РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.02.2025Справа № 910/10396/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Селком Електронік";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України";

про розірвання договору.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Рябий І.П.

Представники:

Від позивача Третьяк С.Ю., адвокат, довіреність № 271/У від 10.09.2024;

Від відповідача: Журавель О.В., адвокат, довіреність № 538 від 18.07.2024.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Селком Електронік" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом, в якому просить розірвати договір про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № від 01.12.2023, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Селком Електронік".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 вирішено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 910/10396/24, справу розглядати за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначити на 08.10.2024.

25.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" подало до господарського суду відзив на позовну заяву, в якій просило відмовити у задоволенні позову.

30.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Селком Електронік" подало до господарського суду відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на позовну заяву.

01.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Селком Електронік" подало до господарського суду клопотання про призначення експертизи.

У підготовчому засіданні 08.10.2024 судом розглядалося клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Селком Електронік" про визнання відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" неприйнятним, яке просив задовольнити представник позивача, проти задоволення якого заперечував представник відповідача та за наслідком розгляду якого судом, без виходу до нарадчої кімнати, ухвалено відмовити в його задоволенні.

Також 08.10.2024 судом розглядалося клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Селком Електронік" про призначення експертизи.

Як роз`яснено у п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 № 4, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Системний аналіз ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України та ч.1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України дає підстави дійти висновку, що суд призначає експертизу у випадку коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та якщо жодною стороною не наданий висновок експерта з питань, вирішення яких має значення для справи. При цьому за змістом ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, питання про задоволення клопотання про призначення експертизи не залежить від обґрунтованості підстав для проведення експертизи, якщо сторона не обґрунтовує та не доводить обставини, які перешкоджали самостійному наданню висновків експерта.

Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 25.02.2021 у справі № 910/1668/19.

Дослідивши подане Товариством з обмеженою відповідальністю "Селком Електронік" клопотання про призначення експертизи у справі суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив відмовити у його задоволенні, оскільки представником позивача не обґрунтовано неможливості вирішення спору без призначення у справі експертизи та дійсної необхідності для застосування спеціальних знань. Також суд відзначає, що відповідач не був обмежений у праві надати суду висновок експерта на його замовлення відповідно до ч. 3 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України разом з поданням позовної заяви.

04.11.2024 до господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Селком Електронік" подано клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта за результатами проведення електротехнічної експертизи.

У підготовчому засіданні 10.12.2024 судом було розглянуто клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Селком Електронік" про долучення до матеріалів справи висновку експерта за результатами проведення електротехнічної експертизи.

Як передбачено ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

В свою чергу, ч. 4 вказаної статті передбачено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

З наведеного вбачається, що позивач повинен подавати докази разом з поданням позовної заяви, а в разі неможливості їх подання - повинен про це письмово повідомити суд.

Однак, як вбачається з позовної заяви, позивач не вказував, що ним не може бути поданий вказаний висновок експерта разом з позовною заявою та причин неможливості його подання.

Більше того, позивачем було подане, разом з позовом, клопотання про призначення експертизи, яке було ним відкликано заявою від 01.10.2024.

Крім того, за змістом ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Проте, висновок експерта поданий лише 04.11.2024 без клопотання про поновлення пропущеного строку на його подання.

За змістом ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

А відтак, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив відмовити у задоволенні клопотання про долучення висновку експерта до матеріалів справи.

Вказане також стосується й клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Селком Електронік" про долучення доказів від 22.11.2024, яке було розглянуто судом у підготовчому засіданні 10.12.2024 та у задоволенні якого судом було відмовлено з аналогічних підстав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/10396/24 до судового розгляду по суті.

Під час розгляду спору по суті у судовому засіданні 18.02.2025 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.02.2025 проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.

18.02.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Селком Електронік" (далі також - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі також - відповідач, покупець) укладено договір № (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується у визначений цим договором строк передати у власність покупця Баласти для розрядних ламп чи трубок (Система гарантованого електропостачання) код згідно ЄЗС ДК-021:2015 - 31150000-5 (далі - товари), зазначені в специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього договору (далі - специфікація), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі товари.

Пунктом 1.2. договору, найменування (номенклатура, асортимент), кількість товарів, одиниця виміру, ціна за одиницю, строк поставки, місце поставки, інші умови зазначаються у специфікації.

Як визначено п. 2.1. договору, якість та комплектність товарів повинні відповідати стандартам, технічним умовам, технічній та/або іншій документації, яка зазначається у додатках до цього договору і містить вимоги до товарів згідно з додатком 2 до цього договору.

Згідно з п. 2.4. договору, постачальник зобов`язаний передати покупцю товари у тарі та (або) в упаковці, що відповідає якості, комплектності і вимогам, встановленим стандартами, технічними умовами, кресленнями, рецептурами, зразками (еталонами) виробника та (або) національними стандартами, якщо такі передбачені. Обов`язок постачальника здійснити передачу Товарів у тарі та (або) в упаковці не поширюється на товари, які за своїм характером не потребують застосування тари та (або) упакування.

За змістом п. 3.1. договору, ціна цього договору становить 4 494 665,00 грн. (чотири мільйони чотириста дев`яносто чотири тисячі шістсот шістдесят п`ять грн. 00 коп.), крім того ПДВ 898 933,00 грн (вісімсот дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот тридцять три грн. 00 коп.). Ціна договору, в тому числі ПДВ, становить - 5 393 598,00 грн (п`ять мільйонів триста дев`яносто три тисячі п`ятсот дев`яносто вісім грн. 00 коп.).

У п. 5.1. договору сторони погодили, що постачальник зобов`язується передати покупцю товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до специфікації, яка є додатком 1 до цього договору.

В свою чергу, п. 5.7. договору передбачено, що приймання покупцем товарів за видатковою накладною не є підтвердженням належного виконання постачальником його обов`язку з поставки товарів за цим договором та відсутності у покупця претензій до постачальника щодо якості та комплектності товарів. Такі претензії можуть бути заявлені покупцем постачальнику у порядку, визначеному цим договором та чинним законодавством України.

