ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року Справа № 906/744/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. , суддя Маціщук А.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбра Грейн" на рішення Господарського суду Житомирської області від 14 листопада 2024 року у справі №906/744/24 (повний текст складено 25 листопада 2024 року, суддя Шніт А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбра Грейн"

до Приватного (орендного) сільськогосподарського підприємства "Колос"

про стягнення 249 865,57 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 14 листопада 2024 року у справі №906/744/24 відмовлено у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбра Грейн" до Приватного (орендного) сільськогосподарського підприємства "Колос" про стягнення 249 65,57 грн.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбра Грейн" на користь Приватного (орендного) сільськогосподарського підприємства "Колос" 15000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Вказане рішення мотивоване тим, що позивачем не вчинено дій щодо отримання товару, а тому покупець у розумінні статті 613 Цивільного кодексу України прострочив виконання свого обов`язку, визначеного договором, у зв`язку з чим продавець був наділений правом не виконувати свій зустрічний обов`язок з передачі товару у строки, визначені договором. Також місцевим судом зазначено, що підстави для стягнення з відповідача пені та штрафу відсутні, оскільки поставка товару не відбулася через порушенням позивачем умов договору щодо забезпечення автомобільним транспортом залучених покупцем перевізників.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ТОВ "Амбра Грейн" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 14 листопада 2024 року у справі №906/744/24 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що в оскаржуваному рішенні судом не надана правова оцінка поверненню авансу відповідачем, що свідчить про односторонню відмову від виконання умов Договору.

Апелянт звертає увагу на той факт, що відповідачем була повернута передплата, яка була сплачена позивачем за товар, однак жодних пояснень стосовно такого повернення відповідачем не надано.

Скаржник стверджує, що суд першої інстанції не врахував докази позивача щодо надання транспорту для завантаження, а також підтвердження прибуття транспорту, пояснення водія, якому було відмовлено у навантаженні. Крім того, позивач не отримував жодної інформації про готовність відповідача передати товар.

Апелянт в скарзі зазначає, що внаслідок невиконання відповідачем умов Договору Поставки, позивач був вимушений, для недопущення порушення експортних домовленостей з міжнародними контрагентами, придбати неотриманий від відповідача товар у інших контрагентів за цінами значно вище.

Листом №906/744/24/8118/24 від 16 грудня 2024 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Житомирської області.

30 грудня 2024 року до апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №906/744/24.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбра Грейн" на рішення Господарського суду Житомирської області від 14 листопада 2024 року у справі №906/744/24.

Запропоновано відповідачу в строк протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому статтею 263 ГПК України, та докази його надсилання апелянту.

Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

13 січня 2025 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Приватного (орендного) сільськогосподарського підприємства "Колос" надійшов відзив, відповідно до змісту якого останній просить у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Амбра Грейн" відмовити у повному обсязі. Стягнути з ТОВ "Амбра Грейн" витрати на оплату послуг адвоката під час розгляду справи в апеляційній інстанції в сумі 20 000 грн., докази яких будуть подані суду протягом 5 днів після ухвалення постанови суду.

28 січня 2025 року, 11 лютого 2025 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ "Амбра Грейн" надійшли додаткові пояснення, відповідно до змісту яких останній просить рішення місцевого суду скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

31 січня 2025 року, 14 лютого 2025 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Приватного (орендного) сільськогосподарського підприємства "Колос" надійшли додаткові пояснення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абзацу 1 частини 10 статті 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбра Грейн" на рішення Господарського суду Житомирської області від 14 листопада 2024 року у справі №906/744/24 за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. У відповідності до частин 1, 2 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, та відзиву та пояснень перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 17 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Амбра Грейн" (покупець, позивач) та Приватним (орендним) сільськогосподарським підприємством "Колос" (постачальник, відповідач) укладено договір поставки №17/3-04/24К (далі - Договір) /а.с. 7 - 8 /. Відповідно до п. 1.1. цього договору постачальник зобов`язався поставити й передати у власність, а покупець зобов`язався прийняти й оплатити сільськогосподарську продукцію, а саме: кукурудзу, врожаю 2023 року, походження Україна, код товару згідно УКТ ЗЕД 1005, на умовах передбачених договором

Згідно з п. 2.1 договору загальна кількість товару складає 300 метричних тон +/- 10% - за вибором покупця. Зазначена кількість може змінюватися за згодою сторін з оформленням відповідної додаткової угоди, яка є невід`ємною частиною цього договору. Остаточна кількість товару визначається у видаткових накладних, які підписуються кожною із сторін.

