РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2025Справа № 910/5744/24

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 910/5744/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ"

про стягнення 112 287,23 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика"

про стягнення 111 331,38 грн

За участю представників сторін:

від позивача за первісним (відповідача за зустрічним позовом): Біліменко А.О.

від відповідача за первісним (позивача за зустрічним): Кермач А.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" про стягнення 112 287,23 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що враховуючи факт розірвання Договору № 41АР-200-1138-23 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.03.2023 та неотримання позивачем газу на суму 110 567,24 грн, яка була перерахована відповідачу в якості попередньої оплати, у відповідача, в силу приписів ст. 1212 ЦК України, виник обов`язок повернути позивачу вказані грошові кошти. За невиконання грошового зобов`язання позивач також просить застосувати відповідальність, визначену ч. 2 ст. 625 ЦК України, та стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 886,20 грн та 3% річних - 833,79 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, визнано справу малозначною та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

29.05.2024 на адресу Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" через систему «Електронний суд» надійшли відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" 111 331,38 грн штрафу, нарахованого за порушення виконання зобов`язань за Договором № 41АР-200-1138-23 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.03.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2024 прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" про стягнення 111 331,38 грн до спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі №910/5744/24. Ухвалено розгляд справи № 910/5744/24 здійснювати за правилами загального позовного провадження. Замінено розгляд справи по суті підготовчим засіданням та призначено підготовче засідання у справі на 04.07.2024.

27.06.2024 на адресу Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 910/5744/24 до прийняття рішення Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №904/1553/23, яка є подібною до даної справи в частині зустрічного позову, предметом якого є стягнення штрафу, нарахованого за порушення виконання зобов`язань за Договором № 41АР-200-1138-23 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.03.2023.

28.06.2024 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" надійшли письмові пояснення щодо зустрічного позову, в яких останнє з зустрічними позовними вимогами не погоджується.

03.07.2024 через систему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю представника в іншій справі.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) у судове засідання 04.07.2024 не з`явився.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) просив задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі, при цьому не заперечуючи і проти відкладення розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача і відкладення розгляду справи.

Суд також відклав на наступне судове засідання розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" про зупинення провадження у справі №910/5744/24.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2024 відкладено підготовче засідання у справі на 29.08.2024.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) у судове засідання 29.08.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) просив задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі, при цьому не заперечуючи і проти відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2024 зупинено провадження у справі №910/5744/24 до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №904/1553/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення по вказаній справі.

За допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень судом було установлено, що 15.11.2024 Верховним Судом у складі суддів об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 904/1553/23 винесено постанову, повний текст якої оприлюднений 21.11.2024. Відтак, обставини, що зумовили зупинення провадження у справі № 910/5744/24 були усунуті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2025 поновлено провадження у справі №910/5744/24 та підготовче засідання у справі призначено на 23.01.2025.

17.01.2025 через систему "Електронний суд" до Господарського суду міста Києва від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 задоволено заяву представника ТОВ "Вінницька птахофабрика" Біліменка Анатолія Олексійовича про розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

22.01.2025 через систему "Електронний суд" до Господарського суду міста Києва від позивача за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) надійшли додаткові пояснення у справі та заява про збільшення розміру позовних вимог за зустрічним позовом до 111 333,25 грн, у зв`язку з уточненим розрахунком штрафу на підставі п. 6.2.3. договору.

Присутній у судовому засіданні 23.01.2024 представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) просив оголосити перерву в судовому засіданні та надати час ознайомитися з поданими відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) документами.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) заперечив щодо відкладення розгляду справи та просив призначити справу до судового розгляду по суті.

З метою дотримання прав усіх учасників справи, суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 06.02.2025.

06.02.2025 через систему "Електронний суд" до Господарського суду міста Києва від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) надійшли додаткові пояснення у справі.

У судовому засіданні 06.02.2025 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 27.02.2025.

У судовому засіданні 27.02.2025 представник позивача за первісним позовом підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд її задовольнити повністю та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представник відповідача за первісним позовом заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просив задовольнити зустрічний позов.

