СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Харків Справа № 922/3295/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Березки О.М.,

представники учасників справи в судове засідання не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (вх.№158Х/1-43) на рішення Господарського суду Харківської області від 20.12.2024 (суддя Л.В. Шарко, повний текст рішення складено 30.12.2024) у справі №922/3295/24

за позовом Приватного підприємства охоронне агентство "Р-4", Харківська обл., Харківській р-н, смт Пісочин

до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м. Харків,

про стягнення 6747676,64 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство охоронне агентство "Р-4", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в загальному розмірі 6747676,64 грн за договором про охорону № 260/8 ТД від 23.12.2020, а саме: 4485131,05 грн основного боргу, 1871616,30 грн інфляційних втрат, 390929,29 грн 3% річних. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.12.2024 у справі №922/3295/24 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на користь Приватного підприємства охоронне агентство "Р-4" заборгованість за договором про охорону № 260/8 ТД від 23.12.2020 року в розмірі 4485131,05 грн - основний борг, 935808,15 грн - інфляційних втрат, 195426,32 грн - 3% річних за користування коштами, 80971,20 грн - витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви.

В іншій частині позову відмовлено.

До Східного апеляційного господарського суду 20.01.2025 через систему0 "Електронний суд" надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", в якій просить суд:

1. Прийняти апеляційну скаргу до розгляду.

2. З підстав, викладених в клопотанні про поновлення строків для апеляційного оскарження, яке міститься в тексті апеляційної скарги, поновити Акціонерному товариству Українські енергетичні машини процесуальні строки для подання 20.12.2024 по справі №922/3295/24.

3. Порушити апеляційне провадження у справі.

4. Врахувати, що в період з 24.02.2022 року по теперішній час у Відповідача діють форс-мажорні обставини (докази надані до суду першої інстанції), тому стягнення інфляційних збитків та 3 % річних за цей період є безпідставним.

5. Скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 20.12.2024 у справі №922/3295/24 в частині стягнення з Акціонерного товариства Українські енергетичні машини () на користь Позивача 935 808, 15 грн. - інфляційних втрат та 195 426, 32 грн. - 3% річних за користування коштами,

6. Ухвалити нове рішення, яким:

- Перевірити підстави та належність доказів на підтвердження позовних вимог.

- Перевірити правильність нарахування, розрахунку та правові підстави нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Зокрема, здійснити перевірку розрахунків інфляційних втрат і відсотків річних та зменшити їх розмір, оскільки з боку Відповідача відсутня вина, яка є необхідною умовою для їх застосування.

- Визнати наявними форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) у господарській діяльності Відповідача-АТ Українські енергетичні машини у період з 24.02.2022 по теперішній час та у відповідності до ч. 1 ст. 2 ГПК України застосувати принципи справедливості і збалансованості інтересів сторін при вирішенні питання застосування штрафних санкцій.

Зокрема, визнати наявними форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) у господарській діяльності Відповідача - АТ Українські енергетичні машини у період з 24.02.2022 по теперішній час та застосувати принципи справедливості і збалансованості інтересів сторін при вирішенні питання застосування штрафних санкцій, у зв`язку із чим звільнити АТ Укренергомашини від цивільно-господарської відповідальності (з оплати інфляційних втрат та 3 % відсотків річних у період з 22.02.2022 по цей час), оскільки з боку Відповідача відсутня вина, яка є необхідною умовою для їх застосування.

Або застосувати принцип справедливості, у зв`язку із чим якщо не відмовити Позивачу у стягненні з Відповідача на користь Позивача 3 % річних та інфляційних втрат, то принаймні зменшити розмір їх стягнення на 90 %.

7. У зв`язку із скрутним фінансовим становищем Відповідача, відстрочити сплату судового збору до перегляду справи в апеляційному порядку.

8. Судові витрати покласти на Позивача.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 справу №922/3295/24 передано для розгляду суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на рішення Господарського суду Харківської області від 20.12.2024 року по справі №922/3295/24 залишено без руху. Ухвалено Акціонерному товариству "Українські енергетичні машини" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: надати суду докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Роз`яснено Акціонерному товариству "Українські енергетичні машини", що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

07.02.2025 від Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" надійшла заява про усунення недоліків (вх.№1777). До заяви апелянт додав платіжну інструкцію №0600 від 06.02.2025 на суму 20362,22 грн.

