ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1529/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., за участю секретаря судового засідання Толкунової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бона Менте" про розстрочення виконання рішення суду у справі

за позовом: Комунальної установи "Одесреклама" Одеської міської ради (, 65022, м. Одеса, вулиця Косовська, буд. 2Д)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бона Менте" (, 65045, м. Одеса, пров. Олександрівський, буд. 27-А, кв. 5)

про стягнення 3376955,20 грн.

за участю представників учасників справи:

від позивача (стягувача): Джига Віталій

від відповідача (боржника): Антон Василик

в с т а н о в и в:

Позивач Комунальна установа "Одесреклама" Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Бона Менте" про стягнення 3376955,20 грн.

Ухвалою від 26.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та вирішено інші процесуальні питання.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.10.2024 позовні вимоги Комунальної установи "Одесреклама" Одеської міської ради задоволено частково.

12.11.2024 до суду від відповідача надійшла заява про розстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 10.10.2024 строком на 12 місяців.

Ухвалою суду від 15.11.2024 для розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду призначено судове засідання на 27.11.2024

18.11.2024 від Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов запит (ухвала) про направлення до суду апеляційної інстанції матеріалів справи №916/1529/24 у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Комунальної установи "Одесреклама" Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 10.10.2024.

Ухвалою суду від 19.11.2024 зупинено провадження у справі №916/1529/24 в частині розгляду заяв про ухвалення додаткового судового рішення суду та розстрочення виконання рішення суду до розгляду апеляційної скарги Комунальної установи "Одесреклама" Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 10.10.2024 та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

10.02.2025 матеріали справи №916/1529/24 повернуто до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою суду від 11.02.2024 провадження у справі №916/1529/24 поновлено.

17.02.2024 до суду від відповідача надійшли уточнення до заяви про розстрочення виконання рішення у цій справі, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Бона Менте" просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 10.10.2024 у справі №916/1529/24 строком на 12 місяців з моменту постановлення ухвали про розстрочення виконання судового рішення загальною сумою 700963,62 грн. рівними щомісячними частинами (платежами).

У судовому засіданні 27.02.2025 господарський суд зобов`язав позивача надати бухгалтерську довідку щодо залишку заборгованості, стягнутої рішенням суду у даній справі, та оголосив перерву до 05.03.2025.

05.03.2025 до суду від позивача надійшла заява про долучення доказів.

У судове засідання 05.03.2025 з`явились представники сторін, які у судовому засіданні надали пояснення по суті заяви.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бона Менте" про розстрочення виконання рішення суду у справі №916/1529/24, дослідивши подані до заяви докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Вказані положення кореспондуються з частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Відповідно до частини 1 статті 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною 1 статті 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як передбачено статтею 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Суд звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п.40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", №22774/93, п.74, ECHR 1999-V).

Господарський суд, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року (пункт 43), зазначає, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення, при цьому винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Відтак, особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Згідно з ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися. Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

При цьому, при вирішенні заяви сторони про розстрочку виконання рішення судом враховується те, що задоволення вказаної заяви можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Так, у заяві про розстрочення виконання судового рішення від 12.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бона Менте" просило суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 10.10.2024 строком на 12 місяців рівними платежами по 169784,76 грн. щомісяця.

17.02.2025 відповідач звернувся до суду з уточненою заявою про розстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 10.10.2024.

В обґрунтування подання до суду цієї заяви відповідачем наголошено, що 13.02.2025 та 14.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бона Менте" здійснило погашення заборгованості згідно рішення Господарського суду Одеської області від 10.10.2024 у загальному розмірі 1336451,62 грн., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями. Таким чином, за твердженнями відповідача, станом на дату подання до суду цієї заяви залишок заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Бона Менте" перед Комунальною установою "Одесреклама" Одеської міської ради згідно рішення Господарського суду Одеської області від 10.10.2024 становить 700963,62 грн.

З урахуванням наведеного відповідач просив суд розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців з моменту постановлення ухвали про розстрочення виконання судового рішення загальною сумою 700963,62 рівними щомісячними частинами (платежами) по 58413, 64 грн. щомісяця.