У судовому засіданні 27.02.2025, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика» в особі Філії «Комунальний комплекс», EIC код 56 XO000120N8J00Z (за договором - споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Твій газзбут» EIC код 56 X70P (за договором - постачальник) 30 березня 2023 року було укладено Договір № 41АР200-1138-23 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (надалі за текстом - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2023 році природний газ (далі - газ), а споживач в зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно пункту 1.3 договору, планові обсяги постачання газу по місяцях визначено в додатку 1, що є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктом 2.1 договору установлено, що постачання газу здійснюється за умови:

- наявності діючого між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу газу (пп. 2.1.1);

- відсутності заборгованості у споживача за минулі періоди перед постачальником (або оплати відповідно до графіка погашення заборгованості) та оплати поточних платежів, підтвердження в установленому порядку Оператором ГТС місячного обсягу постачання газу, виділеного для забезпечення споживача (об`єктів споживача) (далі - підтверджений обсяг газу) (пп.2.1.2).

- включення Споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді (п.п.2.1.3).

За положеннями п. 2.4 договору обсяг споживання природного газу споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом розрахункового періоду в розмірі ± 3% від підтвердженого обсягу природного газу у відповідну газову добу.

У п. 2.5 договору передбачено, що визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку:

- за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ (пп. 2.5.1);

- на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника або з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" (пп. 2.5.2);

- споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу (пп. 2.5.3).

Згідно з положеннями п. 3.1, 3.3 договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує що ознайомлений з тим, що протягом дії Договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди.

Відповідно до п.3.2. Договору ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 14,58333333 грн., крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 14,71990933 грн. Податок на додану вартість становить 2,94398187 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 17,66389120 грн.

Відповідно до п. 4.1. Договору розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць.

Згідно п. 4.2. Договору оплата газу здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку:

- оплата в розмірі 30% (тридцять відсотків) до 10-го числа місяця поставки газу;

- оплата у розмірі 30% (тридцять відсотків) до 20-го числа місяця поставки газу; - оплата у розмірі 40% (сорок відсотків) до 30-числа місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Пунктом 4.9 договору встановлено, що звірка розрахунків здійснюється сторонами протягом десяти днів з дати пред`явлення вимоги про це однієї із сторін на підставі відомостей про фактичну оплату вартості газу споживачем та актів приймання-передачі газу.

У п. 5.4 договору передбачено право споживача отримувати природний газ в обсягах та на умовах, визначених цим договором; самостійно припиняти (обмежувати) відбір природного газу для власних потреб з дотриманням вимог чинного законодавства.

Також у розділі 9 Договору сторони домовилися, що укладення даного договору та обмін документами, пов`язаними з виконанням його умов, може здійснюватися в електронній формі з використанням систем електронного документообігу.

При цьому, Е-документи з накладеним КЕП сторони-відправника вважаються підписаними та набирають чинності з моменту їх підписання з використанням КЕП стороною-одержувачем (п. 9.8. договору).

Відповідно до умов п. 10.1., Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх печатками Сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби з якої Споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ «Твійгаззбут» в інформаційній платформі оператора ГТС до 30.04.2023 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Додатком 1 до Договору сторони затвердили планові обсяги постачання газу на квітень 2023 року у розмірі 28 300 куб. м.

Додатком 2 до Договору затверджено Перелік ЕІС-код точок комерційного обліку Споживача.

Відповідно до п. 2.2. Договору позивач направив заяву про включення його до Реєстру споживачів Постачальника від 30.03.2023 року.

07.04.2023 позивачем на виконання умов договору, на підставі платіжної інструкції №, було перераховано на рахунок відповідача кошти у розмірі 499 888,12 грн.

Відповідно до Акту №ТГ383077115 від 30.04.2023 приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу №41АР200-1138-23 від 30.03.2023 року постачальник передав, а споживач прийняв у квітні 2023 року природний газ обсягом 22 915,35 куб м. на загальну суму 404 774,24 грн.

Додатковою угодою №ДУ-1/41АР200-1138-23 від 28.04.2023 до договору №41АР200-1138-23 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від від 30.03.2023 року сторони внесли наступні зміни:

1) Встановили планові обсяги постачання газу на травень 2023 року у обсязі 13 000 куб. м.;

2) Сторони домовились викласти п.10.1. Договору у наступній редакції: « 10.1. Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представинками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби з якої Споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ «Твійгаззбут» в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.05.2023 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення»;

3) Згідно п.3.3 Договору Сторони домовились про узгодження ціни на газ за Договором, починаючи з 01.05.2023 року на рівні: Ціна одного кубічного метра(куб. м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 10,91666667 гривень, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,136576 гривень з ПДВ; Ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 11,05324267 грн. Податок на додану вартість становить 2,21064853 грн. Всього ціна газу за один кубічний метр становить 13,2638912 грн..