Умовами п. 5.8. договору визначено, що датою поставки товарів за цим договором є дата підписання покупцем акта приймання товарів за кількістю та якістю відповідно до п. 5.14 цього договору та передачі постачальником покупцю в повному обсязі наведених нижче документів (в рамках кожної поставки; перелічені документи повинні бути надані постачальником одночасно із здійсненням поставки товару):

(5.8.1.) видаткової накладної;

(5.8.2.) документу про підтвердження якості товарів на кожну одиницю (або партію) товару: оригінал паспорту (формуляру), що складено українською мовою або з перекладом на українську, на кожну одиницю товарів;

(5.8.3.) документу про підтвердження гарантійних зобов`язань виробника на товар: Гарантійний талон, або інший документ, передбачений чинним законодавством, з гарантійними зобов`язаннями на кожну одиницю товарів, з наданням переліку назв та реквізитів авторизованого(-их) підприємства(-ств) в Україні, що уповноважене(-і) здійснювати гарантійне та післягарантійне обслуговування товарів;

(5.8.4.) товарно-транспортної накладної;

(5.8.5.) рахунку-фактури;

(5.8.6.) документу про експлуатацію товарів: копія настанови (інструкції) з монтажу та експлуатації, що складено українською мовою або з перекладом на українську, на кожну одиницю Товарів;

(5.8.7.) інших необхідних документів:

(5.8.7.1.) копії (завіреної організацією, що видала декларацію) декларації про відповідність (виданої на підставі проведених процедур оцінки відповідності за модулями, що дозволяє введення продукції в обіг) товарів та/або копії (завіреної організацією, що видала декларацію) сертифікату перевірки (експертизи) типу або повідомлення про схвалення системи управління якістю, що видано за результатами процедур оцінки відповідності Товарів:

- Технічному регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого Постановою КМУ від 16.12.2015 р. № 1067;

- Технічному регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого Постановою КМУ від 16.12.2015 р. № 1077.

(5.8.7.2.) завіреної копії сертифікату або декларації на відповідність обладнання ДСТУ EN 62040-1:2015 "Джерела безперебійного живлення. Частина 1. Загальні вимоги та вимоги щодо безпеки", п.п. 4.7, 5.3.2, 5.3.3, 5.6, 7.1, 7.2, 8.2.

(5.8.7.3.) інших документів, які зазначені в додатку 2 до договору.

Відповідно до п. 5.9. договору, у разі виявлення недоліків в переданих товарах (будь-яка невідповідність товару вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договору або вимогам, що пред`являються до товарів, а також інформації про товар, наданій виробником (Постачальником)), покупець має право, незалежно від можливості використання Товарів за призначенням, вимагати від постачальника за своїм вибором:

(5.9.1.) пропорційного зменшення вартості Товарів:

(5.9.2.) безоплатного усунення недоліків товарів у визначений покупцем строк, але не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання постачальником повідомлення Покупця про виявлені недоліки товарів;

(5.9.3.) відшкодування витрат на усунення недоліків товарів.

Приймання товарів за кількістю та якістю здійснюється на підставі акту приймання товарів за кількістю та якістю (п. 5.14. договору).

Як передбачено п. 5.14.1. договору, приймання товарів покупцем розпочинається з перевірки якості та кількості поставленого товару умовам цього договору та вимогам Інструкції про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, яка затверджена постановою Державного арбітража при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. № П-6, та Інструкції про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Державного арбітража при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П-7, що застосовуються до правовідносин сторін за цим договором в тій частині, що не суперечать умовам, встановленим цим договором.

Згідно з п. 5.14.2. договору, покупець в односторонньому порядку підписує акт приймання товарів за кількістю та якістю у порядку, передбаченому цим договором. У випадку участі постачальника у прийманні товарів за кількістю та якістю, відповідний акт підписується обома сторонами цього договору.

Крім того у п. 5.15. договору вказано, що неналежне оформлення постачальником документів, зазначених в п. 5.8 цього договору, або відсутність хоча б одного із цих документів, або невиконання чи неналежне виконання інших вимог цього договору вважається простроченням постачальника, до усунення якого покупець має право відстрочити виконання своїх зобов`язання з оплати товарів.

За умовами п. 6.2. договору, покупець має право, зокрема: не здійснювати оплату в разі неналежного оформлення документів, зазначених в п. 5.8 договору (відсутність печатки (за наявності), підписів тощо); відмовитись від прийняття товарів у разі їх невідповідності якості та комплектності, технічним характеристикам, умовам поставки та відстрочити виконання своїх зобов`язань з оплати товарів до усунення порушень умов договору; вимагати від постачальника здійснення поставки товарів на умовах цього договору.

В свою чергу, відповідно до п. 6.3. договору, постачальник зобов`язаний, зокрема: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку товарів, якість та комплектність яких відповідають умовам, установленим розділом 2 цього договору; надати покупцю належним чином оформлені документи, зазначені в п. 5.8 цього договору; у разі поставки товарів неналежної якості (комплектності) виконати вимоги покупця відповідно до умов п. 5.9 та п. 5.10 цього договору; належним чином виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором та усіма іншими діючими договорами, укладеними з покупцем.

У п. 9.1. договору визначено, що постачальник гарантує, що товари відповідають вимогам якості і комплектності, встановленим стандартами, технічними умовами, кресленнями, рецептурами, зразками (еталонами) виробника та (або) національним стандартам, якщо такі передбачені.

Розділом 12 договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до "31" грудня 2024 року (включно), а в частині розрахунків - до їх повного виконання. Закінчення терміну (строку) дії цього договору не звільняє сторони від виконання обов`язків, взятих на себе за цим договором, та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Всі зміни і доповнення до цього договору вносяться шляхом укладення відповідної додаткової угоди до договору, яка підписується уповноваженими представниками сторін, скріплюється печатками (за умови використання) та є невід`ємною частиною цього договору (п. 14.1. договору).