Відповідно до п. 3.1. договору ціна товару становить 5000,00 грн. без ПДВ за 1 метричну тону, разом з ПДВ - 5700,00 грн.

У п. 3.2. договору визначено, що оплата вартості поставленого товару здійснюється безготівково в національній валюті України - гривні шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах попередньої оплати в розмірі 86% на підставі виставленого рахунку після завантаження та доплати в розмірі 14% протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати реєстрації постачальником податкової накладної на 100% поставленого товару та за умови отримання покупцем поштою всіх оригіналів та завірених належним чином копій документів, які зазначені у п. 4.3 та п. 8.11 цього договору.

Відповідно до п. 4.1 договору постачальник здійснює поставку товару в повному обсязі на умовах FCA, відповідно до "Інкотермс -2020". Постачальник зобов`язаний передати товар у розпорядження покупцеві на своєму складі, готовим до транспортування за адресою: Україна, 13412, Житомирська область, Бердичівський район, с. Нова Котельня в строк до "24" квітня 2024 року включно.

Згідно з п. 4.2. договору постачання товару здійснюється автомобільним транспортом залучених покупцем перевізників, повноваження яких мають бути підтверджені відповідною інформацією, якщо інше не визначено умовами даного договору.

Разом з товаром постачальник зобов`язується передати покупцю належним чином оформлені видаткову накладну, товарно-транспортну накладну, оригінал договору та перелік документів відповідно до цього договору (п. 4.3 договору). Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту завантаження товару та підтверджується видатковою накладною та товарно-транспортною накладною (п. 4.5. договору). Дата, вказана покупцем у видатковій накладній про прийняття товару, є датою поставки товару постачальником (п. 4.6. договору).

Відповідно до п. 5.4 договору у випадку порушення постачальником строків постачання товару, він сплачує покупцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на дату такого прострочення, від суми непоставленого товару за кожен день прострочення, за умови вчасного забезпечення покупцем транспортом.

Згідно з п. 5.5 договору за непостачання товару більш ніж на 5 (п`ять) календарних днів постачальник зобов`язаний додатково сплатити покупцеві штраф у розмірі 10% від суми непоставленого товару. Постачальник сплачує штраф протягом трьох днів з моменту отримання відповідної вимоги (п. 5.5. договору).

Якщо після закінчення строку поставки товару постачальник не виконав свої зобов`язання за цим договором повністю або частково, покупець, що здійснив попередню оплату, має право вимагати повернення грошових коштів у сумі непоставленого (недопоставленого) товару, а постачальник зобов`язаний на письмову вимогу покупця протягом двох банківських днів повернути зазначені кошти (п. 5.7. договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами всіх своїх зобов`язань за цим договором (п. 8.1 договору).

Згідно з п. 8.13, 8.14, 8.15 договору сторони домовилися, що вся електронна переписка по умовам цього договору ведеться шляхом надсилання електронних листів на електронну адресу сторін. Електронна адреса відповідального представника постачальника - "ІНФОРМАЦІЯ_2". Електронна адреса відповідального представника покупця - " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Договір підписаний представниками сторін і завірений печатками юридичних осіб.

На виконання умов договору та відповідно до платіжної інструкції № 8043 від 19 квітня 2024 року, позивач перерахував відповідачеві 1 500 000,00 грн з призначенням платежу "за кукурудзу, дог 17/3-04/24К від 17 квітня 2024 року, рах 10 від 18 квітня 2024 року, у т.ч. ПДВ 14 % 184210,53 грн. " /а.с. 14 /.

Відповідач повернув кошти у сумі 1 500 000,00 грн за платіжною інструкцією № 1554 від 19 квітня 2024 року, зазначивши призначенням платежу "повернуто авансовий платіж за кукурудзу, у т.ч. ПДВ 14 % 184210,53 грн. " /а.с. 14 на звороті/.

22 квітня 2024 року о 14:38 год. позивач на електронну адресу відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3 надіслав електронний лист про подачу автотранспорту на навантаження, у якому повідомлялось, що 24 квітня 2024 року позивач збирається поставити машини під завантаження кукурудзи згідно з договорами № 17/02-04/24К та № 17/03-04/24К від 17 квітня 2024 року. Також зазначено, що за можливості надати і навантажити кукурудзу раніше, товариство зможе надати машини раніше /а.с. 20/.