4) Сторони домовились з 01.05.2023 року викласти п. 4.2. Договору в наступній редакції: « 4.2. Оплата газу за Договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: Оплата в розмірі 100% (сто відсотків) здійснюється Споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним».

05.05.2023 року позивачем відповідно до платіжної інструкції № було перераховано на рахунок відповідача кошти у розмірі 172 430,58 грн.

Відповідно до Акту №ТГ383091792 приймання-передачі від 31.05.2023 природного газу до договору на постачання природного газу №41АР200-1138-23 від 30.03.2023 року постачальник передав, а споживач прийняв у травні 2023 року природний газ обсягом 11 834,93 куб м. на загальну суму 156 977,22 грн.

У подальшому позивач, у відповідності до п. 8.1. Договору, направив на адресу відповідача лист за № 1805/01 від 18 травня 2023 року, яким повідомив про укладення угоди на постачання природного газу з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на червень 2023 року.

13.11.2023 позивач листом за вих. №158 звернувся до відповідача з вимогою про повернення суму переплати у розмірі 110 567,24 грн. Проте, жодної відповіді отримано не було, кошти відповідач не повернув.

25.01.2024 позивач надіслав на адресу відповідача засобами поштового зв`язку Вимогу за вих. № 9 від 24.01.2024 про повернення суми передоплати. Даний лист був отриманий відповідачем 31.01.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, доданого до матеріалів справи. Однак, відповідач вказану вимогу також залишив без відповіді та задоволення.

Обґрунтовуючи заявлені первісні позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач не повернув у встановлений строк суму попередньої оплати за непоставлений природний газ, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 110 567,24 грн заборгованості. За невиконання грошового зобов`язання позивач також просить застосувати відповідальність, визначену ч. 2 ст. 625 ЦК України, та стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 886,20 грн та 3% річних - 833,79 грн, розраховані за період з 08.02.2024 по 09.05.2024.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує, посилаючись на те, що переплата у розмірі 110 566.98 грн утворилася у позивача, внаслідок порушення саме позивачем умов Договору у частині недобору замовленого обсягу природного газу. При цьому, відповідно до п. 4.8. Договору, у разі переплати вартості газу сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період. Отже, жодними умовами договору не передбачено обов`язок постачальника - ТОВ «Твій Газзбут» повернення переплати, сплаченої за Договором споживачем - ТОВ «Вінницька птахофабрика».

Крім того, між сторонами було укладено Додаткову угоду № ДУ-2/41АР200-1138-23 від 31.05.2024, якою сторони продовжили термін дії договору до 30.06.2023. Відтак, твердження позивача про те, що Договір припинив свою дію 31.05.2023 не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються доказами.

Серед іншого, відповідач зазначив, що відповідно до п. 6.4. укладеного Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за Договором, якщо невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин). Засвідчення форс-мажорних обставин здійснюється у встановленому законодавством порядку.

Листом Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 визнано військову агресію російської федерації проти України та введення на території України воєнного стану форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) для всіх суб`єктів господарської діяльності, що, у свою чергу, є такими, що унеможливлюють виконання зобов`язань за договорами.

Обґрунтовуючи заявлені зустрічні позовні вимоги, позивач зазначив, наступні обставини.

Відповідно до Додатку 1 до Договору сторонами визначено планові обсяги постачання природного газу в наступному порядку: на квітень 2023 року - 28 300 куб.м; на травень 2023 року - 13 000 куб.м; на червень 2023 року - 5 куб.м.

07.04.2023 ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» здійснило оплату замовлених обсягів природного газу на квітень 2023 року у кількості 28 300 куб.м загальною вартістю 499 888,12 грн.

31.05.2023 ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» здійснило оплату замовлених обсягів природного газу на травень 2023 року у кількості 13 000 куб.м загальною вартістю 172 430,58 грн.