У п. 14.8. договору сторони визначили, що якщо в цьому договорі сторони відступили від положень актів чинного законодавства, врегулювавши свої відносини на власний розсуд, то пріоритет мають положення договору.

Відповідно до специфікації, яка є додатком 1 до договору, строк поставки товару, а саме системи гарантованого електропостачання у складі системи постійного струму типу SDC 220-400-R напругою = 220 В та системи змінного струму типу WEW 1010-220/230-EAN-R напругою ~ 230 В, складає 90 днів.

Додатком 2 до договору сторонами погоджено технічні та якісні характеристики товарів.

Крім того, до додатку 2 сторони склали додаток Б та В, якими узгоджено схему електричну принципову однолінійну НКУ АС05 та схему електричну принципову однолінійну НКУ AD01.

Позивач вказує, що відповідачем допущено істотні порушення договору, що полягають у: невиконанні погодження технічних рішень; порушенні порядку приймання вантажу обладнання; невиконанні нормативних вимог зі зберігання поставленого обладнання; відсутності можливості введення обладнання в експлуатацію до закінчення терміну дії договору 31.12.2024; можливості втрати придатності обладнання для подальшого використання; неотриманні вартості обладнання.

Також позивач вказує, що наведені у акті приймання зауваження не ґрунтуються на точному посиланні на супроводжуючі документи та на всі необхідні додатки до договору, що встановлюють технічні вимоги до товару (обладнання).

Позивач зауважує, що: різні визначення вимог до технічних характеристик обладнання у додатку 2, додатках Б, В до договору встановлюють різні показники і вимоги до предмету договору, що позбавляє позивача можливості досягнути основної мети договору - виконати роботи, що забезпечують функціонування системи гарантованого електропостачання відповідно до проекту та умов договору; відповідач встановлюючи повну і беззаперечну вимогу щодо згоди учасників торгів з усіма умовами проекту договору у процедурі закупівлі, виключив для всіх учасників торгів можливість пропонувати інші технічні рішення, оскільки такий підхід відповідача при наявності помилок у технічних характеристиках обладнання тендерної документації, виключає можливість усунення невідповідностей на момент укладання договору; відповідач не надав позивачу погоджені проектні рішення на систему гарантованого електропостачання, та не погодив з ним необхідні технічні рішення, що пропонуються, і повинні бути погоджені, що не відповідає загальним засадам цивільного законодавства справедливості, добросовісності та розумності; під час здійснення постачання, на складі відповідача уповноважена особа його структурного підрозділу, в.о. заступника головного інженера Лубенского ЛВ УМГ Слухай О.І. підписав видаткову накладну, яка додавалась до товаротранспортної накладної. Відповідно до листа відповідача №ТОВВИХ 24-6856 від 07.05.2024 р., щодо відмови відповідача виконувати умови зберігання обладнання на складі, позивачу стало відомо, що видаткова накладна відповідачем неакцептована та не підписана уповноваженою особою і ним не здійснено оприбуткування обладнання у його бухгалтерському обліку, однак відмова відповідача від прийняття обладнання у власність ним не заявлялась, що свідчить про те, що відповідач ввів в оману позивача, що не відповідає добросовісному виконанню ним обов`язку з приймання обладнання, і як наслідок переходу права власності на поставлене обладнання; відповідно до положень ст. 188 Господарського кодексу України позивач рекомендованим листом № 205/У від 25.06.2024 направив пропозицію про розірвання договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № від 01.12.2023, однак відповідач листом №ТОВВИХ-24-10916 від 18.07.2024 відмовився від пропозиції позивача розірвати спірний договір.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує, що після перевірки поставленого товару на відповідність до специфікації, технічних та якісних характеристик товару комісією був складений акт невідповідності ТМЦ по кількості та/або якості № 5/22/02, в якому були зазначені зауваження щодо якості, комплектності та пакування товару, про що листом № ТОВВИХ-24-3568 від 07.03.2024 було повідомлено позивача, при цьому, листом від 07.03.2024 № ТОВВИХ-24-3568 було повідомлено постачальнику про виклик уповноваженого представника до місця приймання товару для проведення огляду та повторного приймання товару.

Відповідач наголошує, що позивач неодноразово, зокрема листами № 72 від 11.03.2024 та № 76 від 18.03.2024, після ознайомлення з актом невідповідності ТМЦ по кількості та/або якості №5/22/02 від 05.03.2024, зобов`язувався усунути зафіксовані в акті недоліки, зокрема, постачальник повідомляв про те, що ним буде відпрацьовано зауваження, зазначені в акті невідповідності ТМЦ по кількості та/або якості № 5/22/02 від 05.03.2024 стосовно доукомплектації автоматичних вимикачів, забезпечення форми внутрішнього відокремлення кіл 4-b шляхом встановлення допоміжних перегородок між затискачами в існуючий шафі, надавав пропозиції щодо заміни забезпечення висувного виконання на втичне, тощо, зазначаючи зобов`язання виконати ці роботи негайно після отримання комплектуючих, проте, на час звернення позивача до суду з позовними вимогами, зауваження викладені в акті № 5/22/02 від 05.03.2024 не усунуті та товар не поставлений.

Крім того, відповідач зазначає, що звертався з листом № ТОВВИХ-24-7022 від 09.05.2024 до позивача з пропозицією провести спільну нараду для обговорення шляхів усунення зауважень та узгодження технічних рішень, однак, позивачем було проігнорована зазначена пропозиція.

Також відповідач вказує, що у нього були відсутні підстави як для оприбуткування товарів, так і для підписання видаткової накладної.

