номер провадження справи 3/109/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
06.03.2025 Справа № 908/3008/24
м. Запоріжжя, Запорізька область
Господарський суд Запорізької області у складі судді Педорича С.І.,
за участю секретаря судового засідання Петруніної С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма Будінвестальянс» про ухвалення додаткового рішення у справі щодо судових витрат№908/3008/24
про стягнення коштів 176 221,44 грн,
за участю представників учасників справи:
представник позивача Денисюк Оксана Іванівна (в режимі відеоконференції) - адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1685 від 27.06.2019, ордер серії ВК №1155741 від 14.11.2024;
представник відповідача Іваниця Олена Олександрівна (в залі суду) - адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №001650 від 30.05.2018, ордер серії АР № 1203040 від 05.12.2024.
СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.
18.11.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма Будінвестальянс» (скорочене найменування ТОВ «БФ Будінвестальянс») до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» (скорочене найменування ТОВ «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ») про стягнення 176 221,44 грн штрафних санкцій. Судові витрати у справі просить покласти на відповідача.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2024 справу № 908/3008/24 передано на розгляд судді Педоричу С.І.
Ухвалою суду від 21.11.2024 відкрито провадження у справі №908/3008/24; присвоєно справі номер провадження 3/109/24; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.
Ухвалою суду від 18.12.2024 постановлено розглядати справу №908/3008/24 за правилами загального позовного провадження;розгляд справи здійснювати зі стадії відкриття провадження у справі; підготовче судове засідання призначено на 15.01.2025 об 10:00 год.; учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.02.2025 у справі №908/3008/24 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» (вулиця Сергія Синенка, буд. 65-А, кв. 19, м. Запоріжжя, 69041; ідентифікаційний код юридичної особи 41323648) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма Будінвестальянс» (вул. Ратівська, буд. 1а, с. Часлівці, Ужгородський район, Закарпатська область, 89435; ідентифікаційний код юридичної особи 42481278) суму 176 221,44 грн (сто сімдесят шість тисяч двісті двадцять одну гривню 44 коп.) штрафних санкцій та суму 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) витрат зі сплати судового збору.

25.02.2025через систему «Електронний суд» до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма Будінвестальянс» про ухвалення додаткового рішення у справі щодо судових витрат, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою суду від 27.02.2025 заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 06.03.2025.

Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк до 05.03.2025 для надання суду обґрунтованих письмових заперечень на заяву позивача.

05.03.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про зменшення суми витрат на правничу допомогу.

У судовому засіданні 06.03.2025 технічна фіксація здійснювалась за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.

Представник позивача підтримала заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти заяви позивача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі.

У судовому засіданні 06.03.2025 суд визнав наявні документи достатніми для об`єктивного та всебічного розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення, внаслідок чого, в порядку статей 240, 244 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення, повідомлено, що повне додаткове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин додаткового рішення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Під час подання позовної заяви позивачем було вказано орієнтовний розмір суми судових витрат на правничу допомогу. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат позивача на правову (правничу) допомогу становив суму 20 000,00 грн. Також позивачем зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу, докази понесення яких буде надано протягом п`яти днів після винесення судового рішення у справі.

У заяві про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу позивач просить стягнути суму 20 000,00 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач надав заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій ТОВ «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» вважає, що дана справа не є складною справою, що не потребувало значного часу та складності для підготовки позовної заяви (це якщо позов складений адвокатом), позов взагалі складається з 6-ти аркушів, один з яких сформовані в Електронному кабінеті реквізити сторін, останній аркуш перелік додатків, відповіді на відзив. Тобто, зазначений розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним та завищений, не є співмірним з позовними вимогами, що такий розмір витрат є необґрунтованим та непропорційним предмету позову

ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 1312 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

У силу дії пункту 12 частини 3 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частинами першою та другою статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розгляд справи №908/3008/24 здійснювався в порядку загального позовного провадження.

При цьому суд враховує, що позивачем дотримано процесуального строку подачі доказів на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

У позові вказано орієнтовний розмір судових витрат у вигляді правничої допомоги, які позивач очікував понести при розгляді справи, в розмірі 20 000,00 грн.

Рішення у справі ухвалено 20.02.2025.

Заяву про понесені судові витрати на професійну правничу допомогу сформовано позивачем в системі «Електронний суд» 25.02.2025, зареєстрована судом 25.02.2025. До заяви на підтвердження на підтвердження витрат надано: копію ордеру серії ВК №1155741 від 14.11.2024; копію договору про надання правової допомоги адвокатським об`єднанням №01/11-1 від 04.11.2024, копію додатку №1 до договору №01/11-1 від 04.11.2024 акт приймання-передачі наданих послуг №20/02-1 від 20.02.2025; копію рахунку на оплату №20/02-1 від 20.02.2025; копію платіжної інструкції №3296 від 24.02.2025 про сплату 20 000,00 грн; копію банківської виписки про зарахування коштів в розмірі 20 000,00 грн; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Денесюк О.І. РН № 1685 від 27.06.2019; випію витягу з ЄДР щодо АО «Прищепа і партнери».