Однак, як убачається з актів приймання-передачі природного газу до Договору, ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» спожито природного газу: у квітні 2023 року - 22 915,35 куб.м вартістю 404 774,24 грн; у травні 2023 року - 11 834,93 куб.м вартістю 156 977,22 грн; у червні 2023 року - 0,02 куб.м вартістю 0,26 грн, що загалом є на 6 554,70 куб.м менше від замовлено обсягу згідно Договору.

Відповідно до п.2.3. розділу 2 Договору, обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1. Договору), що підлягає оплаті Споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві- приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ. Постачання та споживання підтверджених обсягів газу протягом місяця здійснюється як правило в рівномірному режимі, виходячи із середньомісячної норми (далі - добова норма), яка визначається шляхом ділення місячного підтвердженого обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця, або згідно узгодженого сторонами графіку до 25-го (двадцять п`ятого) числа місяця постачання у випадку, якщо споживання здійснюється протягом місяця нерівномірно. У разі нерівномірного щодобового споживання, який підлягає постачанню у місяці постачання, Споживач зобов`язаний до 10.00 год. дня, що передує дню, з якого змінюється плановий обсяг надати Постачальнику заяву про збільшення/зменшення планового обсягу газу із зазначенням планових щодобових обсягів споживання газу на наступний (залишковий) період місяця постачання. У разі необхідності коригування планового споживання природного газу у газовій добі споживання, Споживач зобов`язаний надіслати скориговану заяву про збільшення/зменшення планового обсягу газу на добу постачання не пізніше ніж 18.00 год. газової доби постачання природного газу. Заявка також має містити планові щодобові обсяги споживання газу на наступний (залишковий) період місяця постачання. Заявки надаються на електронну адресу Постачальника: /ua з наступним направленням заявок у письмовому вигляді на адресу Постачальника. Не підлягають зміни обсяги газу, що вже фактично поставлені Споживачу.

Відповідно до підпункту 5.5.1. пункту 5 розділу 5 Договору, споживач зобов`язаний дотримуватися дисципліни споживання газу, визначеної Розділом 2 Договору, а також Правилами постачання природного газу.

Відповідно до п. 6.2.3 Договору, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання газу за Договором буде менший від підтвердженого обсягу газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач зобов`язується сплачує Постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період,за який сплачується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за розрахунковий період.

Відповідно до п.6.2.4 Договору, у випадку недотримання Споживачем щодобового споживання планового обсягу газу у місяці постачання, тобто у разі виникнення добового небалансу, Споживач зобов`язаний не пізніше 18 числа місяця, наступного за місяцем постачання, на підставі відповідного рахунку відшкодувати Постачальнику:

- у разі позитивного небалансу - суму різниці між вартістю природного газу без урахування компенсації вартості послуги доступу до потужності, визначеною за ціною згідно з пунктом 3.2. цього Договору та вартістю природного газу за маржинальною ціною продажу природного газу, зазначеною на сайті Оператора ГТС за посиланням: https://tsoua.com/kliyentam/taryfy/;

- у разі негативного небалансу - суму різниці між вартістю природного газу без урахування компенсації вартості послуги доступу до потужності, визначеною за ціною згідно з пунктом 3.2. цього Договору та вартістю природного газу за маржинальною ціною придбання природного газу, зазначеною на сайті Оператора ГТС за посиланням: https://tsoua.com/kliyentam/taryfy/.

Згідно з п. 6.2.5. Договору, у разі відхилення в сторону збільшення добового обсягу споживання газу у порівнянні з підтвердженим обсягом споживання, Постачальник має право вимагати від Споживач сплати компенсації вартості послуги доступу до потужності у вигляді різниці між замовленим та спожитим обсягом, виходячи з подвійного розміру послуги доступу до потужності. У разі відхилення в сторону зменшення добового обсягу споживання газу у порівнянні з підтвердженим обсягом споживання, Споживач сплачує компенсацію вартості послуги доступу до потужності, виходячи з вартості замовленого обсягу природного газу на відповідну добу, незалежно від того, чи було повністю спожито заявлений обсяг природного газу.

Отже, враховуючи зазначені вище умови договору, ТОВ «Твій Газзбут» нараховані відповідачу штраф: згідно п. 6.2.3 - 55 283,61 грн; згідно п. 6.2.4 - 53 314,65 грн; згідно п. 6.2.5 - 2 734,99 грн.