В свою чергу відповідач звертає увагу на твердження позивача про те, що той знав про суперечливості технічних характеристик предмету договору та вказує, що таке твердження є безпідставним та необґрунтованим, оскільки договір було укладено за наслідком проведеної процедури закупівлі, а позивач мав право на етапі розгляду тендерної пропозиції звернутися за роз`ясненнями в разі такої необхідності, однак таким правом не скористався, а подав свою тендерну пропозицію, самостійно прийнявши рішення та повністю та беззаперечно погодився з усіма умовами, підписавши договір без будь-яких заперечень чи зауважень.

Відповідач також зазначає, що відсутні підстави для розірвання договору як в односторонньому порядку, так і за рішенням суду.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно із ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № від 01.10.2023, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Згідно ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Як передбачено ч. 1 ст. 682 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, що відповідає умові договору купівлі-продажу щодо комплектності.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 13.12.2023 відповідачем було направлено позивачеві заявку № 1 (№ ТОВВИХ-23-17991 від 13.12.2023).

В подальшому, листом № ТОВВИХ-23-18128 від 14.12.2023, відповідачем надано позивачеві наступні зауваження до конструкторської документації: на креслені "Однолінійна схема системи гарантованого електропостачання" (файл СГЕ КС Яготин Сх однолін SDC220400 WEW1010 220 230 GUTOR.pdf) привести у відповідність найменування обладнання та їх умовне позначення у відповідності до додатку 2 "Технічні та якісні характеристики товарів" до договору; на креслені "Однолінійна схема системи гарантованого електропостачання" (файл СГЕ КС Яготин Сх однолін SDC220400 WEW1010 220 230 GUTOR.pdf) в штампі видалити назву "I,I,III,IV черги будівництва"; Креслення (файли Система змін струму Gutor WEW1010_AC05 TB31 ТВ32 габаритні розміри.pdf та Система пост струму Gutor SDC220400_AD01 TB11 TB12 габаритні розміри.pdf привести у відповідність згідно п.1.4 Додатку Г до Технічних і якісних характеристик товарів; надати креслення в форматі .dwg у відповідності до п.1.3 Додатку Г до Технічних і якісних характеристик Товарів; на кресленнях та специфікаціях (файли Система змін струму Gutor WEW1010_ACO5 TB31 ТB32 габаритні розміри.pdf ,Система пост струму Gutor SDC220400_AD01 TB11 TB12 габаритні розміри.pdf, Специфікація система змін струму_Gutor WEW 1010-220_ 230-EAN-R en ukr.pdf та Специфікація система постійного струму Gutor_SDC220-400-R en ukr.pdf привести у відповідність найменування обладнання та їх умовне позначення у відповідності до додатку 2 "Технічні та якісні характеристики товарів" до договору.

Крім того, у вказаному листі відповідач просив позивача надати у складі конструкторської документації план-завдання на фундамент, та конструкцію кріплення, у відповідності до таблиці 2 -Перелік необхідної конструкторської документації для розробки робочої документації проекту Додатку Г до Технічних і якісних характеристик товарів та надати підтвердження виконання нижчезазначених пунктів Додатку 2 "Технічні та якісні характеристики товарів" до договору :

??- п.1.2.1.4 щодо наявності в комплекті поставки розрядного пристрою, шафи ЗІП;

??- п. 1.2.2.3 щодо виконання додаткових вимог в частині обладнання пристроїв контролю опору ізоляції в блоках виведення;

??- п.1.2.3.3 щодо наявності в комплекті поставки міжелементних та міжрядних з`єднувачів, кінцевих токовідводів та набору для обслуговування;

??- п.2.2.2.3 щодо виконання додаткових вимог в частині обладнання пристроїв контролю опору ізоляції в блоках виведення;

??- примітки (3) щодо наявності в комплекті поставки АВР зарядно-випрямних пристроїв.

Відповідач просив позивача у найкоротший строк усунути вказані зауваження та надати конструкторську документацію для повторного розгляду.

В свою чергу, позивач, листом № 307 від 26.12.2023, направлено відповідачеві відкориговану конструкторську документацію.

Відповідач, у відповідь на лист позивача № 307 від 26.12.2023, надав відповідь у формі листа № ТОВВИХ-24-732 від 16.01.2024, в якому надані наступні зауваження до конструкторської документації: надати схеми принципові однолінійні НКУ=АC05, НКУ AD01, які мають бути передбачені у відповідності до додатків Б, В додатку 2 "Технічні та якісні Характеристики товарів" до договору; в специфікації (файл СГЕ Специфікація SDC220-400-R WEW 1010-220230-EAN-R en ukr.pdf привести у відповідність найменування обладнання та їх умовне позначення у відповідності до додатку 2 "Технічні та якісні характеристики товарів" до Договору, кількість фідерів та інших комплектуючих привести у відповідність до схем принципових однолінійних НКУ=АCО5, НКУ AD01, які мають бути передбачені у відповідності до Додатків Б, В Додатку 2 "Технічні та якісні характеристики товарів" до договору; надати у складі конструкторської документації наступні документи у відповідності до таблиці 2 Додатку Г до технічних та якісних характеристик товарів: схеми (таблиці) з`єднань і підключень (монтажні схеми); тип інтерфейсу і опис протоколу обміну з верхнім рівнем (в разі наявності); перелік сигналів для зв`язку із зовнішніми системами; таблиця команд управління; таблиця блокувань і захистів; кабельний журнал; електромонтажні креслення шаф НКУ; перелік устаткування, що підлягає обов`язковій сертифікації; обґрунтувати послідовність розташування комплектуючих системи змінного струму, яка передбачена в збірному вигляді, в порядку ТВ31-TВ32-АC05 (зліва-направо), оскільки проєктними рішеннями у складі робочих креслень порядок розташування комплектуючих системи змінного струму в збірці передбачений наступний: ТB32-ТВ31-AC05 (зліва-направо).

Вказані вище зауваження відповідач просив усунути позивача у найкоротший строк та надати доопрацьовану конструкторську документацію для повторного розгляду.

