ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 Справа № 914/106/25

За позовом: Акціонерного товариства Ідея Банк, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , с. Велика Виска, Маловисківський р-н, Кіровоградська обл.

про: стягнення заборгованості

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Полюхович Х.М.

Представники: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Акціонерного товариства Ідея Банк, м. Львів до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , с. Велика Виска, Маловисківський р-н, Кіровоградська обл. про стягнення 160 293,58 грн. заборгованості за кредитним договором, з якої: 128 890,89грн. прострочений борг, 7,69грн. прострочені проценти, 31 395,00грн. прострочена плата за обслуговування кредиту. Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь 3028,00 грн. сплаченого судового збору.

Позивач та відповідач у п.8.3 Кредитного договору визначили, що сторони підтверджують, що цей договір виконується за місцем знаходження Банку: 79008, м. Львів, Галицький р-н, вул. Валова, 11, та у випадку спору між сторонами за цим договором, позов може предявлятися також за місцем виконання Договору. Також позивач у п.4 прохальної частини позовної заяви просить розгляд справи проводити без участі представника АТ Ідея Банк.

Ухвалою суду від 20.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи по суті призначено на 06.02.2024 року на 10:50 год.

17.02.2025 року від представника позивача на поштову адресу суду надійшла відповідь на відзив за вх.№4198/25.

В судове засідання 20.02.2025 року учасники справи явку не забезпечили, відтак ухвалою суду від 20.02.2025 року відкладено судове засідання на 06.03.2025 року на 14:30 год.

В судове засідання 06.03.2025 року учасники справи не з`явилися.

Аргументи позивача.

02.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (Позивач) та ФОП ОСОБА_1 (Відповідач) укладено кредитний договір №КБ03.00410.010505621, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти на поповнення обігових коштів в сумі 150 000,00 грн. зі сплатою фіксованих процентів 0.01 % річних, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_1 , який відкривається автоматично з підписанням Кредитного договору, зі строком користування по 02.11.2026 включно. У відповідності до зобов`язань по Кредитному договору, Банк перерахував на поточний рахунок Позичальника (відповідача) кошти в розмірі 150 000,00грн., що підтверджується меморіальним ордером №507461 від 02.11.2023 року. Сторони домовилися, що виникнення зобов`язання Позичальника достроково повернути Кредитору всю заборгованість за цим Договором згідно п. 5.2.5. цього Договору, тягне за собою виконання всіх передбачених цим Договором платіжних зобов`язань Позичальника в строк або термін, що зазначений у відповідній вимозі Банку, яка направляється Позичальнику в порядку, передбаченому п. 12.1. цього Договору. Позивач стверджує, що станом на дату подання цієї заяви Відповідач не повернув отриманий кредит в встановлений Кредитним договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за Кредитним договором, у зв`язку з чим Позивач був змушений звернутися до суду.

Заборгованість Відповідача за даним кредитним Договором №КБ03.00410.010505621 від 02.11.2023 року становить 160 293,58 грн., з якої: 128 890,89грн. прострочений борг, 7,69грн. прострочені проценти, 31 395,00грн. прострочена плата за обслуговування кредиту, які позивач просить стягнути з відповідача. Судові витрати позивача складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Аргументи відповідача.

06.02.2025 року представником відповідача подано через систему Електронний суд відзив на позовну заяву за вх.№3280/25, в якому представником відповідача зазначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною. Також представником відповідача зазначено, що з матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням та комісії за надання кредиту на умовах програм з розстрочки. Банком в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються ФОП ОСОБА_1 та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) та комісії за надання кредиту на умовах програм з розстрочки.

Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) та комісії за надання кредиту на умовах програм з розстрочки є нікчемними.

Відтак, представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити повністю та слухати справу без участі представника відповідача.

Фактичні обставини справи.