Відповідно до п. 10.12 Договору Сторони домовились, що строк позовної давності, у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, компенсацій встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача за зустрічним позовом за штрафними санкціями, нарахованими за порушення умов Договору № 41АР200-1138-23 постачання природного газу від 30.03.2023, становить 111 333,25 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог).

У своїх поясненнях відповідач проти зустрічного позову заперечує, посилаючись на те, що п.6.2.3. Договору встановлює умови відшкодування саме збитків Постачальнику, у разі вибірки газу в об`ємі меншому, ніж був підтверджений, розмір яких має бути доведений у встановленому порядку.

Крім того, пунктом 6.2.3. Договору, ані іншими пунктами Договору, не визначений порядок, строки та умови оплати споживачем відповідальності, встановленої власне пунктом 6.2.3. Договору.

Серед іншого, у розрахунку штрафу на підставі п.6.2.3. Договору позивач за зустрічним позовом використовує ціну одного кубічного метру газу 17,6638912 грн та 13,2638912 грн за квітень і травень 2023 року відповідно. Проте, сторони погодили у п.6.2.3. Договору, що розрахунок відбувається від вартості газу без урахування вартості послуги доступу до потужності. Відтак, розрахунок штрафу на підставі п. 6.2.3. Договору здійснено з порушенням умов договору.

Щодо штрафів, нарахованих на підставі п. 6.2.4., 6.2.5 Договору, відповідач за зустрічним позовом зазначив, що позивач у порушенням умов договору жодних рахунків на оплату небалансів та компенсацій не виставляв, а відтак, такі вимоги є передчасними.

Крім того, п.6.2.4., 6.2.5. Договору фактично передбачають відшкодування небалансу, що вказує на наявність можливих понесених збитків, а отже позивач за зустрічним позовом, у відповідності до ст. 22, 611, 614 ЦК України та ст.224, 225 ГК України, в разі його звернення до суду зобов`язаний довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків/Споживача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статтею 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що правочин, який укладений між сторонами за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ст. 664 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу (ч. 1). Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2).

Як убачається з матеріалів справи, учасниками справи визнаються обставини укладення між сторонами договору, здійснення на підставі цього договору поставки відповідачем позивачу за період квітень-травень 2023 року природного газу на загальну суму 561 751,46 грн, а також здійснення позивачем на користь відповідача оплати за природний газ на загальну суму 672 318,70 грн і наявність передплати за договором у розмірі 110 567,24 грн, що є предметом даного спору.

Отже, наведені обставини в силу приписів ч. 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України не підлягають доказуванню.

Разом з тим, звертаючись до суду позивач вказує, що в зв`язку із закінченням строку дії укладеного між сторонами договору і неотримання позивачем попередньо оплаченого газу на суму 110 672,24 грн, вказані грошові кошти мають бути повернуті відповідачем.

У свою чергу відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає про наявність підписаної сторонами Додаткової угоди № ДУ-2/41АР200-1138-23 від 31.05.2024, якою сторони продовжили термін дії договору до 30.06.2023.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд приймає в якості належного доказу Додаткову угоду № ДУ-2/41АР200-1138-23 від 31.05.2023, яка підписана уповноваженими особами сторін за допомогою КЕП та якою сторони продовжили термін дії договору до 30.06.2023.

Відповідно до частини 1 статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Отже, з огляду на припинення договору, зобов`язання сторін за наведеним договором припинились з 01.07.2023.

Разом з тим матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем позивачу грошових коштів у сумі 110 672,24 грн після припинення договору, а тому суд приходить до висновку, що після припинення строку дії договору відповідач зберігає майно позивача (грошові кошти в сумі 110 672,24 грн) без достатньої правової підстави.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України (глава 83 Цивільного кодексу України) регулює випадки набуття, збереження майна без достатніх правових підстав.

Згідно з приписами частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина 2 статті 1212 Цивільного кодексу України).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (частина 3 статті 1212 Цивільного кодексу України).

Отже, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності наступних умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14.06.2022 у справі №915/517/21, відсутністю правової підстава вважають такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин та їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

При цьому положення статті 1212 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись і після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 920/1122/19, від 19.02.2020 у справі №915/411/19, від 21.02.2020 у справі №910/660/19, від 17.03.2020 у справі №922/2413/19.

Як установлено судом, надмірно сплачена позивачем за договором №41АР200-1138-23 від 30.03.2023 попередня оплата за природний газ становить 110 567,24 грн, а в зв`язку з припиненням строку дії договору відпала правова підстава, на якій відповідачем набуто ці кошти.