Позивач, листом № 32 від 02.02.2024 повідомив відповідача про готовність до відвантаження обладнання та просив підтвердити готовність прийняти обладнання у період з 15 по 22 лютого 2024 року у місці поставки, обумовленого у договорі.

Відповідач, у відповідь на зазначений лист, відповів листом № ТОВВИХ-24-2430 від 19.02.2024, в якому зазначив, що поставку товару необхідно здійснити згідно з умовами додатку 1 до договору, за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н., с. Ничипорівка, вул. Богдана Хмельницького, 40/1.

Крім того, позивач, у відповідь на лист відповідача № ТОВВИХ-24-732 від 16.01.2024, надано відповіді на зауваження, які викладені в ньому.

20.02.2024 позивач виставив відповідачеві рахунок № 5 на оплату вартості товару у розмірі 4 494 665,00 грн з ПДВ.

Також позивач, листом № 46 від 21.02.2024 повідомив відповідача про те, що товар буде поставлено 22.02.2024 за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н., с. Ничипорівка, вул. Богдана Хмельницького, 40/1.

22.02.2024 позивачем складено, підписано та скріплено його печаткою видаткову накладну № 5.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано видаткову накладну № 5 від 22.02.2024 підписану зі сторони відповідача Слухай О.І., який як вказує, позивач, посилаючись на лист відповідача № ТОВВИХ-24-6856 від 07.05.2024, не є уповноваженою особою на її підписання.

Відповідачем до матеріалів справи надано вказану видаткову накладну без підпису уповноваженої особи відповідача.

Також відповідачем до матеріалів справи долучено видаткову накладну № 5 від 22.02.2024, підписану кваліфікованим електронним підписом позивача, кваліфікований електронний підпис відповідача на вказаній накладній відсутній.

У п. 13.3. договору сторони погодили, що до електронних документів, обмін якими сторони зобов`язані здійснювати за допомогою системи електронного документообігу, що визначена у п. 13.6 договору, сторони відносять первинні (бухгалтерські) документи (рахунок на оплату / рахунок-фактура, акт звірки взаєморозрахунків, акти виконаних робіт, наданих послуг тощо), а також будь-які інші документи, необхідні для виконання договору та/або які створюються у процесі його виконання.

Як передбачено п. 13.6. договору, сторони домовились здійснювати обмін електронними документами, у тому числі створювати, пересилати та підписувати електронні документи, із застосуванням визначеної у цьому пункті договору системи, яка забезпечує обмін електронними документами (далі - Система електронного документообігу): комп`ютерна програма "Система зовнішнього обігу електронних документів «DEALS", та відповідно до положень Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

При цьому суд вказує, що п. 5.7. договору передбачено, що приймання покупцем товарів за видатковою накладною не є підтвердженням належного виконання постачальником його обов`язку з поставки товарів за цим договором та відсутності у покупця претензій до постачальника щодо якості та комплектності товарів. Такі претензії можуть бути заявлені покупцем постачальнику у порядку, визначеному цим договором та чинним законодавством України.

Однак, як вбачається з товарно-транспортної накладної № 3 від 22.02.2024, товар було отримано відповідальною особою вантажоодержувача (відповідача) Клишею О. В., довіреність якого наявна в матеріалах справи.

Позивач, листом № 61 від 01.03.2024 звернувся до відповідача з проханням допустити співробітника постачальника Павленка В. О. для участі у роботі комісії по прийманню обладнання.

В подальшому, 05.03.2024 відповідачем, після перевірки товару, складено акт невідповідності ТМЦ по кількості та/або якості № 5/22/02, який є додатком 20 до Порядку приймання товарно-матеріальних цінностей під час виконання договорів в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", затверджений начальником Лубенського ЛВУМГ Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" Сергієм Дорошенком, про що міститься відповідний підпис на даному акті, в якому наведені наступні зауваження щодо якості, комплектності та пакування: в шафах НКУ постійного струму (НКУ АСО5) та НКУ змінного струму (НКУ ADO1) кількість та номінальні значення струмів автоматичних вимикачів не відповідають кількісним і якісним характеристикам схем принципових однолінійних НКУ-АСОS, НКУ ADO1, які мають бути передбачені у відповідності до Додатків Б, В Додатку 2 "Технічні та якісні характеристики товарів" до договору; якісне виконання шаф НКУ постійного струму (НКУ АСО5) та НКУ змінного струму (НКУ AD01) здійснено в стаціонарному вигляді та не відповідає п. 1.2.2.3 , п.2.2.3.3 "Параметри конструкції" в частині виконання функціональних блоків-висувне, форма внутрішнього відокремлення кіл-4b; габаритно-установчі розміри та вагові характеристики розрядного пристрою, які зазначені в паспортних даних товару, не відповідають фактичним замірам ВхШхГ, виконаним безпосередньо при прийманні товару; паспорт на товар в цілому та його складові, такі як "свідоцтво про пакування", "свідоцтво про приймання", тощо виконано постачальником товару ТОВ "Селком Електронік", а не виробником товару, зазначеному в додатку 1 до договору. В комплектність системи входить документація та обладнання виробників, які не були зазначені в додатку 1 до договору (розрядний пристрій, акумуляторна установка); Копії декларації про відповідність технічним регаментам (п.5.8.7.1, п. 5.8.7.2 договору) надані лише на окремі складові товару (інвертор, випрямляч), на решту складових товару (розрядний пристрій, акумуляторна установка) та товар в цілому відсутні.

Загальний висновок, який викладено у вказаному акті: не оприбутковувати ТМЦ відповідно до специфікації, технічних та якісних характеристик товару (додаток №1 та №2, до договору № від 01.12.2023р.) від ТОВ "СЕЛКОМ ЕЛЕКТРОНІК" до усунення встановлених недоліків підрядником.