10.02.2025 суддею Терещенко О.І. подано заяву про самовідвід.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 задоволено заяву судді Терещенко О.І. про самовідвід у справі №922/3295/24. Матеріали апеляційної скарги у справі №922/3295/24 передано на повторний автоматизований розподіл відповідно до ст. 32 ГПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025, у зв`язку з самовідводом судді Терещенко О.І., визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 зокрема відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на рішення Господарського суду Харківської області від 20.12.2024 у справі №922/3295/24. Встановлено позивачу п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на апеляційну скаргу. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/3592/24. Призначено справу до розгляду на "06" березня 2025 р. о 12:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. Повідомлено, що неявка представників учасників справи належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не перешкоджає розгляду справи.

21.02.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/3295/24.

21.02.2025 від Приватного підприємства охоронне агентство "Р-4" надійшов відзив (вх.№2346), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 20.12.2024 у справі №922/3295/24 залишити без змін. Зазначає, що відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, так як питання наявності чи відсутності вини не входить до предмету доказування та судового розгляду під час нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних, тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про необхідність стягнення з Відповідача інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2025, у зв`язку з відпусткою судді Шутенко І.А., визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Слободін М.М., суддя Плахов О.В.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак, наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з`явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю представників сторін.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2020 між Приватним підприємством Фірма "ІНЕКС" ("охоронне агентство" за договором) та Державним підприємством "Завод "Електроважмаш" ("замовник" за договором) було укладено договір про охорону № 260/8 ТД від 23.12.2020.

Відповідно до п. 1.1. договору, охоронне агентство з 01 січня 2021 року (включно) надає послуги з здійснення пропускного режиму і охорони матеріальних цінностей (на постах, вказаних у Дислокації, яка є невід`ємною частиною договору і додатком № 1) на території ДП "Завод "Електроважмаш" за адресою: м. Харків, пр. Московський, 299 (далі по тексту "Об`єкт") з метою недопущення посягань на прийняте під охорону майно, припинення не санкціонованого замовником доступу до майна, для збереження його фізичного стану і забезпечення здійснення Замовником усіх належних йому повноважень щодо цього майна, а Замовник своєчасно здійснює оплату послуг охоронного агентства на умовах і в порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до п. 2.1. договору: вартість, порядок та терміни оплати зазначаються в протоколі погодження ціни, який є додатком № 2 до договору та у відповідності до калькуляції, яка є додатком № 3 до договору.

Відповідно до п. 2.2. договору: загальна сума договору складає 11433430,27 грн (одинадцять мільйонів чотириста тридцять три тисячі чотириста тридцять грн двадцять сім коп.), у тому числі ПДВ 20% - 1905571,70 грн.

За умовами п. 5.1. договору, строк дії цього договору поширюється до 31 грудня 2021 включно і набирає чинності з 01 січня 2021.

Відповідно до п. 1 протоколу погодження вартості охоронних послуг до договору № 260/8 ТД від 23.12.2020 (додаток № 2 до договору, надалі - "протокол"), загальна вартість цього договору за місяць з 01.01.2021 складає 952785,86 грн (дев`ятсот п`ятдесят дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять грн вісімдесят шість коп.) у тому числі ПДВ 20% - 158797,60 грн.

Відповідно до п. 2 протоколу, ціна послуг охорони становить 43 (сорок три) грн 32 коп. в тому числі ПДВ 20% - 7,172 грн, за одну годину роботи одного працівника охоронного агентства. Вартість послуг охорони за місяць визначається виходячи з фактично відпрацьованих службових годин з першого по останнє число місяця.

Відповідно до п. 3 протоколу, оплата за охорону здійснюється замовником щомісяця, згідно з виставленими охоронним агентством рахунками на оплату послуг. Терміни оплати: до 10-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому були надані охоронні послуги.