Суд відзначає, що в зв`язку з припиненням строку дії договору відсутні будь-які правові підстави для постачання відповідачем позивачу додаткових обсягів газу на суму надмірно сплаченої позивачем попередньої оплати, а отже і зберігання відповідачем у себе належного позивачеві майна - грошових коштів у сумі 110 567,24 грн.

Також суд додатково зазначає, що пунктом 12 розділу ІІ "Порядок постачання природного газу споживачам, що не є побутовими" Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, дотримання яких гарантувалось сторонами в пункті 5.1 укладеного ними договору, визначено, що у випадку недоплати вартості природного газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок відповідно до умов договору постачання природного газу. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

25.01.2024 позивач надіслав на адресу відповідача засобами поштового зв`язку Вимогу за вих. № 9 від 24.01.2024 про повернення суми передоплати. Даний лист був отриманий відповідачем 31.01.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, доданого до матеріалів справи. Однак, відповідач вказану вимогу залишив без відповіді та задоволення.

На підставі викладеного, зважаючи на умови договору та положення чинного законодавства, відповідач повинен був, незалежно від строку дії договору, повернути позивачу попередню оплату на першу його вимогу через сім днів з моменту отримання такої вимоги, чого ним зроблено не було.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

З огляду на викладене вище та враховуючи, те що матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем обов`язку щодо повернення позивачу коштів, сплачених у якості передоплати за договором №41АР200-1138-23 від 30.03.2023, вимоги позивача про стягнення з відповідача 110567,24 грн заборгованості визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що строк повернення коштів за непоставлений природний газ настав, а доказів повернення суми попередньої оплати за товару станом на день розгляду справи відповідачем не надано, позивачем на підставі на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні втрати у розмірі 886,20 грн та 3% річних - 833,79 грн, розраховані за період з 08.02.2024 по 09.05.2024.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, з наведених норм права вбачається, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, три проценти річних від суми заборгованості, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних та інфляційних втрат, судом установлено, що він є арифметично правильним, а відтак позовні вимоги у цій частині також підлягають задоволенню повністю.

Щодо посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин, суд звертає увагу, що форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тобто мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність (схожий правовий висновок викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі №917/1053/18, від 30.11.2021 у справі №913/785/17, від 25.01.2022 в справі №904/3886/21, від 30.05.2022 у справі №922/2475/21, від 31.08.2022 у справі №910/15264/21).

Таким чином, з огляду на сталу судову практику щодо застосування норм чинного законодавства в частині виникнення у сторін форс-мажорних обставин під час здійснення господарської діяльності, суд відхиляє доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву.

Щодо зустрічних позовних вимог, суд зазначає наступне.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

При зверненні до суду з зустрічним позовом ТОВ «Твій Газзбут» просив стягнути з відповідача нараховані штрафи: згідно п. 6.2.3 - 55 283,61 грн; згідно п. 6.2.4 - 53 314,65 грн; згідно п. 6.2.5 - 2 734,99 грн.

Умовами п. 6.2.3 Договору визначено, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання газу за Договором буде менший від підтвердженого обсягу газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач зобов`язується сплачує Постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за розрахунковий період.

Відповідно до п.6.2.4 Договору, у випадку недотримання Споживачем щодобового споживання планового обсягу газу у місяці постачання, тобто у разі виникнення добового небалансу, Споживач зобов`язаний не пізніше 18 числа місяця, наступного за місяцем постачання, на підставі відповідного рахунку відшкодувати Постачальнику:

- у разі позитивного небалансу - суму різниці між вартістю природного газу без урахування компенсації вартості послуги доступу до потужності, визначеною за ціною згідно з пунктом 3.2. цього Договору та вартістю природного газу за маржинальною ціною продажу природного газу, зазначеною на сайті Оператора ГТС за посиланням: https://tsoua.com/kliyentam/taryfy/;

- у разі негативного небалансу - суму різниці між вартістю природного газу без урахування компенсації вартості послуги доступу до потужності, визначеною за ціною згідно з пунктом 3.2. цього Договору та вартістю природного газу за маржинальною ціною придбання природного газу, зазначеною на сайті Оператора ГТС за посиланням: https://tsoua.com/kliyentam/taryfy/.