02.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (Позивач) та ФОП ОСОБА_1 (Відповідач) укладено кредитний договір №КБ03.00410.010505621, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти на поповнення обігових коштів в сумі 150 000,00 грн. зі сплатою фіксованих процентів 0.01 % річних, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_1 , який відкривається автоматично з підписанням Кредитного договору, зі строком користування по 02.11.2026 включно. Відповідно п. 3.1.1. Кредитного договору комісія за видачу кредитних коштів утримується Банком з суми кредиту в день видачі кредитних коштів.

Згідно п. 3.1.2. комісія за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати надання кредиту та сплачується Позичальником щомісячно в терміни та в розмірах, вказаних у Графіку щомісячних платежів, який наведений в Додатку №1 до даного договору, який знаходиться в матеріалах справи. Базою для нарахування комісії є початкова сума кредиту.

Відповідно до п. 2.5. Кредитного договору датою видачі кредитних коштів є день списання коштів з позичкового рахунку Позичальника.

Згідно до п. 3.2. Кредитного договору проценти нараховуються два рази на місяць за методом «факт/факт».

Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору базою для нарахування процентів є залишок заборгованості за кредитом.

Згідно п. 3.4. Графік платежів Позичальника за Договором кредиту в розрізі сум погашення кредиту, процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості є невід`ємною частиною Договору кредиту. Нарахування процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення всієї заборгованості за Договором кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим Договором або законом.

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний повернути Банку Кредит у повному обсязі в порядку і в терміни, передбачені цим Договором.

Згідно п. 4.2. Кредитного договору Позичальник повертає кредит разом з процентами та щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості до дня/числа кожного місяця, згідно з Графіком.

Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору Позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку № НОМЕР_1 грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно Графіку.

Згідно п. 5.2.5. Кредитного договору Банк має право відмовити у видачі Позичальнику Кредиту або його частини та/або вимагати дострокового повернення Кредиту у наступних випадках: наявності обставин, які свідчать про те, що наданий Позичальником Кредит не буде повернуто у строки, визначені цим Договором; надання для здійснення платежів документів, що не відповідають вимогам законодавства та встановленим в Банку правилам; надання Позичальником для отримання Кредиту документів/інформації, що виявилися недостовірними; невиконання/неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених цим Договором; наявності арешту грошових коштів Позичальника на його поточних рахунках в Банку; нецільового використання Кредиту або його частини; невиконання грошових зобов`язань за Договором; порушення проти Позичальника справи про банкрутство або прийняття рішення про його припинення/ліквідацію; у випадку незгоди зі зміною процентної ставки на умовах цього Договору.

При цьому датою, з якої у Банку виникає право вимагати у Позичальника погашення заборгованості за цим Договором в повному обсязі, є наступний банківський день за днем, коли Банку стало відомо про хоча б один з зазначених у п. 5.2.5. цього Договору фактів. Банк письмово повідомляє Позичальника у випадку прийняття рішення про відмову від виплати Кредиту з зазначених вище підстав.

Сторони домовилися, що виникнення зобов`язання Позичальника достроково повернути Кредитору всю заборгованість за цим Договором згідно п. 5.2.5. цього Договору, тягне за собою виконання всіх передбачених цим Договором платіжних зобов`язань Позичальника в строк або термін, що зазначений у відповідній вимозі Банку, яка направляється Позичальнику в порядку, передбаченому п. 12.1. цього Договору.

У випадку порушення Позичальником встановленого у відповідній вимозі строку або терміну для погашення всієї заборгованості за цим Договором кінцевий термін погашення кредиту вважається таким, що настав, та Позичальник зобов`язаний не пізніше наступного банківського дня після закінчення такого строку або терміну, зазначеного у відповідній вимозі, погасити кредит, нараховані проценти, комісії та інші платежі, встановлені цим Договором.

Позивач виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером №507461 від 02.11.2023 року на загальну суму 150 000,00грн. з призначенням платежу видача кредиту згідно кредитного договору № КБ03.00410.010505621 від 02.11.2023 року.

Позивач стверджує, що станом на дату подання цієї заяви Відповідач не повернув отриманий кредит в встановлений Кредитним договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за Кредитним договором, у зв`язку з чим Позивач був змушений звернутися до суду.