На виконання положень договору, Приватне підприємство Фірма "ІНЕКС" здійснювало надання охоронних послуг за період з січня 2021 року по листопад 2021 року включно, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за січень 2021- листопад 2021 та актами наданих послуг, а саме: акт наданих послуг №15 від 31.01.2021 на суму 974976,02 грн (ПДВ 162496,00 грн), акт наданих послуг № 29 від 28.02.2021 на суму 873893,86 грн (ПДВ 145648,98 грн), акт наданих послуг № 10 від 31.03.2021 на суму 966283,56 грн (ПДВ 161047,26 грн), акт наданих послуг № 24 від 30.04.2021 на суму 936935,74 грн (ПДВ 156155,96 грн), акт наданих послуг № 49 від 31.05.2021 на суму 983668,49 грн (ПДВ 163944,75 грн), акт наданих послуг № 63 від 30.06.2021 на суму 941281,97 грн (ПДВ 156880,33 грн), акт наданих послуг № 82 від 31.07.2021 на суму 970629,79 грн (ПДВ 161771,63 грн), акт наданих послуг № 95 від 31.08.2021 на суму 970629,79 грн (ПДВ 161771,63 грн), акт наданих послуг № 114 від 30.09.2021 на суму 932589,50 грн (ПДВ 155431,58 грн), акт наданих послуг № 123 від 31.10.2021 на суму 979322,26 грн (ПДВ 163 220,38 грн), акт наданих послуг № 125 від 30.11.2021 на суму 932589,50 грн (ПДВ 155431,58 грн).

Приватним підприємством Фірма "ІНЕКС" за період з січня 2021 року по листопад 2021 року включно було надано охоронні послуги за договором на загальну суму 10462800,48 грн.

Відповідно до банківської виписки в період з 01.01.2021 по 01.01.2022 по Приватному підприємству Фірма "ІНЕКС" та акту звірки взаємних розрахунків за січень 2021 листопад 2021 вбачається, що замовник здійснив часткову оплату за отримані охоронні послуги за договором, а саме: 17.03.2021 проведено оплату за охоронні послуги за січень на суму 300000,00 грн, 23.03.2021 проведено оплату за охоронні послуги за січень на суму 674976,02 грн, 16.04.2021 проведено оплату за охоронні послуги за лютий на суму 303893,86 грн, 27.04.2021 проведено оплату за охоронні послуги за лютий на суму 570000,00 грн, 27.04.2021 проведено оплату за охоронні послуги за березень на суму 336283,56 грн, 27.05.2021 проведено оплату за охоронні послуги за березень на суму 630000,00 грн, 08.07.2021 проведено оплату за охоронні послуги за квітень на суму 936935,74 грн, 22.07.2021 проведено оплату за охоронні послуги за травень на суму 300000,00 грн, 09.08.2021 проведено оплату за охоронні послуги за травень на суму 300000,00 грн, 24.09.2021 проведено оплату за охоронні послуги за травень на суму 383668,49 грн, 24.09.2021 проведено оплату за охоронні послуги за червень на суму 941281,97 грн, 16.11.2021 проведено оплату за охоронні послуги за липень на суму 300629,79 грн,

Отже, замовником за період з січня 2021 року по листопад 2021 року включно здійснено оплату Приватному підприємству Фірмі "ІНЕКС" за отримані охоронні послуги на загальну суму 5977669,43 грн.

Однак, замовником так і не було сплачено частину коштів за надані охоронні послуги в липні 2021, та не проведено оплату за надані охоронні послуги за серпень, вересень, жовтень та листопад 2021 року, що в загальному розмірі становить 4485131,05 грн.

27.08.2021 між Приватним підприємством Фірма "ІНЕКС" та Акціонерним товариством "Завод "Електроважмаш" було укладено додаткову угоду № 1 до договору про охорону № 260/8 ТД від 23.12.2020.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 1 до договору: у зв`язку з реорганізацією Державного підприємства "Електроважмаш" в Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" сторони домовилися, що усі права та обов`язки замовника за договором про охорону №260/8 ТД від 23 грудня 2020 року перейшли до АТ "Завод "Електроважмаш" з 27 серпня 2021 року.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 1 до договору: з моменту набрання чинності цієї угоди зобов`язання сторін, що виникли з договору продовжують виконуватися у тому ж порядку, як вони мали би виконуватися, якщо реорганізація замовника не відбулася.