Згідно з п. 6.2.5. Договору, у разі відхилення в сторону збільшення добового обсягу споживання газу у порівнянні з підтвердженим обсягом споживання, Постачальник має право вимагати від Споживач сплати компенсації вартості послуги доступу до потужності у вигляді різниці між замовленим та спожитим обсягом, виходячи з подвійного розміру послуги доступу до потужності. У разі відхилення в сторону зменшення добового обсягу споживання газу у порівнянні з підтвердженим обсягом споживання, Споживач сплачує компенсацію вартості послуги доступу до потужності, виходячи з вартості замовленого обсягу природного газу на відповідну добу, незалежно від того, чи було повністю спожито заявлений обсяг природного газу.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому, суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності.

Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов`язань.

Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (п.3 ч.1 ст.3 ЦК). За змістом цієї засади сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК).

Принцип свободи договору полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати:

- можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору);

- можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.

Відсутність у законі дозволу передбачити в договорі ту чи іншу умову не є рівнозначною забороні включення такої умови в договір.

Сторони не позбавлені права встановити в договорі на випадок порушення його умов такий платіж, який вони вважатимуть за необхідне (відшкодування збитків, штраф тощо), якщо це не заборонено законом.

Отже, необхідним є встановлення змісту умови договору та справжнього волевиявлення сторін. Якщо у договорі сторони заздалегідь узгодили вид та розмір санкції (її конкретний грошовий вираз), зокрема шляхом встановлення порядку розрахунку, така у мова є обов`язковою для виконання.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 15.11.2024 у справі №904/1553/23, яка прийнята за схожих обставин, зазначила, що в разі узгодження сторонами санкції у вигляді штрафу та закріплення її в договорі, суд не має вдаватися до її перекваліфікації на збитки за відсутності ознак зловживання свободою договору чи прямої законодавчої заборони.

Перекваліфікація судом платежу на випадок невиконання, який сторони дійсно чітко та недвозначно позначили в договорі як штраф, на збитки, заздалегідь визначені збитки (і навпаки) не може вважатися припустимим.

Таким чином, судом не приймаються до уваги заперечення відповідача за зустрічним позовом, що умовами пунктів 6.2.3., 6.2.4., 6.2.5. Договору фактично передбачається відшкодування небалансу, що вказує на наявність можливих понесених збитків, а отже позивач за зустрічним позовом, у відповідності до ст. 22, 611, 614 ЦК України та ст.224, 225 ГК України, в разі його звернення до суду, зобов`язаний довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків/Споживача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Водночас, суд вважає обґрунтованими заперечення відповідача, що при розрахунку штрафу, на підставі п. 6.2.3. Договору, має враховуватися вартість газу без урахування вартості послуги доступу до потужності.

Відтак, суд, здійснивши перерахунок штрафу за недобір природного газу у період квітень-травень 2023 року та ураховуючи вартість газу без урахування вартості послуги доступу до потужності, визначену у п. 3.2. Договору та у Додатковій угоді №ДУ-1/41АР200-1138-23 від 28.04.2023, дійшов висновку, що розмір штрафу становить 54746,90 грн.

Також, суд вважає правомірним нарахування позивачем за зустрічним позовом, на підставі п. 6.2.5. договору, компенсації вартості послуги доступу до потужності, виходячи з вартості замовленого обсягу природного газу на відповідну добу, незалежно від того, чи було повністю спожито заявлений обсяг природного газу, розмір якої за спірний період становить 2734,99 грн При цьому, позивач необмежений будь-якими умовами договору (як то виставлення рахунку на оплату) щодо пред`явлення вимоги про стягнення вказаної компенсації споживачу.

Водночас, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення 53314,65 грн, нарахованих за недотримання відповідачем за зустрічним позовом у квітні-травні 2023 року щодобового споживання планового обсягу газу, оскільки умовами п.6.2.4. Договору визначено, що у випадку виявлення небалансу як позитивного, так і негативного споживач зобов`язаний не пізніше 18 числа місяця, наступного за місяцем постачання, відшкодувати постачальнику такий небаланс на підставі виставленого відповідного рахунку.

Згідно зі статтею 538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

З огляду на те, що жодних рахунків на компенсацію небалансу позивач за зустрічним позовом Споживачу не направляв та не виставляв, що вбачається з матеріалів справи, відповідно строк оплати такого небалансу, виходячи з умов п. 6.2.4. договору, не настав.

