ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Чернівці

28 лютого 2025 року Справа № 926/47/25

Суддя Господарського суду Чернівецької області Гушилик С.М., за участю помічника судді Петровської В.С., яка за дорученням судді виконує повноваження секретаря судового засідання, розглянувши справу №926/47/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, б.26, оф.411)

До відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 235781,14 грн

За участю представників:

Від позивача: Глуховецький О.С. - представник (дог. від 01.10.2024р.)

Від відповідача: ОСОБА_1

Судове засідання проведене в режимі відеоконференції в системі відеоконференцзв`язку «EasyCom».

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №460679-КС-002 від 11.03.2023 року в сумі 235781,14 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 45557,48 грн та заборгованість за процентами в розмірі 190223,66 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у терміни, визначені договором №460679-КС-002 від 11.03.2023 року, що призвело до нарощення заборгованості за кредитом та відсотками. У зв`язку із порушенням умов договору позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 45557,48 грн за період кредитування з 11.03.2023 року по 21.06.2024 року та заборгованість за процентами в розмірі 190223,66 грн.

09.01.2025 року відділом документального та інформаційного забезпечення суду зареєстровано матеріали позовної заяви від 08.01.2025 року за вх.№47, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2025 року позовну заяву за вх.№47 передано судді Гушилик С.М.

Ухвалою суду від 13.02.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 04.02.2025 року та зобов`язано АТ "ПриватБанк" надати суду документи з інформацією чи випускалась банківська картка на ім`я ОСОБА_1 та інформацію про рух коштів (виписку) по його банківській картці.

15.02.2025 року від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (вх.№204).

У судовому засіданні 04.02.2025 року оголошено перерву до 25.02.2025 року, про що представники сторін повідомлені належним чином.

05.02.2025 року засобами поштового зв`язку від АТ КБ "ПриватБанк" надійшла інформація (вх.№537), які витребувана ухвалою суду від 13.02.2025 року.

У судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, а представник відповідача, в свою чергу, не заперечував, що отримував кредитні кошти та не погасив всю суму у зв`язку із відсутністю коштів.

Дослідивши всі докази та з`ясувавши обставини справи, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у ст.129 Конституції України та ст.ст.13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2023 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позичальник) через веб-сайт Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (далі - кредитодавець)://bizpozyka.com/ подав заяву на відкриття рахунку та анкету про приєднання до договору про надання кредиту (електронна форма) та Правил про надання грошових коштів у кредит, текст яких розміщено на сайті кредитодавця (далі - Правила).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" направило ФОП ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-5357 на номер телефону НОМЕР_1 , зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті.

11.03.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 уклали договір №460679-КС-002 про надання кредиту (далі - договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Відповідно до п.1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 75000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами.

Сторони погодили, строк кредиту 24 тижні, стандартна ставка в день 2,00000000, плата за користування кредитом є фіксованою нижена процентна ставка становить 1,15012667, комісія за надання кредиту 11250,00 грн, термін дії договору до 26.08.2023 року, орієнтована загальна вартість кредиту становить 195000,00 грн.

Відповідно до п.2 договору протягом строку (терміну) кредитування процента ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом) нараховуються за ставкою вказаною у п.1 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п.3 договору і розраховується в порядку описаному нижче.

Згідно з п.2.1 договору, у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п.3 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 1 договору.

Відповідно до п.2.2 договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, шо наведений в п.3 договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п.1 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3 до договору, та до закінчення терміну дії договору.

У випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графікам платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з вражанням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного в наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті позичальника. Скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за стандартною процентною ставкою на умовах, викладених в цьому договорі не є зміною істотних умов цього договору.

Згідно з п.3 договору, сторони встановили графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов договору.

У разі прострочення позичальником дати сплати чергового платежу визначеного графіком, кредитодавець має право нараховувати штраф за кожент випадок такого порушення у розмірі 10% від загальної суми прострочення заборгованості в порядку, визначеному в розділі 3 Правил (п.4 договору).

Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись (п.5 договору).

У відповідності до п.16 договору він підписаний із використанням електронних підписів, з боку позивача електронним підписом та відповідача - електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-5357.

На виконання умов договору 11.03.2023 року кредитодавець перерахував позичальнику кредит в сумі 75000,00 грн на банківську картку № НОМЕР_2 , видану АТ КБ «ПриватБанк», яка емітована на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), що підтверджено випискою по вищевказаній банківській картці за період з 11.03.2023 року по 13.03.2023 року.

В матеріалах справи наявна копія договору №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) від 14.12.2017 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Елаєнс» (Фінансова Компанія) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (Організація).

