УХВАЛА

м. Київ

10.03.2025Справа № 910/2690/25

Суддя Пукшин Л.Г., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТО ЛІЗИНГ» (04053, м. Київ, вул. Вознесенський узвіз, буд. 10-а, кімната 210, ідентифікаційний код 44030034)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Плюс" (04116, м. Київ, вул. Кирило-Мефодіївська, буд. 14/2, ідентифікаційний код 32586973)

про стягнення 1 181 529,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОСТО ЛІЗИНГ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Плюс" про стягнення 1 181 529,03 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Так, згідно пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено одну майнову вимогу про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Плюс" 1 181 529,03 грн, що складається з основного боргу у розмірі 1 035 000,00 грн, пені у розмірі 89 240,03 грн, інфляційне збільшення у розмірі 47 263, 47 грн та 3% річних у розмірі 10 025,53 грн.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги майновий характер спору, при поданні даного позову має бути сплачений судовий збір за одну майнову вимогу, що складає 17 722,94 грн (1 181 529,03 грн х1,5).

Разом з тим, позовна заява позивачем подана до суду через підсистему "Електронний суд".

Відповідно до частин першої, четвертої статті 6 ГПК України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС), яка забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі.

Абзацом 2 частини восьмої статті 6 ГПК України передбачено право особи, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, на подання процесуальних, інших документів, вчинення інших процесуальних дій в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" унормовано застосування коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, якщо процесуальні документи, передбачені частиною другою цієї статті, подано в електронній формі.

Отже, з урахуванням зазначених положень, а також з огляду на обставини подання позивачем позовної заяви через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягає сплаті за звернення до суду з даною позовною вимоги про стягнення 1 181 529,03 грн. становить 14 178,35 грн (17 722,94 грн х 0,8).

Однак, до матеріалів позовної заяви не долучено жодного доказу на сплату судового збору.

Таким чином, позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Крім іншого, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, у поданій позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОСТО ЛІЗИНГ" зазначає, що «під час зустрічі, яка відбулась орієнтовно 20.04.2024 в офісі Заявника за адресою: 04053, м. Київ, вул. Вознесенський узвіз, 10-А, каб. 210, між Заявником, Лізингоодержувачем та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ID-картка № НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) між сторонами було узгоджено надання ТЗ Лізингоодержувачем у нетривале користування, на 7 днів, ОСОБА_1. в межах м. Києва».

При цьому, суд зазначає, що позивачем будь-яких доказів на підтвердження вищенаведеного, а саме доказів надання транспортного засобу Лізингоодержувачем у нетривале користування, на 7 днів, ОСОБА_1. в межах м. Києва, матеріали позовної заяви не містять.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСТО ЛІЗИНГ" не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху для усунення позивачем зазначених недоліків.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що після усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Керуючись ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСТО ЛІЗИНГ" без руху.

2. Встановити позивачу шестиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

Ухвала набирає законної сили 10.03.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Г. Пукшин