Отже, ураховуючи встановлені вище обставини, позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення штрафу, нарахованого на підставі п.6.2.3. договору, в розмірі 54 746 грн 90 коп. та компенсації вартості послуги доступу до потужності, нарахованої на підставі п. 6.2.5. договору, в розмірі 2734 грн 99 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд первісної позовної заяви покладаються на відповідача, за розгляд зустрічної позовної заяви - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами частини 11 статті 238 ГПК України встановлено, що у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

У постанові від 13.11.2019 у справі № 910/16135/18 Верховний Суд сформував правовий висновок щодо застосування частини одинадцятої статті 238 ГПК України, зазначивши про те, що аналіз даної норми свідчить, що її мета є по суті аналогічною меті ст. 203 ГК України та ст. 601 ЦК України, оскільки в даному випадку судовим рішенням будуть чітко зафіксовані розміри грошових сум, які сторони винні одна одній, тобто, їх розмір носитиме ясний та безспірний характер, а з моменту набрання таким судовим рішенням законної сили відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 та ч. 1 ст. 129-1 Конституції України таке судове рішення підлягатиме обов`язковому виконанню, тобто буде відсутній будь-який спір між сторонами з приводу настання чи ненастання строку виконання зобов`язання з такої сплати.

При цьому, зазначена норма ГПК України не проводить жодної диференціації, які за правовою природою чи підставами виникнення мають бути ці грошові суми.

На підставі викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що незважаючи на те, що формально зараховані, як зустрічні, можуть бути лише саме основні зобов`язання, проте, за аналогією вищевказаних ст. 203 ГК України, ст. 601 ЦК України та ч. 11 ст. 238 ГПК України, задля досягнення тієї ж мети, на яку направлені вищевказані статті, та з урахуванням наведених засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, може мати місце зарахування і вимог про сплату штрафних санкцій та передбачених частиною другою статті 625 ЦК України інших нарахувань у випадку, якщо у кожної із сторін наявне судове рішення, яке набрало законної сили, про стягнення таких вимог, оскільки в такому випадку будуть чітко зафіксовані розміри грошових сум, які сторони винні одна одній по таким вимогам, тобто їх розмір носитиме ясний та безспірний характер, а з моменту набрання такими судовими рішеннями законної сили відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 та ч. 1 ст. 129-1 Конституції України такі судові рішення підлягатимуть обов`язковому виконанню.

Приймаючи до уваги задоволення первісного позову на суму 112 287,33 грн, судовий збір - 3028,00 грн і задоволення зустрічного позову на суму 57 481,99 грн, судовий збір - 1563,37 грн, суд здійснює зустрічне зарахування в порядку частини 11 статті 238 ГПК України, в результаті якого з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" підлягає стягненню заборгованість у розмірі 54 805 грн 24 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1464 грн 63 коп.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" (вул. Князів Острозьких, 32/2, м. Київ, 01010; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" (вул. Слобода, 141, м. Ладижин, Гайсинський р-н, Вінницька обл., 24321; ) заборгованість у розмірі 110 567 грн 24 коп. інфляційні втрати - 886 грн 20 коп., 3% річних - 833 грн 79 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

3. Зустрічний позов задовольнити частково.

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" (вул. Слобода, 141, м. Ладижин, Гайсинський р-н, Вінницька обл., 24321; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" (вул. Князів Острозьких, 32/2, м. Київ, 01010; ) штраф, нарахований на підставі п.6.2.3. договору, в розмірі 54 746 грн 90 коп., компенсацію вартості послуги доступу до потужності, нараховану на підставі п. 6.2.5. договору, в розмірі 2734 грн 99 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1563 грн 37 коп.

5. В іншій частині зустрічних позовних вимог - відмовити повністю.

6. Відповідно до частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України провести зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають стягненню з кожної із сторін за результатами розгляду первісного та зустрічного позовів.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" (вул. Князів Острозьких, 32/2, м. Київ, 01010; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" (вул. Слобода, 141, м. Ладижин, Гайсинський р-н, Вінницька обл., 24321; ) заборгованість у розмірі 54 805 грн 24 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1464 грн 63 коп.

8. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 10.03.2025.

Суддя А.І. Привалов