Разом з цим, у судовому засіданні 27.02.2025 представником позивача повідомлено, що основна заборгованість, яка була предметом спору в межах справи № 916/1529/24, відповідачем була повністю погашена та зазначено, що не виконаним рішення суду від 10.10.2024 є в частині сплати відповідачем 77805,63 грн. пені та 32462,12 грн. судового збору.

В свою чергу представник відповідача заперечив щодо викладених позивачем обставин, наголосив, що в межах виконання рішення суду справі №916/1529/24 відповідачем сплачено лише 1336451,62 грн., а інші платежі були сплачені позивачу за поточну заборгованість.

У судовому засіданні 27.02.2025 господарський суд зобов`язав позивача надати бухгалтерську довідку щодо залишку заборгованості, стягнутої рішенням суду у даній справі.

05.03.2025 позивачем надано до суду бухгалтерську довідку, з якої вбачається, що за період 01.02.2022 по 31.03.2024 основна заборгованість у відповідача перед позивачем відсутня.

З цього приводу у судовому засіданні представником позивача надано усні пояснення, в яких повідомлено суду, що при сплаті заборгованості у призначеннях платежу відповідачем не було відображено за який саме період сплачуються відповідні кошти, а отже позивачем зараховано їх в рахунок погашення основного боргу, який був предметом спору у справі №916/1529/24.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідачем після ухвалення Господарським судом Одеської області рішення від 10.10.2024 здійснена повна оплата основної заборгованості, про що свідчать надані до матеріалів докази, зокрема, платіжні інструкції, витяг з інформації про надходження коштів від відповідача та бухгалтерська довідка.

Отже, з урахуванням того, що рішення Господарського суду Одеської області від 10.10.2024 у справі № 916/1529/24 станом на момент розгляду цієї заяви виконано на суму 1927150,63 грн., суд вважає, що відстрочення виконання рішення в частині, яке вже виконано, є недоцільним та суперечить суті відстрочки судового рішення.

При цьому судом не приймаються доводи відповідача щодо зарахувань/не зарахувань його сплат, оскільки відповідач у платіжних інструкціях у призначеннях платежу не зазначав, яку саме заборгованість та за який період він погашає, а тому позивач мав повне право зарахувати її на власний розсуд, в тому числі і за заборгованість в межах справи №916/1529/24.

Інших доказів на спростування зазначених позивачем обставин відповідачем не надано.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, наразі не виконаним рішення суду від 10.10.2024 є в частині сплати відповідачем 77805,63 грн. пені та 32462,12 грн. судового збору.

Отже, враховуючи зазначене, а також те, що інтерес позивача полягає у отриманні належних йому сум, а інтерес відповідача полягає у погашенні наявної заборгованості в умовах наявних можливостей, та відсутність в матеріалах справи доказів, які свідчать про ухилення відповідача від виконання рішення суду у даній справі, суд дійшов висновку, що розстрочення виконання рішення в цій справі на 2 місяці (до 15.03.2025 у сумі 55132,38 грн., до 15.04.2025 в сумі 55132,37 грн.) не порушить баланс інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати судове рішення при максимальному дотриманні співмірності наслідків для боржника з інтересом кредитора отримати грошові кошти у повному обсязі.

Водночас господарський суд наголошує на тому, що відстрочення виконання рішення жодним чином не зменшує суму грошових коштів, яка має бути сплачена відповідачем на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 10.10.2024 у справі №916/1529/24, натомість, таке відстрочення забезпечить реальне виконання останнім цього рішення без накопичення боргів, тобто дозволить досягти мети виконання судового рішення з дотриманням балансу інтересів обох сторін (співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора), тим більше, що тривалість відповідного відстроченням для стягувача не є надмірною та підлягає визначенню з урахуванням дозволених процесуальним законом меж.

Керуючись ст.ст.234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бона Менте" про розстрочення виконання рішення суду задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 10.10.2024 у справі №916/1529/24 у частині сплати суми пені в розмірі 77802,63 грн. та судового збору в розмірі 32462,12 грн. на 2 місяці наступним чином:

- до 15.03.2025 - 55132,38 грн.;

- до 15.04.2025 - 55132,37 грн.;

3. У решті заяви відмовити.

Суддя Сулімовська Марина Богданівна

Ухвала суду набрала законної сили 05.03.2025 та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.ст. 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено і підписано 06.03.2025.