Як передбачено п. 5.14.1. договору, приймання товарів покупцем розпочинається з перевірки якості та кількості поставленого товару умовам цього договору та вимогам Інструкції про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, яка затверджена постановою Державного арбітража при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. № п-6, та Інструкції про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Державного арбітража при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. Nє -7, що застосовуються до правовідносин сторін за цим договором в тій частині, що не суперечать умовам, встановленим цим договором.

Згідно з п. 5.14.2. договору, покупець в односторонньому порядку підписує акт приймання товарів за кількістю та якістю у порядку, передбаченому цим договором. У випадку участі постачальника у прийманні товарів за кількістю та якістю, відповідний акт підписується обома сторонами цього договору.

За умовами п. 6.2. договору, покупець має право, зокрема: не здійснювати оплату в разі неналежного оформлення документів, зазначених в п. 5.8 договору (відсутність печатки (за наявності), підписів тощо); відмовитись від прийняття товарів у разі їх невідповідності якості та комплектності, технічним характеристикам, умовам поставки та відстрочити виконання своїх зобов`язань з оплати товарів до усунення порушень умов договору; вимагати від постачальника здійснення поставки товарів на умовах цього договору.

У п. 14.8. договору сторони визначили, що якщо в цьому договорі сторони відступили від положень актів чинного законодавства, врегулювавши свої відносини на власний розсуд, то пріоритет мають положення договору.

З наведеного вбачається, що договором передбачено право позивача на складання та підписання акту в односторонньому порядку і в тій формі, в якій його складено.

Крім цього, відповідач, листом № ТОВВИХ-24-3568 від 07.03.2024, повідомив позивача про виклик уповноваженого представника постачальника для проведення огляду та повторного приймання товарів.

В свою чергу позивач, листом № 72 від 11.03.2024 просив відповідача перенести дату продовження приймання ТМЦ.

Крім вказаного, позивач у зазначеному листі гарантував усунення недоліків, зазначених у акті № 5/22/02 від 05.03.2024 та передачу ТМЦ відповідно до специфікації та технічних і якісних характеристик товару (додаток 1, 2) згідно до умов договору.

З наведеного, що позивач визнав, що товар був поставлений з недоліками, про які вказано в акті № 5/22/02 від 05.03.2024.

Однак, в подальшому, позивачем, листом № 76 від 18.03.2024, надано пропозиції по доукомплектуванню товару та заявлено про протиріччя в вимогах: в однолінійній схемі (додаток Б додатку 2 до "Технічні та якісні характеристики товарів" до договору) шафи НКУ змінного струму (НКУ АC05) позначені автоматичні вимикачі стаціонарного виконання, а в вимогах додатку 2 "Технічні та якісні характеристики товарів" до договору вказано висувне виконання.

При цьому суд вказує, що ані на момент подання тендерної пропозиції, ані на момент укладення договору, позивачем не заявлялося про вказані невідповідності.

Більш того, як вказувалося судом, позивач у листі № 72 від 11.03.2024 гарантував усунення недоліків, зазначених у акті № 5/22/02 від 05.03.2024 та передачу ТМЦ відповідно до специфікації та технічних і якісних характеристик товару (додаток 1, 2) згідно до умов договору.

Суд вказує, що відповідно до підпункту 1.2 пункту 1 розділу ІІІ Загальної інструкції учасникам процедури закупівлі Тендерної документації по публічній закупівлі, поданням своєї тендерної пропозиції учасник підтверджує повну і беззаперечну згоду з усіма умовами, що вказані в проекті договору згідно з вимогами Додатку 4 до тендерної документації.

Згідно із частиною 4 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Таким чином, позивач, при прийнятті рішення про участь у публічній закупівлі та, відповідно, при поданні своєї тендерної пропозиції по процедурі закупівлі, усвідомлювало, що (у випадку перемоги в даній закупівлі) в умовах договору будуть збережені ті самі умови, які були зазначені у проекті договору, який є частиною тендерної документації, в тому числі в частині технічних характеристик, які ставляться до товарів.

Тобто, позивач, подавши свою тендерну пропозицію, самостійно прийняв рішення та, відповідно, повністю і беззаперечно погодився з усіма умовами, що вказані в проекті договору, в тому числі як в частині технічних характеристик, які ставляться до товарів зі строком та умовами поставки товарів.

Крім того, статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд звертає увагу, що сторони при укладенні спірного договору були вільні у виборі контрагентів та визначенні умов договору, на свій розсуд приймали даний правочин на певних встановлених умовах, узгодили ці умови, підписавши його, а тому всі умови спірного договору з моменту його укладення стають однаково обов`язковими для виконання сторонами.

При цьому, суд вважає за необхідне вказати, що частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

Окрім того, Верховний Суд неодноразово наголошував (з урахуванням конкретних обставин справи) на необхідності врахування поведінки учасників спору з точку зору з її відповідності принципу добросовісності.

Так, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 зазначив, що добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується на давньоримській максимі "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі цієї доктрини є принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно на них покладається.

Таким чином, вказані дії позивача, суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, а його подальша поведінка не відповідає його попередній поведінці в межах виконання договору.

В подальшому, відповідач, листом № ТОВВИХ-24-4941 від 01.04.2024 повідомив позивача про те, що електричні щити НКУ AD01 та НКУ АС05, що поставлені по договору не відповідають вимогам зазначеним в додатку 2 до договору. Пропозиція щодо зміни типу форми відокремлення кіл в електричних щитах НКУ AD01 та НКУ АС05 з 4b до 2b та заміна виконання комутаційного обладнання (автоматичних вимикачів) щитів НКУ з "висувного" виконання на "втичне" є погіршенням технічних характеристик електричних щитів НКУ, що знижує надійність електропостачання категорійних споживачів КС, втрачається можливість оперативної заміни модулів, що вийшов з ладу, на однотипні резервні та вищенаведені пропозиції не відповідає вимогам зазначеним в додатку 2 до договору. Тому необхідно привести електричні щити НКУ AD01 та НКУ АС05 до відповідності до вимог згідно додатку 2 (Додатку Б та В) до договору, що поставлені по договору.