01.10.2021 Приватне підприємство Фірма "ІНЕКС" направило АТ "Завод "Електроважмаш" заяву про грошові вимоги вих. № 171 від 01.10.2021, з вимогою визнати грошові вимоги кредитора до боржника, що склались з суми основного боргу у розмірі 2873849,08 грн, а саме: за липень 2021 у сумі 970629,79 грн; за серпень 2021 у сумі 970629,79 грн; за вересень 2021 у сумі 932589,50 грн.

Крім цього, 01.11.2021 Приватне підприємство Фірма "ІНЕКС" направило АТ "Завод "Електроважмаш" претензію №161 від 01.11.2021 про стягнення заборгованості у розмірі 3853171,34 грн.

Однак, АТ "Завод "Електроважмаш" так і не було сплачено частину коштів за надані охоронні послуги в липні 2021, та не проведено оплату за надані охоронні послуги за серпень, вересень, жовтень та листопад 2021 року, що в загальному розмірі становить 4485131,05 грн.

Отже, та на підставі акту звірки взаємних розрахунків за січень 2021 - листопад 2021, загальна заборгованість АТ "Завод "Електроважмаш" перед Приватним підприємством Фірма "ІНЕКС" становить 4485131,05 грн.

20.09.2021. від замовника позивачу надійшов лист № 261-22/126 від 20.09.2021, в якому вказано, що Фондом державного майна України, як державним органом приватизації, який здійснює повноваження загальних зборів АТ "Завод "Електроважмаш" було прийнято рішення про припинення АТ "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до АТ "Українські енергетичні машини", відповідач.

Крім цього, 20.12.2021 від відповідача надійшов лист № 01/03/27-987 від 20.12.2021, в якому вказано, що відповідно до п.1, п.6 Передавального акту, затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" від 01.12.2021 та наказом Фонду державного майна України № 2143 від 01.12.2021 АТ "Завод "Електроважмаш" припинило господарську діяльність та передало свої права, обов`язки та зобов`язання правонаступнику - АТ "Українські енергетичні машини".

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2021 року № 1005-р "Про погодження реорганізації акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до акціонерного товариства "Турбоатом" надано згоду на пропозицією Фонду державного майна щодо реорганізації акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" (код згідно з ) після завершення перетворення державного підприємства "Завод "Електроважмаш" у процесі приватизації шляхом приєднання до акціонерного товариства "Турбоатом" (код згідно з ).

Згідно з відомостями за кодом зареєстрована юридична особа: Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини".

Також, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 року №1228-р встановлює, що Фонд державного майна має забезпечити у тижневий строк після завершення процедури приєднання Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (але не пізніше 28 грудня 2021 року) передачу в управління Кабінету Міністрів України пакета акцій у розмірі 75,22407664 відсотка, що належить державі у статутному капіталі Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини".

Згідно Протоколу спільних позачергових зборів Акціонерного товариства "Електроважмаш" та Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" від 23.12.2021, згідно п. 1.4, Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" є правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" внаслідок приєднання останнього до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 №1005-р "Про погодження реорганізації акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до Акціонерного товариства "Турбоатом".

З наведеного вбачається, що належним відповідачем та боржником за договором про охорону № 260/8 ТД від 23.12.2020 р. станом на день подання цього позову є Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини".

22.05.2023 між Приватним підприємством охоронне агентство "Р-4" (цесіонарій за договором) та Приватним підприємством Фірма "ІНЕКС" (цедент за договором було укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 24/02-23 від 22.05.2023 (надалі договір цесії).

Відповідно до п. 1 Договору: у порядку та на умовах, визначених даним договором, цедент відступає цесіонарієві, а цесіонарій набуває право вимоги, належне цедентові, і стає кредитором за договором про охорону № 260/8 ТД від 23.12.2020 між цедентом і Державним підприємством "Завод "Електроважмаш" (відповідно до умов додаткової угоди № 2 до договору про охорону № 260/8 ТД від 23.12.2020 усі права та обов`язки замовника за договором про охорону № 260/8 ТД від 23.12.2020 перейшли до АТ "Українські енергетичні машини" () (надалі іменується "боржник") на суму 4485131,05 грн.