Відповідно до матеріалів справи та як стверджує позивач, остання сплата Відповідачем/зарахування по Кредитному договору здійснено 31.05.2024 року. Отже, сума боргу Відповідача за Кредитним договором станом на 10.12.2024 року становить 160 293,58 грн., з якої: 128 890,89грн. прострочений борг, 7,69грн. прострочені проценти, 31 395,00грн. прострочена плата за обслуговування кредиту.

Дана заборгованість Відповідача також підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 , довідкою-розрахунком заборгованості та детальним розрахунком заборгованості станом на 10.12.2024 року.

На виконання п.4.9. Кредитного Договору, зважаючи на те, що по даному кредитному зобов`язанню є наявна заборгованість і з метою вирішення даного спору у позасудовому порядку, Банком було надіслано лист-вимогу від 08.10.2024р. за вих.№ 12.4.2/КБ03.00410.010505621, що підтверджується описом вкладення про надіслання вимоги відповідачу, проте дана вимога залишилась без відповідного реагування зі сторони Позичальника (відповідача).

Відтак, станом на 10.12.2024 року заборгованість Позичальника перед Акціонерним товариством Ідея Банк по основному боргу, процентах та інших платежах згідно Кредитного договору №КБ03.00410.010505621 від 02.11.2023 року становить 160 293,58 грн., з якої: 128 890,89грн. прострочений борг, 7,69грн. прострочені проценти, 31 395,00грн. прострочена плата за обслуговування кредиту, які позивач просить стягнути з відповідача.

Норми права та мотиви суду.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі укладеного Кредитного договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, при цьому зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з п. 3.2, 3.3 Кредитного договору проценти нараховуються два рази на місяць за методом «факт/факт»; базою для нарахування процентів є залишок заборгованості за кредитом.

Згідно п. 3.4. Графік платежів Позичальника за Договором кредиту в розрізі сум погашення кредиту, процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості є невід`ємною частиною Договору кредиту. Нарахування процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення всієї заборгованості за Договором кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим Договором або законом.

Підтвердженням отримання відповідачем кредитних коштів від позивача є меморіальний ордер на видачу кредитних коштів №507461 від 02.11.2023 року з призначенням платежу видача кредиту згідно кредитного договору № КБ03.00410.010505621 від 02.11.2023 року на загальну суму 150 000,00грн.

При цьому датою, з якої у Банку виникає право вимагати у Позичальника погашення заборгованості за цим Договором в повному обсязі, є наступний банківський день за днем, коли Банку стало відомо про хоча б один з зазначених у п. 5.2.5. цього Договору фактів. Банк письмово повідомляє Позичальника у випадку прийняття рішення про відмову від виплати Кредиту з зазначених вище підстав. Сторони домовилися, що виникнення зобов`язання Позичальника достроково повернути Кредитору всю заборгованість за цим Договором згідно п. 5.2.5. цього Договору, тягне за собою виконання всіх передбачених цим Договором платіжних зобов`язань Позичальника в строк або термін, що зазначений у відповідній вимозі Банку, яка направляється Позичальнику в порядку, передбаченому п. 12.1. цього Договору.

При цьому, згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначено в повідомленні дату. У цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суду кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим Кредитом.

Суд установив, що відповідачем прострочено виконання зобов`язання за Кредитним договором не вносячи належним чином чергових платежів та процентів.

Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Заперечення відповідача, зазначені у відзиві судом відхиляються з таких підстав.