Чинне процесуальне передбачає надання попереднього розрахунку судових витрат, в тому числі щодо правничої допомоги, а докази понесення цих витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Позивачем строки подачі доказів понесених судових витрат дотримано, про що зазначено вище.

Позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача 20 000,00 грн витрат на професійну (правничу) допомогу.

Суд, розглянувши заяву позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вивчивши заперечення відповідача та вислухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 3ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.ч. 3, 4ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява N19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI).

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 127 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (п. п. 130-132, 134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).

У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Так, 04.11.2024 між ТОВ «БФ Будінвестальянс» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Прищепа і Партнери» укладено договір про надання правової допомоги адвокатським об`єднанням, згідно з п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу Клієнту в обсязі та на мовах, передбачених даним Договором.

За змістом п. 2.1.1. Договору Адвокатське об`єднання здійснює підготовку всіх необхідних матеріалів та представництво інтересів Клієнта в Господарському суді Запорізької області з питань розгляду справи за позовом клієнта до ТОВ «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» про стягнення штрафних санкцій по договору про надання послуг №2 від 25.03.2024, підписаного між ТОВ «БФ Будінвестальянс» та ТОВ «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ».

Вартість послуг, що надається Адвокатським об`єднанням визначається фіксованою сумою та становить 20 000,00 грн, які Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню протягом 30 (тридцяти днів) після вставлення відповідного рахунку. Послуги Адвокатського об`єднання Клієнт оплачує в гривнях шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання, що фіксується в підписаних актах про надання юридичної допомоги та рахунку-фактурі, без ПДВ (п. 4.1 Договору).

Строк дії договору до 31.12.2025 (п.7.1 Договору).

20.02.2025 між Клієнтом та Адвокатським об`єднанням підписано акт приймання-передачі наданих послуг №20/02-1 (додаток №1 до Договору).

В акті сторони погодили, що Клієнт прийняв наведені акті послуги, на дані Адвокатським об`єднанням під час розгляду справи №908/3008/24, та немає жодних претензій до їх виконання.

В акті наведено детальний опис робіт: розгляд та аналіз наданих Клієнтом документів 2 години роботи адвоката; написання позовної заяви 4 години роботи; ознайомлення з відзивом на позовну заяву, підготовка відповіді на відзив 3 години роботи; участь в судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції 1 година роботи.

Загальна вартість робіт, яку сторони погодили,становить 20 000,00 грн.

З матеріалів справи убачається, що правничу допомогу у цій справі у вигляді представництва інтересів в суді надано позивачу адвокатом Денисюк О.І. на підставі ордеру серії ВК №1155741 від 14.11.2024, який було видано позивачем для представництва та захисту інтересів позивача у Господарському суді Запорізької області на підставі договору про надання правової допомоги №01/11-1 від 04.11.2024.

Отже, сума гонорару сторонами була встановлена у фіксованому обсязі в розмірі 20 000,00 грн.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 ГПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Суд бере до уваги, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо).

Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду в постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Правова позиція, наведена вище, викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.

Отже, співставляючи вартість наданих юридичних послуг адвокатом в межах даної справі, беручи до уваги наведені відповідачем доводи щодо завищеного розміру витрат, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем до відшкодування судові витрати на правову допомогу у загальному розмірі 20 000,00 грн не відповідають критеріям розумності, співмірності та пропорційності до предмету спору та складності справи, зокрема, в частині підготовки позовної заяви з додатками до позову та подача їх до суду, аналізу судової практики ,підготовки відзиву тощо.

Проаналізувавши акт виконаних робіт та звіт до нього, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з обставин даної справи, суд дійшов висновку щодо неспівмірності заявлених витрат та наданих послуг, оскільки справа не є складною (малозначною), зважаючи на ціну позову та обсяг матеріалів у справі, кількість підготовлених процесуальних документів (позовна заява з додатками та відповідь на відзив), нескладні розрахунки заявленої до стягнення суми, враховуючи зміст виконаних адвокатом робіт та наданих послуг під час розгляду даної справи, суд вважає обґрунтованим розміром витрат на правничу допомогу у даній справі в сумі 8 000,00 грн.

Здійснюючи розподіл понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, зважаючи на доведеність неспівмірності таких витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, який підлягає покладенню на відповідача та наявності підстав для стягнення з відповідача суми відшкодування витрат на оплату правничої допомоги у загальній сумі 8000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236 242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма Будінвестальянс» про стягнення судових витрат у справі №908/3008/24 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» (вулиця Сергія Синенка, буд. 65-А, кв. 19, м. Запоріжжя, 69041; ідентифікаційний код юридичної особи 41323648) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма Будінвестальянс» (вул. Ратівська, буд. 1а, с. Часлівці, Ужгородський район, Закарпатська область, 89435; ідентифікаційний код юридичної особи 42481278) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн (вісім тисяч гривень 00 коп.). Видати наказ.

У решті вимог заяви відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 12.03.2025.

Направити додаткове рішення суду учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси в електронній формі із застосуванням ЄСІТС.

Суддя С.І. Педорич