Так, відповідно до довідок ТОВ «ФК «Елаєнс» від 20.07.2024р. вбачається, що останні видані ТОВ «Бізнес Позика» на підставі договору №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів та про інформаційнологічну взаємодію та приймання платежів, які успішно проведені в системі з наступними деталями операції на банківську платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 (номер, котрої позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті) перераховано кредитні кошти у загальному розмірі 75000,00 грн, що підтверджується довідками та платіжними квитанціями.

Протягом дії договору між сторонами укладено кілька додаткових угод, зокрема:

20.06.2023 року додаткова угода №1, якою визначено, що: позичальник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитодавцем за договором, станом на 20.06.2023р., в розмірі 72 888,87 грн., що включає: суму кредиту 45557,48 грн, проценти за користування кредитом 27331,39 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту становить: 141907,05грн.; процентна ставка за користування кредитом з 20.06.2023 року до 15.08.2023 року (включно) - 0,862595% в день, а в якщо строк прострочення чергового платежу становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 15.08.2023 року (включно) процентна ставка становитиме 1,15012667% в день, з 16.08.2023 року 1,15012667% в день; термін дії договору до 05.12.2023р.; строк кредиту: 270 днів.

17.08.2023 року №2, якою визначено, що: - позичальник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитодавцем за договором, станом на 17.08.2023р., в розмірі 85590,05 грн, що включає: суму кредиту 45557,48 грн; проценти за користування кредитом 40032,57 грн; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 165090,03 грн.; процентна ставка за користування кредитом: з 17.08.2023 року до 12.10.2023 року (включно) - 0,862595% в день, у разі, якщо строк прострочення чергового платежу становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 12.10.2023 року (включно) процентна ставка становитиме 1,15012667% в день. з 13.10.2023 року 1,15012667% в день; термін дії договору: до 29.02.2024р.; строк кредиту: 356 днів.

27.10.2023 року №3, якою визначено, що: - позичальник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитодавцем за договором, станом на 27.10.2023р., в розмірі 113434,10 грн, що включає: суму кредиту 45557,48 грн; проценти за користування кредитом 67876,62 грн; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту, в частині заборгованості становить: 215840,18 грн.; процентна ставка за користування кредитом: з 27.10.2023 року до 22.12.2023 року (включно) - 0,862595% в день, у разі, якщо строк прострочення чергового платежу становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 22.12.2023 року (включно) процентна ставка становитиме 1,15012667% в день, з 23.12.2023 року 1,15012667% в день, термін дії договору: до 21.06.2024р.; строк кредиту: 469 днів.

На виконання умов договору та додаткових угод, відповідачем було частково погашено заборгованість, так згідно розрахунку наданого позивачем, відповідач здійснював платежі несвоєчасно та в неповному обсязі, так останній платіж відповідачем було внесено 02.10.2023 року, зокрема відповідач протягом дії договору вніс в якості оплати 137623,93 грн, з яких: 11250,00 грн погашення комісії за надання кредиту, 96931,41 грн часткове погашення процентів за кредитом та 29442,52 грн часткове погашення тіла кредиту.

Докази визнання договору недійсним в матеріалах справи відсутні, які і відсутні докази погашення кредиту та відсотків.

Як стверджує позивач станом на день звернення з позовом, за відповідачем існує заборгованість за тілом кредиту в сумі 45557,48 грн та по відсотках, які нараховані по 21.06.2024 року в сумі 190223,66 грн, які він просить стягнути у судовому порядку.

Відповідач в свою чергу не заперечує факт укладення кредитного договору, отримання кредиту та прострочення платежів по кредиту, але посилаючись на відсутність фінансової можливості на погашення кредиту просить не стягувати з нього нарахованих сум.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши надані докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини у даній справі виникли внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним в електронній формі.

Суд зазначає, що згідно з ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закон) електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Як передбачено ч.12 ст.11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Приписами ст.12 Закону, передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п.12 ч.1 ст.3 Закону одноразовим ідентифікатором визнається алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Як встановлено судом, ФОП ОСОБА_1 підписав договір електроним підписом одноразовим ідентифікатором, погодився на умови ТОВ «Бізнес Позика», отримував кредитні кошти, що підтверджено довідкою АТ КБ «ПриватБанк» та довідками ТОВ «ФК «Елаєнс», та здійснював часткове погашення нарахованих платежів, але як фізична особа-підприємець 31.08.2024 року припинив здійснення підприємницької діяльності, що підтверджується витягом з ЄДР.

Згідно з ч.8 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до відповідного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п.1 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Одночасно ВП ВС в постанові від 25.06.2019 року у справі №904/1083/18 наголосила, що в разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її обов`язок укласти обов`язковий до укладення договір не припиняється, а залишається за нею як за фізичною особою, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Тобто, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, а відтак позивач правомірно звернувся про стягнення заборгованості саме до громадянина ОСОБА_1 .