Аналогічного змісту електронний лист позивач надіслав відповідачу 22 квітня 2024 року о 14:42 год. /а.с. 19/.

24.04.2024 р. о 14:30 год. позивач на електронну адресу відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслав електронний лист, у якому повідомив про направлення листів навантаження під завантаження кукурудзи згідно договорів № 17/02-04/24К та № 17/03-04/24К /а.с. 18/.

Додатків до такого листа - листів навантаження матеріали справи не містять.

Разом з тим, відповідно до листа від 24 квітня 2024 року вих. № 236 /а.с. 17/ ТОВ "Амбра Грейн" просило П(О)СП "Колос" відвантажити з 24 квітня 2024 року на автомобільний транспорт кукурудзу урожаю 2023 року згідно з договором поставки № 17/3-04/24К від 17 квітня 2024 року. У листі надано перелік автомобільного транспорту, який складається з 12 авто (марку авто, номер авто) та перелік водіїв (прізвище, ім`я, по батькові водія та номер водійського посвідчення). Доказів направлення такого листа відповідачу матеріали справи не містять.

ТОВ "Амбра Грейн" стверджує про прибуття транспорту 24 квітня 2024 року на виконання умов договору, тоді як П(О)СП "Колос" не допустив транспорт на свою територію для навантаження. У зв`язку з цим листом від 30 квітня 2024 року № 244 ТОВ "Амбра Грейн" вимагало від П(О)СП "Колос" сплатити штрафні санкції в сумі 249 865,57 грн. за порушення строків поставки товару за договором поставки від 17 квітня 2024 року № 17/3-04-24К /а.с. 11/. Даний лист був отриманий П(О)СП "Колос" 28 травня 2024 року, що підтвердується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 13/.

ТОВ "Амбра Грейн" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з П(О)СП "Колос" 78 865,57 грн. пені та 171 000,00 грн. штафу, нарахованих на підставі умов п.5.4, 5.5 договору за порушення термінів поставки.

До позовної заяви ТОВ "Амбра Грейн" додав договір про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажу № 27102022 /а.с. 21 на звороті - 22/, укладений 24 квітня 2024 року між ТОВ "Амбра Грейн" та фізичною особою-підприємцем Кулевським Євгенієм Олександровичем, та акт виконаних робіт від 26 квітня 2024 року № 5/24, згідно з яким ФОП Кулевський Є.О. та ТОВ "Амбра Грейн" погодили, що виконані наступні роботи: надання послуг перевезення згідно договору № 08042024 від 08 квітня 2024 року, холостий пробіг смт: Попільня - с. Стара Котельня.

Відповідач П(О)СП "Колос" позовні вимоги не визнає і заперечує факт направлення позивачем автотранспортних засобів до складу відповідача, як це передбачено умовами п.п.4.1-4.2 договору, відповідно заперечує факт невиконання ним/відповідачем умов договору.

Суд першої інстанції відмовив у позові, оскільки не встановив підстави для стягнення з відповідача пені та штрафу, і колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з урахуванням такого.

Господарський договір згідно зі ст.174 ГК України є однією із підстав виникнення господарського зобов`язання.

На умовах договору № 17/3-04/24К від 17 квітня 2024 року сторонами встановлені правовідносини з поставки, які врегульовані нормами глави 54 ЦК України та главою 30 ГК України.

Згідно зі ст.ст.1-4, 181 ГК України до господарських відносин застосовуються правила Цивільного кодексу України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Статтею 175 ГК України визначено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 265 ГК України, ч.1 ст.712 ЦК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.6 ст. 265 ГК України та ч.2 ст. 712 ЦК України до відносин поставки до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Згідно ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Дослідивши надані позивачем докази, колегія суддів відзначає, що не має значення в межах предмету доказування та обставина, що відповідач повернув позивачеві кошти у сумі 1500000,00 грн. за платіжною інструкцією від 19 квітня 2024 року, зазначивши призначенням платежу "повернуто авансовий платіж за кукурудзу, у т.ч. ПДВ 14 % 184210,53 грн. " /а.с. 14 на звороті/. Відповідач пояснив таке повернення коштів тим, що на час одержання від позивача суми 1500000,00 грн не було одержано підписаного примірника договору, що викликало сумніви у розумінні обов`язків постачальника.

Разом з тим, звертається увага, що відповідно до п. 3.2 договору оплата вартості поставленого товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах попередньої оплати на підставі виставленого рахунку. Натомість рахунок на оплату як підстава платежу до суду не наданий, і відповідач заперечує виставлення такого рахунку.

