ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2025 р. Справа№ 910/11114/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

при секретарі: Реуцька Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Фартушна В.Л. (довіреність №268-Д від 30.12.2024)

розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-випробувальний центр "Промінь" Сидоренко Євгенії Олександрівни про ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат на правову допомогу за розгляд апеляційної скарги державного підприємства "Гарантований покупець "

на рішення господарського суду міста Києва від 08.10.2024

у справі №910/11114/23 (суддя Морозов С.М.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-випробувальний центр "Промінь"

до державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 11 453 117, 97 грн,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.10.2024 провадження у справі №910/11114/23 щодо стягнення з державного підприємства "Гарантований покупець" суми основної заборгованості в розмірі 154 489, 37 грн закрито.

Позов задоволено повністю.

Стягнуто з державного підприємства "Гарантований покупець" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-випробувальний центр "Промінь" суму заборгованості в розмірі 10 162 956, 47 грн (десять мільйонів сто шістдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість гривень 47 копійок), суму 3% річних в розмірі 232 298, 81 грн (двісті тридцять дві тисячі двісті дев`яносто вісім гривень 81 копійка), суму інфляційних втрат в розмірі 903 373, 32 грн (дев`ятсот три тисячі триста сімдесят три гривни 32 копійки), суму судового збору в розмірі 171 796, 77 грн (сто сімдесят одна тисяча сімсот дев`яносто шість гривень 77 копійок) та суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000, 00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, державне підприємство "Гарантований покупець" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить відстрочити сплату судового збору за подання цієї апеляційної скарги до ухвалення Північним апеляційним господарським судом постанови у даній справі, прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження, скасувати рішення господарського суду міста Києва від 08.10.2024 по справі №910/11114/23 в задоволеній частині та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, судові витрати покласти на позивача.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 апеляційну скаргу державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення господарського суду міста Києва від 08.10.2024 у справі №910/11114/23 залишено без задоволення. Рішення господарського суду міста Києва від 08.10.2024 у справі №910/11114/23 залишено без змін.

03.02.2025 через канцелярію суду від представника товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-випробувальний центр "Промінь" Сидоренко Євгенії Олександрівни надійшла заява про ухвалення додаткової постанови, в якій остання просить ухвалити додаткову постанову у справі №910/11114/23 щодо розподілу судових витрат та стягнення з державного підприємства "Гарантований покупець" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-випробувальний центр "Промінь" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) від 03.02.2025 заяву по справі №910/11114/23 передано на розгляд раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) у складі: головуючого судді Руденко М.А., судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

04.02.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду прийнято заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-випробувальний центр "Промінь" Сидоренко Євгенії Олександрівни про ухвалення додаткового судового рішення та призначено її до розгляду на 04.03.2025.

21.02.2025 через канцелярію суду від представника відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення (постанови) щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, в які зазначив, що з огляду на порушення норм процесуального права при пред`явлені вимог про ухвалення додаткової постанови, як то не наведено у відзиві орієнтовного розміру витрат, просив відмовити в покладенні витрат на правничу допомогу, заявлених в заяві позивача в повному обсязі. У разі, якщо суд дійде висновку про необхідність задоволення клопотання позивача, просив суд обмежити розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача до 1 грн.

03.03.2025 через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява в якій останній просив розглядати заяву без його участі. Вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні. 04.03.2025 представник відповідача заперечив вимоги заяви позивача, вказуючи, що такі витрати є завищеними та неспівмірними.

Представник позивача, у судове засідання не з`явився, але як зазначалось, направив клопотання про розгляд заяви у відсутності представника. Колегія суддів заслухавши думку представника відповідача стосовно клопотання позивача, беручи до уваги, що явка представників сторін у судове засідання не визнавалась обов`язковою, ухвалила задовольнити клопотання та розглядати заяву у відсутності уповноваженого представника позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним розглядом справи, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач у судовому засіданні 28.01.2025 заявив клопотання про намір подати заяву, щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу які він поніс у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції (а.с. 85-87 т. 2).

03.02.2025 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшло клопотання про ухвалення додаткової постанови, в якій представник просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн (а.с. 101-102 том 2).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу заявником, зокрема, надано:

- договір про надання правової допомоги від 03.12.2024 (а.с.103-104 т.2);

- акт прийому - передачі виконаних робіт №1від 29.01.2025 (а.с.105 т.2);

- детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги від 29.01.2025 (а.с.106 т.2);

- платіжна інструкція №33 від 27.01.2025 (а.с.107 т.2)

З поданих доказів вбачається, що 03.12.2024 між позивачем, як клієнтом, та адвокатом Сидоренко Євгенією Олександрівною укладено договір про надання правової допомоги від 03.12.2024 (а.с. 103-104 том 2), в якому сторони погодили, зокрема, замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі 15 000,00 грн.(п.3.1).

29.01.2025 між позивачем та адвокатом Сидоренко Є.О. підписано акт приймання-передачі виконаних робіт № 1, а також детальний опис робіт (а.с. 105 том 2).

В зазначеному акті сторони погодили, що виконавцем надано, наступні послуги:

1. Підготовка до розгляду справ: вивчення рішення господарського суду міста Києва від 08.10.2024, ознайомлення з апеляційної скарги ДП «Гарантований покупець», аналіз судової практики, надання юридичних консультацій. Вартість 5000 грн;

2. Складання та надсилання суду та відповідачу відзив на апеляційну скаргу. Вартість 5000 грн.;

3. Представництво інтересів позивача в Північному апеляційному господарському суді. Вартість 5000 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 ГПК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Як вже зазначалось, 21.02.2025 через канцелярію суду від представника відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення (постанови) щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій зазначив, що розмір витрат є очевидно надмірним, неспівмірним розміру таких вимог, категорії справи, очевидне завищення наведеної позивачем в заяві кількості часу витраченого адвокатом на правничу допомогу, складання документів що не були необхідними для розгляду даної справи, невідповідність заявлених тривалості судових засідань, та як наслідок необґрунтованість їх вартості просив відмовити в покладенні витрат на правничу допомогу, заявлених позивачем в повному обсязі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, у додаткових постановах Верховного Суду від 29.02.2024 у справі № 917/272/23, від 05.03.2024 у справі № 916/2266/22, від 17.04.2024 у справі № 910/19865/21 зазначено, що суд при зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Дослідивши та оцінивши обґрунтованість заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, враховуючи подане відповідачем клопотання про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу, беручи до уваги те, що правова позиція позивача була сталою, і адвокат Сидоренко Є.О. надавала правову допомогу позивачу в цій справі в суді першої інстанції і правова позиція була незмінна, а тому, відповідно, була обізнана з усіма обставинами цієї справи, та те, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, суд апеляційної інстанції вважає справедливим та розумним задовольнити подане клопотання позивача частково, стягнувши з ДП «Гарантований покупець» на користь позивача 10 000,00 грн за супровід справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статями 86, 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-випробувальний центр "Промінь" Сидоренко Євгенії Олександрівни про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/11114/23 задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, Україна, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок, 27, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-випробувальний центр "Промінь" (25014, Україна, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, вулиця Руслана Слободянюка, будинок, 227, ) 10 000 грн 00 коп. за супровід справи в суді апеляційної інстанції.

У задоволенні решти клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-випробувальний центр "Промінь" Сидоренко Євгенії Олександрівни про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Доручити суду першої інстанції видати відповідний наказ.

Матеріали справи № 910/11114/23 повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому статтями 286-291 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складено 12.03.2025

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук