УХВАЛА

м. Київ

06.03.2025Справа № 910/12329/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Божко Д.О. розглянувши

заяву Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР"

про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню

у справі за позовом РЕГІОНАЛЬНОГО ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО МІСТУ КИЄВУ

до Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР"

про стягнення 102589,37 грн

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

РЕГІОНАЛЬНЕ ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО МІСТУ КИЄВУ звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" про стягнення неустойки в сумі 102589,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним поверненням відповідачем орендованого майна після закінчення строку дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №7433 від 01.06.2016.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" на користь РЕГІОНАЛЬНОГО ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО МІСТУ КИЄВУ неустойку в сумі 52222,05 грн та 2201,96 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

14.01.2025 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 видано відповідний наказ.

18.02.2025 через систему "Електронний суд" від Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" надійшла заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 25.02.2025 розгляд заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню призначено на 06.03.2025.

28.02.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява, у якій останній підтвердив факт виконання рішення.

У судове засідання 06.03.2025 представники сторін не з`явились.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з огляду на таке.

В обґрунтування заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню заявник посилається на те, що рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 виконано у повному обсязі, на підтвердження чого відповідач надав платіжні інструкції: № 14352 від 11.02.2025 на суму 2201,96 грн та № 14482 від 11.02.2025 на суму 52222,05 грн

Заявник зазначає, що у зв`язку із поданим виконанням рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 у справі №910/12329/24, виконавчий документ є таким, що не підлягає виконанню.

У свою чергу позивач у поясненнях від 28.02.2025 підтвердив виконання відповідачем рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 у справі №910/12329/24.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із частиною 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Наведеного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі №824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.

Враховуючи імперативні приписи статті 129-1 Конституції України, статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, положення статті 328 Господарського процесуального кодексу України визначають можливість визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, лише за наявності для цього безумовних і безспірних підстав, тобто є процедурною нормою, що врегульовує правовідносини між боржником і стягувачем на стадії виконання рішення.

Підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання. Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/15-ц.

Отже, до матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої Цивільного кодексу України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі №824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).

Частиною 1 статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як підтверджено доданими до заяви платіжними інструкціями № 14352 від 11.02.2025 на суму 2201,96 грн та № 14482 від 11.02.2025 на суму 52222,05 грн відповідач сплатив на користь позивача присуджені до стягнення суми у справі № 910/12329/24.

Отже, боржником здійснено погашення заборгованості за наказом Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у добровільному порядку та обов`язок Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" зі сплати на користь позивача коштів, присуджених до стягнення рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 у справі №910/12329/24, припинився, що є підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене, суд задовольняє заяву Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню

Керуючись ст. 232-235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі №910/12329/24 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" (03113, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 53, ідентифікаційний код 21673832) на користь РЕГІОНАЛЬНОГО ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО МІСТУ КИЄВУ (01032, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 50-Г, ідентифікаційний код 19030825) неустойку в сумі 52222,05 грн та 2201,96 грн судового збору.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 10.03.2025.

Суддя С.О. Турчин