилається на відсутність підстав відкриття виконавчого провадження № 76944253 внаслідок належного виконання ним встановленого судом графіку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2024 у справі № 904/3266/24.

Ухвалою суду від 10.02.2025 прийнято скаргу Фізичної особи-підприємця Фараонової Тетяни Вікторівни на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПМУ МЮ (м. Одеса) Атюшева Дмитра Ігоровича та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 03.03.2025.

Представники сторін та державний виконавець в судове засідання не з`явились, про день, час, місце розгляду скарги повідомлялись господарським судом належним чином, додаткових документів не надали, що підтверджується матеріалами справи.

Скаржник до початку судового засідання надав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Положеннями ст. 342 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши подану скаргу, дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Як було вказано вище, рішенням суду від 09.09.2024 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Фізичної особи-підприємця Фараонової Тетяни Вікторівни на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" суму основної заборгованості у розмірі 69 786,06 грн., плату за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 грн., 3% річних у розмірі 3 181,47 грн., інфляційну складову у розмірі 11 852,09 грн., пеню у розмірі 331,61 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 907,26 грн.

На виконання вищевказаного рішення суду, 28.11.2024 був виданий наказ.

Ухвалою суду від 23.12.2024 розстрочено виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2024 у справі № 904/3266/24 строком на 1 рік з дня ухвалення такого рішення шляхом сплати відповідачем присуджених до стягнення сум у загальному розмірі 88 289,07 грн. рівними частинами по 9 809,90 грн. щомісячно за таким графіком:

- до 09.01.2025 - 9 809,90 грн.;

- до 09.02.2025 - 9 809,90 грн.;

- до 09.03.2025 - 9 809,90 грн.;

- до 09.04.2025 - 9 809,90 грн.;

- до 09.05.2025 - 9 809,90 грн.;

- до 09.06.2025 - 9 809,90 грн.;

- до 09.07.2025 - 9 809,90 грн.;

- до 09.08.2025 - 9 809,90 грн.;

- до 09.09.2025 - 9 809,87 грн.

Боржником, 08.01.2025 було здійснено на користь стягувача перший платіж відповідно до встановленого судом графіку на суму 9 809,90 грн.

Тобто, станом на 23.01.2025 боржником належним чином виконувалось рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2024 у справі № 904/3266/24 з урахуванням розстрочки, наданої ухвалою суду від 23.12.2024.

Незважаючи на це, стягувачем було пред`явлено наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2024 у справі № 904/3266/24 до примусового виконання (відповідно до даних АСВП, виконавчий документ із заявою про примусове виконання надійшов до державної виконавчої служби 23.01.2025).

Того ж дня, 23.01.2025 державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПМУ МЮ (м. Одеса) Атюшевим Дмитром Ігоровичем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 76944253, про арешт коштів боржника, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, про стягнення виконавчого збору.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон) визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 ст. 26 Закону встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

З аналізу наведених статей та положень Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження у разі надходження на його адресу належним чином оформленого виконавчого документу разом із заявою стягувача про примусове виконання рішення.

При цьому, чинним законодавством не покладено на виконавця обов`язку перевіряти, зокрема, наявності встановленого судом розстрочення виконання судового рішення, про примусове виконання якого стягувачем подано заяву.

Тобто, державним виконавцем Атюшевим Дмитром Ігоровичем було правомірно винесено постанову від 23.01.2025 про відкриття виконавчого провадження № 76944253 і передбачені законом підстави для скасування у судовому порядку такої постанови відсутні.

За таких обставин, вимоги скаржника про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 76944253 від 23.01.2025 - є необґрунтованими.

Разом з цим, 30.01.2025 боржником надано державному виконавцю заяву про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 76944253 від 23.01.2025 з підстав наявності розстрочення судом виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2024 у справі № 904/3266/24. До заяви боржником було додано ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2024 про розстрочення виконання рішення суду від 09.09.2024 у справі № 904/3266/24 та докази сплати чергового платежу відповідно до встановленого судом графіку розстрочення.

Державним виконавцем, 03.02.2025 було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. При цьому, арешт з коштів боржника у виконавчому провадженні №76944253 виконавцем знято не було.

Так, Законом України "Про виконавче провадження" передбачено такі наслідки наявності встановленого судом розстрочення виконання судового рішення, про примусове виконання якого стягувачем подано заяву:

- виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення (п. 6 ч. 1 ст. 34 Закону);

- виконавчий документ повертається стягувачу, якщо відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася (п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону).

Різниця між наслідками наявності встановленого судом розстрочення виконання судового рішення, про примусове виконання якого стягувачем подано заяву, що передбачені наведеними нормами, полягає у моменті надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення: до відкриття виконавчого провадження чи після.

А саме:

- у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення після відкриття відповідного виконавчого провадження виконавцем має бути застосований п. 6 ч. 1 ст. 34 Закону та зупинено вчинення виконавчих дій;

- у разі встановлення виконавцем факту наявності відстрочки виконання рішення суду, яке пред`явлено до примусового виконання, що не закінчилась станом на момент подання стягувачем заяви про примусове виконання, виконавцем має бути застосований п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону та повернуто виконавчий документ стягувачу.

У даному випадку, розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2024 у справі № 904/3266/24 було надано судом 23.12.2024. При цьому, станом на 23.01.2025 боржником належним чином виконувалось рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2024 у справі №904/3266/24 з урахуванням розстрочки, наданої ухвалою суду від 23.12.2024. Строк сплати чергового платежу (09.02.2025) ще не настав.

А отже, наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2024 у справі №904/3266/24 мав бути повернутий стягувачу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону.

Разом з тим, боржником не було заявлено відповідної вимоги про скасування постанови про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 76944253 від 03.02.2025. А частиною 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

При цьому, щодо вимоги стягувача про зобов`язання державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПМУ МЮ (м. Одеса) Атюшева Дмитра Ігоровича зняти арешт з коштів боржника у виконавчому провадженні № 76944253 слід зазначити про таке.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Як було вказано вище, станом на 23.01.2025 боржником належним чином виконувалось рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2024 у справі №904/3266/24 з урахуванням розстрочки, наданої ухвалою суду від 23.12.2024. Строк сплати чергового платежу (09.02.2025) ще не настав.

Арешт майна боржника, право на застосування якого надано державним виконавцем, є заходом, який забезпечує збереження майна боржника з метою реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених Законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини другої статті 2 ГПК Україн,и завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Господарський суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ГПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Перевіряючи доводи, викладені в скарзі, суд встановив, наявне порушення майнових прав боржника накладеним арештом, недоцільність на даний час чинного арешту майна та можливості його зняття за рішенням суду у відповідності до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, вимоги скаржника про зобов`язання державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПМУ МЮ (м. Одеса) Атюшева Дмитра Ігоровича зняти арешт з коштів боржника у виконавчому провадженні № 76944253 - є обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 339 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Фізичної особи-підприємця Фараонової Тетяни Вікторівни на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПМУ МЮ (м. Одеса) Атюшева Дмитра Ігоровича - задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПМУ МЮ (м. Одеса) Атюшева Дмитра Ігоровича зняти арешт з коштів боржника у виконавчому провадженні №76944253.

Відмовити у задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця Фараонової Тетяни Вікторівни у частині вимог про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 76944253 від 23.01.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 10.03.2025.

Суддя М.О. Ніколенко