Згідно з п. 3 договору: за даним договором цесіонарій набуває право вимагати від боржника належного виконання таких обов`язків: сплати боржником (Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини") коштів, належних постачальнику послуг (Приватне підприємство Фірма "ІНЕКС") в сумі 4485131,05 грн згідно з договором про охорону № 260/8 ТД від 23.12.2020, сплати штрафних санкцій (штрафу, пені, неустойки), інфляційних витрат та 3% річних, що виникають з неналежного виконання (невиконання) боржником (Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини") умов договору про охорону № 260/8 ТД від 23.12.2020.

До цесіонарія переходить зазначене вище право вимоги цедента в обсязі та на умовах, що існували на дату укладання дійсного договору у зазначеному обсязі.

Відповідно до п. 9 Договору цесії: цедент зобов`язаний письмово повідомити боржника про відступлення права вимоги протягом 20 календарних днів з дня набрання чинності даним договором.

На виконання п.9 договору цесії ПП охоронне агентство "Р-4" було підготовлено та згодом направлено до АТ "Українські енергетичні машини" повідомлення про зміну кредитора за договором про охорону №260/8 ТД від 23.12.20.

Позивач (новий кредитор) після укладання договору відступлення права вимоги (цесії) набув право на стягнення на свою користь заборгованості з відповідача (боржника) за договором про охорону № 260/8 ТД від 23.12.20, а також прав на стягнення штрафних санкцій (штрафу, пені, неустойки), інфляційних нарахувань та 3% річних, що виникають з факту недотримання відповідачем (боржником) положень договору.

З метою досудового врегулювання спору, 28.04.2023 позивачем було підготовлено, а згодом направлено відповідачу вимогу про сплату заборгованості у розмірі 4485131,05 грн за договором про охорону № 260/8 ТД від 23.12.2020. Проте, відповіді отримано не було.

Отже, оскільки відповідачем зобов`язання за договором про охорону № 260/8 ТД від 23.12.20 виконані не були, позивач звернувся до суду з відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 4485131,05 грн основної суми боргу.

Крім того, внаслідок прострочення виконання відповідачем зобов`язання зі своєчасної оплати наданих послуг, позивачем нараховано і заявлено до стягнення 1871616,30 грн інфляційних втрат, 390929,29 грн 3 % річних.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено, що відповідач не розрахувався за надані послуги у визначений умовами договору про охорону №260/8 ТД від 23.12.2020 строк у сумі 4485131,05 грн, а, отже, позовні вимоги в цій частині є правомірними, обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Щодо нарахованих позивачем відповідачу інфляційних втрат у загальному розмірі 1871616,30 грн та 3% річних у розмірі 390929,29 грн., суд вказав, що в частині нарахування позовних вимог щодо стягнення 3% річних у розмірі 76,65 грн слід відмовити, як в безпідставно нарахованих

Водночас, місцевий суд частково задовольнив клопотання відповідача і зменшив визнаний судом обґрунтованим розмір інфляційних та річних на 50%, посилаючись на принцип збалансованості інтересів сторін та верховенства права, відтак дійшов висновку, що стягненню підлягає 935808,15 грн інфляційних втрат та 195426,32 грн 3 % річних.

Відповідно до вимог частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд рішення Господарського суду Харківської області від 20.12.2024 у справі №922/3295/24 виключно у межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, які зводяться до незгоди апелянта із судовим рішенням в частині відмови у стягненні стягнення штрафних санкцій.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідачем до суду першої інстанції подавалось клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 90%.

Суд першої інстанції задовольнив частково клопотання відповідача та зменшив розмір штрафних санкцій на 50%.

Зокрема, здійснити перевірку розрахунків інфляційних втрат і відсотків річних та зменшити їх розмір, оскільки з боку Відповідача відсутня вина, яка є необхідною умовою для їх застосування;

- визнати наявними форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) у господарській діяльності АТ «Українські енергетичні машини» у період з 24 лютого 2022 року по теперішній час та у відповідності до ч. 1 ст. 2 ГПК України застосувати принципи справедливості і збалансованості інтересів сторін при вирішенні питання застосування штрафних санкцій.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, відповідач просить суд, зокрема, визнати наявними форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) у господарській діяльності АТ «Українські енергетичні машини» у період з 24 лютого 2022 року по теперішній час та застосувати принципи справедливості і збалансованості інтересів сторін при вирішенні питання застосування штрафних санкцій, у зв`язку із чим звільнити АТ «Укренергомашини» від цивільно-господарської відповідальності (з оплати інфляційних втрат та 3 % відсотків річних у період з 22 лютого 2022 року по цей час), оскільки з боку Відповідача відсутня вина, яка є необхідною умовою для їх застосування. Або застосувати принцип справедливості, у зв`язку із чим якщо не відмовити Позивачу у стягненні з Відповідача на користь Позивача 3 % річних та інфляційних втрат, то принаймні зменшити розмір їх стягнення на 90%.