Також відповідач, у вказаному листі просив надати на розгляд актуалізований паспорт на товари, у складі якого має бути оформлене належним чином підтвердження виробником Товару наявності розрядного пристрою та акумуляторної батареї у складі системи постійного струму типу SDC 220-400- R напругою =220В системи гарантованого електропостачання та поінформував, що надані декларації про відповідність технічним регламентам не відповідають вимогам:

- Постанови від 16 грудня 2015 року №1077 "Про затвердження Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання" в частині п.41 щодо наявності в декларації про відповідність відомостей щодо модулей: А (внутрішній контроль виробництва), В (експертиза типу), С (відповідність типу на основі внутрішнього контролю виробництва);

- Постанови від 16 грудня 2015 року №1077 "Про затвердження Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання" в частині п.38 щодо наявності в декларації про відповідність відомостей щодо модуля: А (внутрішній контроль виробництва).

У зв`язку з відсутністю вищезазначеної інформації в наданих деклараціях на відповідність технічним регламентам необхідно надати на розгляд сертифікати відповідності типу по вищезазначеним модулям, відомості про які мають бути відображені в деклараціях про відповідність технічним регламентам.

Позивач, у відповідь на вказаний лист відповідача, листом № 110/У від 09.04.2024 повідомив, що вимоги до Системи безперебійного живлення, викладені у додатку 2 (додатки Б та В) до договору, мають різне формулювання, а саме:

1) на кресленні "Схема електрична принципова однолінійна НКУ АС05" автоматичні вимикачі QF01-QF22 позначені як стаціонарні, тобто не висувні, що не відповідає вимозі "Виконання функціональних блоків висувне" п. 2.2.3.3 Параметри конструкції додатку 2.

2) на кресленні "Схема електрична принципова однолінійна НКУ AD01" автоматичні вимикачі QF01-QF12 позначені як висувні, а автоматичні вимикачі QF13-QF28 позначені як стаціонарні, тобто не висувні, що не відповідає вимозі "Виконання функціональних блоків висувне" п. 1.2.2.3 Параметри конструкції, додатку 2.

3) У додатку 2 та на кресленні "Схема електрична принципова однолінійна НКУ AD01" відсутній комутаційний апарат в колі акумуляторної батареї. Тим самим не виконана вимога ПУЕ Розділ 4 глава 4.4 "4.4.9 "У колі акумуляторної батареї необхідно встановлювати автоматичний вимикач, селективний щодо захисних апаратів мережі".

У зазначеному листі позивач також зазначає, що вимоги викладені у акті невідповідності №5/22/02 від 05.03.2024, що стосуються зазначених характеристик поставленого обладнання, є спірними.

Відповідач, у відповідь на лист № 110/У від 09.04.2024, листом № ТОВВИХ-24-5667 від 15.04.2024 констатував щодо відсутності спірних питань, про які зазначає постачальник в листі №110/У від 09.04.2024 (вх. №TOBBX-24-10685 від 10.04.2024) та необхідності вирішення їх шляхом переговорів, натомість для можливості подальшого приймання товару по договору наполягаємо на усуненні зауважень, наданих листами №ТОBBИХ-24-3568 від 07.03.2024, які представлені у акті невідповідності ТМЦ по кількості та/або якості Nє5/22/02 від 05.03.2024, та №ТОВВИХ-24-4941 від 01.04.2024 із відмовою щодо запропонованих пропозицій постачальника щодо зміни типу форми відокремлення кіл в електричних щитах НКУ=АC05, НКУ ADO1 та заміни виконання комутаційного обладнання (автоматичних вимикачів) щитів НКУ з "висувного" виконання на "втичне".

При цьому, відповідач, листом № ТОВВИХ-24-7022 від 09.05.2024, повідомив позивача про наступне:

- листом №ТОВВИХ-24-5667 від 15.04.2024 було чітко зазначено щодо виявлених невідповідностей в шафах НКУ постійного струму (НКУ АС05) та НКУ змінного струму (НКУ AD01) щодо кількості та номінальних значень струмів автоматичних вимикачів, що не відповідають кількісним і якісним характеристикам додатку 2 "Технічні та якісні характеристики товарів" до договору та якісного виконання шаф НКУ постійного струму (НКУ АСО5) та НКУ змінного струму (НКУ AD01), яке було здійснено в стаціонарному вигляді та не відповідало п. 1.2.2.3, п. 2.2.3.3 "Параметри конструкції" в частині виконання функціональних блоків - висувне, форма внутрішнього відокремлення кіл - 4b;

- листом № ТОВВИХ-24-4941 від 01.04.2024 була зазначена відмова щодо запропонованих пропозицій Постачальника щодо зміни типу форми відокремлення кіл в електричних щитах НКУ=АCО5, НКУ ADO1 та заміни виконання комутаційного обладнання (автоматичних вимикачів) щитів НКУ з "висувного" виконання на "втичне", обумовлюючи погіршенням технічних характеристик електричних щитів НКУ, що знижує надійність електропостачання категорійних споживачів компресорної станції, втрати можливості оперативної заміни модулів, що вийшли з ладу, тощо;

- щодо чергової вимоги надання "затверджених схем електричних принципових однолінійних схем НКУ=АC05, НКУ ADO1" повторно повідомляємо про її неприйнятність, необґрунтованість та не відповідність умовам укладеного договору, оскільки в додатку 2 до договору "Технічні та якісні характеристики товарів" викладено детальні та змістовні вимоги до предмету договору, якими не передбачено надання будь-яких проектних матеріалів, креслень тощо. Умовами договору не передбачено переважної дії окремих складових договору та/або його додатків і, як наслідок, вбачаємо за необхідне приведення електричних щитів НКУ=АC05, НКУ AD01 до відповідності до вимог згідно додатку 2 "Технічні та якісні характеристики товарів" до договору;

