УХВАЛА

м. Київ

10.03.2025Справа № 910/19537/23 (910/2053/25)
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮФІТЕКС"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство "ІНБУД"

про визнання недійсним договору

в межах справи № 910/19537/23

Суддя Івченко А.М.

Представники: не викликались

ОСБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді в Господарському суді міста Києва перебуває справа за заявою арбітражного керуючого Корольова Вадима Вячеславовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери" () про банкрутство.

20.02.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери" про визнання договору відступлення права вимоги № 29 від 10.07.2023 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮФІТЕКС" недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 позовну заяву вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 23.04.25; запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; запропоновано позивачу надати відповідь на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство "ІНБУД"; запропоновано третій особі надати пояснення.

05.03.2025 від відповідача надійшла заява про відвід судді.

В обґрунтування поданої заяви про відвід заявник зазначає, що із засобів масової інформації йому стало відомо про те, що судді вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального провадження.

Посилання заявника на наявність кримінальної справи, як на підставу сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді, то суд зазначає, що наявність кримінального провадження жодним чином не доводить факту упередженості судді, оскільки згідно чинного законодавства України, особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню доти, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

У рішенні Конституційного органу - Вищої ради правосуддя від 27.01.2025 «Про відмову в задоволенні клопотання заступника Генерального прокурора Войтенка А.Б. про тимчасове відсторонення судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності», встановлено, підозра є необґрунтованою, ризиків немає.

Обставини, що наведені боржником, не є належними та достатніми у розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, а тому суд доходить висновку про необґрунтованість поданої заяви про відвід.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Керуючись вищевикладеним, враховуючи, що заявником до суду не надано жодного доказу на підтвердження обставин та фактів упередженості чи зацікавленості судді Івченка А.М. під час розгляду цієї справи, суд дійшов висновку про безпідставність тверджень відповідача.

Приписами статті 2 ГПК України закріплено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку про те, що доводи щодо наявності підстав для відводу судді Івченка А.М. від розгляду справи № 910/19537/23 (910/2053/25) не підтверджуються матеріалами справи, а тому не можуть бути покладені в основу доводів про наявність обставин, з якими законодавець пов`язує необхідність відводу судді Івченка А.М. від розгляду справи.

Згідно положень ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Наведені у заяві про відвід судді Івченка А.М. обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на те, що за результатами розгляду заяви про відвід судді Івченка А.М., суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, матеріали справи № № 910/19537/23 (910/2053/25), передаються уповноваженій особі для вирішення питання щодо визнання складу суду для розгляду заяви про відвід судді.

Враховуючи вищезазначене, керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва -

УХВАЛИВ:

1. Визнати відвід необґрунтованим.

2. Матеріали справи № 910/19537/23 (910/2053/25), передати уповноваженій особі для вирішення питання щодо визнання складу суду для розгляду заяви про відвід судді.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя А.М.Івченко