Доказів одержання (дати одержання) сторонами - як позивачем, так і відповідачем - підписаного примірника договору матеріали справи не містять. Натомість обидві сторони в обґрунтування своїх доводів і заперечень посилаються на умови договору № 17/3-04-24К від 17 квітня 2024 року, і відповідач наполегливо заявляє про намір виконувати поставку на умовах цього договору, тому колегія суддів оцінює наданий суду договір поставки № 17/3-04/24К, укладений 17 квітня 2024 року. ТОВ "Амбра Грейн" як покупцем та ПОСП "Колос" як постачальником /а.с. 7 - 8/, як належний, допустимий і достовірний доказ у справі.

Отже, відповідно до умов п. 4.1 договору постачальник зобов`язаний передати товар у розпорядження покупцеві на своєму складі, готовим до транспортування за адресою: Україна, 13412, Житомирська область, Бердичівський район, с. Нова Котельня. Тому саме на позивача покладається обов`язок одержати товар на складі відповідача.

Натомість доказів вчинення позивачем таких дій немає, що виключає відповідальність відповідача.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що електронне листування, зокрема, листи від 22 квітня 2024 року із повідомленням про те, що 24 квітня 2024 року позивач збирається поставити машини під завантаження кукурудзи згідно договорів № 17/02-04/24К та № 17/03-04/24К від 17 квітня 2024 року, за своїм змістом є свідченням про намір одержати товар - без вказівки про конкретні автомобілі та водіїв.

Відповідач заперечує отримання зазначених електронних листів. Водночас, відповідно до положень статті 74 ГПК України, кожна сторона, зокрема позивач, зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх позовних вимог, надавши суду відповідні докази у встановленому порядку.

Подані позивачем роздруківки (копії) електронного листування не засвідчені у встановленому порядку. Хоча позивач зазначає про наявність у нього оригіналу такого електронного доказу, суду ці оригінали не надані. Відповідно до частин 3-4 статті 96 ГПК України, учасники справи мають право подавати електронні докази у вигляді паперових копій, засвідчених згідно із законодавчими вимогами. Водночас паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Сторона, яка подає копію електронного доказу, зобов`язана вказати на наявність у неї або іншої особи його оригіналу.

Відповідно до ч. 5 ст. 96 ГПК України суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів викладені у постановах Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 922/51/20 та від 14 грудня 2021 року у справі № 910/17662/19 і враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ч.4 ст. 236 ГПК України.

Отже, суд може розглядати наведене електронне листування між особами в сукупності з іншими доказами.

Позивач стверджує, що на виконання умов договору ТОВ "Амбра Грейн" забезпечив прибуття транспорту, а саме автомашини НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 з водієм ОСОБА_1 на територію складу П(О)СП "Колос", але йому не відкрили ворота та не пустили на територію. Про такі обставини водієм ОСОБА_1 надані письмові пояснення /а.с. 21/.

До позовної заяви ТОВ "Амбра Грейн" долучено акт виконаних робіт від 26 квітня 2024 року № 5/24 /а.с. 23/. Згідно з його змістом, ФОП Кулевський Є.О. на підставі договору № 8042024 від 08 квітня 2024 року виконав для ТОВ "Амбра Грейн" такі роботи та послуги: надання послуг перевезення відповідно до договору - холостий пробіг за маршрутом смт Попільня - с. Стара Котельня. У документі зазначено, що виконані роботи відповідають умовам договору, а їх загальна вартість становить 3600,00 грн. Акт підписаний представниками обох сторін та засвідчений печаткою позивача.

Одночасно суду наданий договір про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажу № 27102022, укладений 24 квітня 2024 року між ТОВ "Амбра Грейн" /замовник/ та фізичною особою-підприємцем Кулевським Євгенієм Олександровичем/виконавець /а.с. 21 - 22 на звороті/.

31 липня 2024 року відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с. 60- 65), у якому зазначив, що акт виконаних робіт № 5/24 від 26 квітня 2024 року, доданий до позову, містить посилання на договір № 08042024 від 08 квітня 2024 року. Водночас, за твердженнями позивача, холостий пробіг здійснювався на підставі іншого договору про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажу - № 27102022 від 24 квітня 2024 року. Таким чином, наданий суду акт виконаних робіт № 5/24 був складений у межах зовсім іншого договору.