Щодо споживчого кредиту, судом встановлено, що кредитні кошти відповідно до умов договору, надавалися позичальнику в цілях здійснення ним підприємницької діяльності, у зв`язку з чим суд констатує, що Договір № №КБ03.00410.010505621 від 02.11.2023 року про надання кредиту не є в розумінні п. п. 1-1, 11 ст. 1 Закону України Про споживче кредитування договором споживчого кредитування, а відтак, до правовідносин між сторонами не підлягають застосуванню положення Закону України Про захист прав споживачів та Закону України Про споживче кредитування. Крім того, з огляду на те, що кредитний договір (стягнення за яким є предметом даного спору) укладений між ФОП та юридичною особою та не є споживчим кредитом, Закон України Про захист прав споживачів не поширюється на данні правовідносини, що підтверджується п. 22 ст. 1 Закону України Про захист прав споживачів та рішенням Конституційного Суду України від 10.11.2011 року по справі №1-26/2011.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.1 Закону України Про споживче кредитування споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Щодо несправедливості умов договору, суд зазначає, що, за змістом п. 1.2 договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з інформацією про банк, як надавача платіжних послуг, умовами та тарифами Банку на офіційному веб-сайті Банку.

Відповідно до п. 2.1.2 договору кредит надається позичальнику Фізичній особі-підприємцю для поповнення обігових коштів.

Таким чином, суд зазначає, що відповідач був ознайомлений з умовами договору, правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям АТ «Ідея Банк», зазначивши особисті дані та надавши відкритий рахунок, який є у відповідача для зарахування коштів, а також зазначив про бажану суму у розмірі 150 000,00грн.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з статтями 1048, 1054 Цивільного кодексу України одним із обов`язків позичальника за кредитним договором є сплата процентів за користування кредитом, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. При цьому суду зазначає, що договір укладений сторонами 07.11.2022 під час дії воєнного стану. Відповідно до п.18 розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Суд посилається на мотиви, зазначені у рішенні Конституційного Суду № 6-р(II)/2022 від 22.06.2022, що проценти, про які йдеться в приписах статті 1048 Кодексу, є складовим елементом плати за надану позику/кредит, що разом з основною сумою позики/кредиту становить загальну суму боргу, яку боржник повинен сплатити через визначений час після отримання позики/кредиту. Конституційний Суд України зазначає, що приписи частини другої статті 625, першого речення частини першої статті 1050 Кодексу та частини першої статті 1048 Кодексу регулюють різні за змістом правовідносини, які не є взаємовиключними, адже за загальним правилом (частина перша статті 622 Кодексу), якщо інше не встановлено в договорі або законі, застосування заходів цивільної відповідальності не звільняє боржника від виконання зобов`язань за договором у натурі.

Конституційний Суд України вважає, що застосування припису першого речення частини першої статті 1050 Кодексу як такого, що його скеровано на надання кредитодавцеві права на отримання трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат як заходів цивільної відповідальності за неналежне виконання позичальником грошових зобов`язань, не може впливати на право кредитодавця на отримання процентів як плати за користування кредитом, тобто на право вимагати від боржника виконання зобов`язань за кредитним договором у натурі.

Отже, відповідач вчасно не здійснював перерахунок коштів на рахунок кредитодавця у відповідності до графіка платежів, затвердженого сторонами за умовами Договору № №КБ03.00410.010505621 від 02.11.2023 року, чим порушив умови договору.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Суд зазначає, що оскільки факт порушення відповідачем зазначених договірних зобов`язань встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, договір № №КБ03.00410.010505621 від 02.11.2023 року у судовому порядку недійсним або неукладеним не визнано, отже, його умови є обов`язковими до виконання сторонами.

Здійснивши перевірку проведених Банком нарахувань, суд погоджується з такими. Отже, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача заборгованість у сумі 160 293,58 грн., з якої: 128 890,89грн. прострочений борг, 7,69грн. прострочені проценти, 31 395,00грн. прострочена плата за обслуговування кредиту.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Зважаючи на зазначене, позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 кредиту у розмірі 160 293,58 грн., з якої: 128 890,89грн. прострочений борг, 7,69грн. прострочені проценти, 31 395,00грн. прострочена плата за обслуговування кредиту, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 3028,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №6458291 від 19.12.2024 року .

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 3028,00грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76 - 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Ідея Банк (79008, м. Львів, вул. Валова, 11, ) 160 293,58грн. заборгованості, з якої: 128 890,89грн. прострочеий борг, 7,69грн. прострочені проценти, 31 395,00грн. прострочена плата за обслуговування кредиту та 3028,00грн. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Коссак С.М.