Позивач є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 25.05.2020 року.

Як було зазначено вище, між позивачем (кредитодавець) та відповідачем (позичальник) укладено в електронній формі кредитний договір № 460679-КС-002 про надання кредиту від 11.03.2023 року, який підписаний сторонами із використанням електронних підписів.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За умовами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ч.ч.1-2 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Сторони досягли домовленості про те, що за користування кредитом позичальник сплачує фіксовану процентну ставку в день - 2,00000000 та фіксовану знижену процентну ставку за кредитом в день - 1,15012667, які нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в пункті 3 договору і розраховується в порядку описаному в пункті 2 договору. Крім цього, договором передбачено обов`язок ФОП ОСОБА_1 сплатити комісію за надання кредиту у розмірі 11250,00 грн.

Суд перевірив надані позивачем нарахування за тілом кредиту в сумі 45557,48 грн та по відсотках в сумі 190223,66 грн та дійшов висновку, що вони зроблені правомірно, а відтак є обґрунтованими, відповідачем не спростовані, отже такі вимоги підлягають задоволенню.

Щодо заявленої вимоги представника позивача - адвоката Глуховецького О.С. про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9780,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється включно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч.1 ст.58 ГПК України представником у справі може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч.4 ст.60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон).

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в ст.6 Закону, котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру (ч.1 ст.26 Закону).

Відповідно ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як свідчать матеріали справи, правова допомога Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» у даній справі надавалась Адвокатським об`єднанням «Правовий Баланс», в особі керуючого партнера адвоката Глуховецького О.С., що діє на підставі Статуту, на підставі договору від 01.10.2024 року (далі договір від 01.10.2024р.), відповідно до п.1.1 та п.1.2 якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу (надалі - правова допомога) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати захист, без обмежень здійснювати представництво інтересів клієнта та надавати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншим чинним законодавством, а клієнт зобов`язується оплатити виконавцю гонорар (винагороду) за надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору (на умовах окремих правочинів до цього договору).

Відповідно до п.4.4 та п.4.5 договору від 01.10.2024р. за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість (ціна) - гонорар (винагорода). Акт про надання правової допомоги вважається підписаним, а сума гонорару (винагороди) - узгодженою, якщо акт про надання правової допомоги підписаний обома сторонами.

Пунктом 4.6 договору від 01.10.2024р. передбачено, що в акті, який підписаний сторонами, сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість (ціну) правової допомоги - гонорару (винагороди). В цьому випадку сторони керуються умовами акта.

Як встановлено судом, між Адвокатським об`єднанням та клієнтом підписано та скріплено печатками акт №P--01/25 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 06.01.2025 року, відповідно до якого виконавцем були проведені роботи (надані послуги) згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.10.2024 року, а саме: за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 - 9780,00 грн та об`єднанням виставлено клієнту рахунок-фактуру №P-00000179 від 06.01.2025 року на суму 9780,00 грн, який був оплачений останнім 08.01.2025 року, що підтверджено платіжною інструкцією №3550 від 08.01.2025 року на суму 9780,00 грн.

Повноваження адвоката Глуховецького Олександра Степановича у даній справі підтверджуються свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія ТР №000217 від 31.08.2017 року та довіреністю б/н від 01.10.2024 року.

Як визначено ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом та він не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст.126 ГПК України та у ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно ст.15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 268, 269).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року по справі №922/445/19, від 22.11.2019 року по справі №910/906/18, від 24.01.2019 року по справі №910/15944/17, від 04.06.2020 року по справі №906/598/19 та в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі №755/9215/15-ц.

Враховуючи вищевикладене, керуючись приписами ст.129 ГПК України, оцінивши відповідність обсягу роботи, участь адвоката в судових засіданнях 04.02.2025 року, 25.02.2025 року та 28.02.2025 року розміру витрат на правову допомогу, з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи, суд дійшов висновку, що вимога про відшкодування з відповідача судових витрат по правовій допомозі в сумі 9780,00 грн підлягає задоволенню, а також на відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 194, 232, 233, 236-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ: :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 235781,14 грн - задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.код НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, б.26, оф.411, код 41084239) заборгованість за кредитним договором в розмірі 235781,14 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 45557,48 грн та заборгованість за процентами в розмірі 190223,66 грн та 2829,38 судового збору.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.код НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, б.26, оф.411, код 41084239) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9780,00 грн.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.257 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повне рішення складено та підписано 04.03.2025 року

Суддя С.М. Гушилик