Крім того, відповідач пояснив, що територія П(О)СП "Колос" не є закритою і не облаштована пунктом пропуску на територію, тому є незрозумілими пояснення водія Кулевського О.О. про не допуск автомобіля для завантаження.

09 серпня 2024 року позивач подав до суду першої інстанції відповідь на відзив /а.с. 70 - 79/ із поясненнями про те, що помилково надав інший договір та у зв`язку з цим просив суд долучити договір про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажу від 08 квітня 2024 року № 08042024 укладений ТОВ "Амбра Грейн" як замовником та фізичною особою-підприємцем Кулевським Євгенієм Олександровичем як виконавцем.

14 серпня 2024 року відповідач подав до суду першої інстанції заперечення на відповідь на відзив /а.с. 80 - 84/, у яких звернув увагу, що у акті виконаних робіт № 5/24 від 26 квітня 2024 року, яким позивач підтверджує подачу транспорту для відвантаження товару, зазначено, що холостий пробіг було здійснено з смт. Попільня до с. Стара Котельня, тоді як склад П(О)СП "Колос" знаходиться в с. Нова Котельня, про що зазначено в договорі. Натомість село Стара Котельня і село Нова Котельня є різними населеними пунктами.

20 серпня 2024 року позивач подав до суду першої інстанції додаткові пояснення /а.с. 87 - 85 /, стверджуючи про помилку в акті, та у зв`язку з цим надав суду коректний/замінений акт, за змістом якого ФОП Кулевський Є.О. та ТОВ "Амбра Грейн" підтверджують надання послуг перевезення згідно з договором № 08042024 від 08 квітня 2024 року: холостий пробіг з смт Попільня до с. Нова Котельня.

Колегія суддів оцінює такі письмові пояснення водія і надані суду договори і акти про виконані транспортні послуги від 26 квітня 2025 року як неналежні та недостовірні докази, враховуючи наступне.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року. у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Некоректне оформлення і подання суду доказів ставить під сумнів зміст доводів позивача про те, що ним направлена для завантаження автомашина НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 з водієм ОСОБА_1, яка не була допущена на територію відповідача.

Звертається увага, що належним доказом виконання перевезення з урахуванням норм ст.76 ГПК України, ст.8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (зі змінами) має бути товарно-транспортна накладна чи подорожній лист (якщо використовується підприємством). Натомість такі облікові документи суду не надані.

Довіреність № 43 від 24 квітня 2024 року видана позивачем Кулевському Олександру Олександровичу на отримання від П(О)СП "Колос" цінностей за рахунком № 10 від 18 квітня 2024 року є одностороннім документом, який видається на підтвердження повноважень, тому сама по собі не підтверджує факт господарської операції.

За відсутності належних доказів, письмові пояснення чи акт виконаних робіт, оспорюваного і відкоригованого на стадії судового розгляду змісту, не може оцінюватись судом як належні, допустимі та вірогідні докази про подію, яка мала б значення в контексті предмету спору.

Одночасно колегія суддів звертає увагу, що за умовами п. 4.1 договору визначено, що поставка здійснюється в повному обсязі на умовах FCA, відповідно до "Інкотермс-2020", і постачальник зобов`язаний передати товар покупцеві на своєму складі, готовим до транспортування за адресою: Україна, 13412, Житомирська область, Бердичівський район, с. Нова Котельня в строк до "24" квітня 2024 року включно.

Згідно з п. 4.2. договору постачання товару здійснюється автомобільним транспортом залучених покупцем перевізників, повноваження яких мають бути підтверджені відповідною інформацією, якщо інше не визначено умовами даного договору.

Як зазначено вище, на виконання п.4.2 договору позивач надав відповідну інформацію про перелік автомобільного транспорту та водіїв для відвантаження товару листом № 236 від 24 квітня 2024 року /а.с.17/. Натомість відсутні докази, що будь який автомобільний транспорт із водіями з наведеного переліку протягом спірного періоду був направлений позивачем до відповідача для одержання товару/кукурудзи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід.

З огляду на викладене колегія суддів зазначає, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі статтею 277 Господарського процесуального кодексу України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбра Грейн" залишається без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 14 листопада 2024 року у справі №906/744/24 - без змін.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбра Грейн" на рішення Господарського суду Житомирської області від 14 листопада 2024 року у справі №906/744/24- залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 14 листопада 2024 року у справі №906/744/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до частини 3 статті 287 ГПК України, дана справа не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини

Справу №906/744/24 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "05" березня 2025 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Маціщук А.В.