- питання, наведені в листі №141/У від 02.05.2024 (вх. № TOBBX-24-12200 від 02.05.2024), мали бути розглянуті постачальником на етапі розгляду тендерної документації та постачальник мав право звернутись до покупця за роз`ясненнями. Постачальник надавав гарантійний лист щодо відповідності поставленої продукції саме додатку 1 (в якому і зазначені основні вимоги до предмету закупівлі (щодо висувного виконання автоматичних вимикачів та щитів по формі секціонування- 4b));

- в разі, якщо зі сторони постачальника є намір попередньо погодити із покупцем технічні рішення, що пропонуються в якості усунення зауважень до товару, зазначених в акті невідповідності ТМЦ по кількості та/або якості №5/22/02 від 05.03.2024, просимо їх надати в строк до 17.05.2024 в достатній детальності для такого погодження, передбачивши наступні матеріали: складальні та електромонтажні креслення шаф НКУ із відображенням виконання функціональних блоків (висувне) та форми внутрішнього відокремлення кіл-4b; схеми принципові однолінійні НКУ=АC05, НКУ AD01 із відображенням типу та технічних даних пускових і захисних апаратів та електроприймачів;

- за наслідками отримання вище технічних рішень в обсягах зазначених вище, покупцем буде невідкладно організовано проведення спільної наради із залучення профільних фахівців, представників постачальника для обговорення шляхів усунення зауважень та узгодження технічних рішень.

В подальшому, як вбачається з листів № 160 від 20.05.2024, № 165/У від 23.05.2024, позивачем вивезено на свій склад обладнання.

Відповідач, у листі № ТОВВИХ-24-8735 від 11.06.2024 повідомив позивача, що станом на дату написання цього листа зауваження не усунуті, а товар не передано покупцю, у зв`язку з чим, останній просить у найкоротші терміни усунути зауваження до товару в найкоротші строки.

Листом № ТОВВИХ-24-9018 від 17.06.2024, відповідач повторно звернув увагу позивача на таке:

- в наданих матеріалах, зокрема, в паспорті та посібнику з експлуатації розрядного пристрою габаритно-установчі розміри та вагові характеристики не відповідають умовам договору, зазначених в примітці додатку 2 "Технічні та якісні характеристики товарів";

- у відповідності до інформації, зазначеної в паспорті розрядного пристрою 100-21УХЛ4 виробником розрядного пристрою є ТОВ "КЭП", м. Харків, що не відповідає умовам договору, зокрема додатку 1 до договору, в якому виробником товарів (системи гарантованого електропостачання у складі: система постійного струму та система змінного струму) зазначено Gutor Electronic LLC;

- у відповідності до додатку 2 "Технічні та якісні характеристики товарів" до договору розрядний пристрій включений до комплекту поставки зарядно-випрямного пристрою системи постійного струму. Звертаємо Вашу увагу, в наданих документах зазначено, що виробником акумуляторної батареї є компанія Bater Sp.z.o.0, Польща, що не відповідає умовам договору, зокрема додатку 1 до договору, в якому виробником товарів (системи гарантованого електропостачання у складі: система постійного струму та система змінного струму) зазначено Gutor Electronic LLC. Відповідно до додатку 2 "Технічні та якісні характеристики товарів" до договору акумуляторна батарея (поз.1.2.3) є складовою системи постійного струму;

- Щодо наданої декларації про відповідність технічним регламентам констатуємо, що об?єктом декларації зазначені виключно перетворювачі статичні, зокрема випрямлячі типу SDC та інвертори типу WDE, що є комплектуючими системи гарантованого електропостачання, але не системою гарантованого електропостачання в цілому. Також інформуємо, що відсутня інформація щодо відповідності технічним регламентам систем НКУ постійного та змінного струму. Крім того, надана декларація про відповідність технічним регламентам на систему SDC та WEW не відповідає вимогам Постанови від 16 грудня 2015р. Nє1077 "Про затвердження Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання" в частині п.41 щодо наявності в декларації про відповідність відомостей щодо модулей: В (експертиза типу), С (відповідність типу на основі внутрішнього контролю виробництва). У зв?язку з відсутністю інформації в наданих деклараціях на відповідність технічним регламентам, просимо надати на розгляд сертифікати відповідності типу по вищезазначеним модулям, відомості про які мають бути відображені в деклараціях про відповідність технічним регламентам. Просимо Вас усунути вказані зауваження по вищенаведеній інформації для можливості подальшого приймання товарів по договору.

Однак, листом № 205/У від 25.06.2024 позивач звернувся до відповідача з пропозицією про розірвання договору, яка була відхилена листом № ТОВВИХ-24-10916 від 18.07.2024, в якому, зокрема, останній також повторно просив усунути недоліки, викладені в акті № 5/22/02 від 05.03.2024.

При цьому суд зазначає, що умовами договору не передбачено право постачальника на односторонню відмову від договору чи його розірвання. Таке право надано покупцю відповідно до п. 6.2.1., 6.2.7. договору.

Тобто документально та у спосіб встановлений законодавством України та договором позивачем не доведено, що відповідачем істотно порушено умови договору.

Більш того, як встановлено судом вище, матеріалами справи підтверджується протилежне.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частина 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України також зазначає, що договір може бути розірвано або за домовленістю сторін, або на вимогу однієї з сторін за рішенням суду.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-75цс13.

Таким чином, чинне законодавство визначає, що підставою для розірвання договору у судовому порядку може бути доведений належними та допустимими доказами факт невиконання стороною зобов`язань за договором.

Однак, як було вище встановлено судом, позивачем не доведено, а матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було істотно порушено умови договору, зокрема, в розумінні ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Селком Електронік" не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (Seryavin others vs. Ukraine) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" № 37801/97 від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" №49684/99 від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019 Верховного Суду по справах №910/13407/17 та №915/370/16.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як законодавчо необґрунтовані та безпідставні.

Керуючись ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.03.2024.

Суддя О.В. Мандриченко