Щодо визнання наявними форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) у господарській діяльності АТ «Українські енергетичні машини» у період з 24 лютого 2022 року по теперішній час, колегія суддів зазначає, що, відповідачем не надано доказів на підтвердження існування форс-мажорних обставин пов`язаних з пандемією COVID-19 чи повномасштабним вторгненням РФ в Україну саме для цього конкретного випадку, які б перешкоджали відповідачу виконати господарське зобов`язання з оплати охоронних послуг.

У постановах Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21 та від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, від 30.11.2021 у справі №913/785/17.

Відтак, посилання апелянта на форс-мажорні обставини у вигляді воєнного стану та пандемії COVID-19 є необґрунтованим.

Колегія суддів також відхиляє посилання апелянта на відсутність в його діях вини, як на необхідну ознаку для застосування до боржника міри відповідальності, у тому числі таких як стягнення річних та інфляційних втрат.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 зазначила, що за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

До того ж суд першої інстанції врахував твердження Відповідача про те, що останній знаходиться в тяжкому майновому стані, територія та майно Відповідача неодноразово були обстріляні рф, в результаті чого зазнали руйнувань та пошкоджень загальна сума заподіяної відповідачу внаслідок неодноразових обстрілів рф матеріальної шкоди складає 577,8 млн грн, а також те, що Відповідач є підрядником підприємств паливно-енергетичного комплексу України, критично важливим підприємством для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, включений до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, основним акціонером та органом управління, якому належить контрольний пакет акцій Відповідача, є Кабінет Міністрів України, підприємство також віднесено до категорії особливо важливих для економіки суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а тому суд першої інстанції частково задовольнив клопотання Відповідача про зменшення інфляційних втрат та 3% річних на 50%.

Відповідач не навів жодних доводів щодо правильності чи неправильності оцінки судом цих обставин при вирішенні питання щодо зменшення інфляційних втрат та 3% річних, обмежився лише повторним цитуванням цих обставин без їх належного аналізу щодо необхідності зменшення інфляційних втрат та 3% річних саме на 90%.

У зв`язку з цим, вимоги апеляційної скарги про зменшення розміру інфляційних втрат та 3% річних на 90% є безпідставними та необґрунтованими, а зводяться лише до бажання Відповідача уникнути негативних наслідків грубого невиконання ним зобов`язання зі сплати охоронних послуг.

Таким чином, питання наявності чи відсутності вини не входить до предмету доказування та судового розгляду під час нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних. Відповідно суд першої інстанції зробив правильний висновок про необхідність стягнення з Відповідача інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Так, судом першої інстанції зазначено, що суд враховує висновки Великої Палати, викладені у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, згідно із якими Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір пені, штрафу та відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

При цьому, у справі №902/417/18 Великою Палатою Верховного Суду не було викладено висновків щодо можливості зменшення розміру інфляційних втрат.

Отже, справа №902/417/18 не є подібною з цією справою, оскільки в зазначених справах суди виходили з різних фактичних обставин, тому суд першої інстанції помилково зменшив розмір інфляційних втрат.

Проте, враховуючи встановлені частиною 1 статті 269 ГПК України межі апеляційного перегляду, колегія суддів не переглядає рішення в цій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення та не є підставою для його скасування.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення та не є підставою для його скасування.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд в оскаржуваній частині забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також те, що доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 20.12.2024 у справі №922/3295/24 в оскаржуваній частині слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 20.12.2024 у справі №922/3295/24 в частині стягнення з Акціонерного товариства Українські енергетичні машини на користь Приватного підприємства охоронне агентство "Р-4" 935 808, 15 грн. інфляційних втрат та 195 426, 32 грн. 3% річних - залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 10.03.2025.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя О.В. Плахов

Суддя М.М. Слободін