ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2025 р. Справа№ 910/7422/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Хрипуна О.О.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Герасименко І.В. - адвокат

від відповідача : Снігир Т.А.

від третьої особи 1: не з`явився

від третьої особи 2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 (повний текст складено 27.11.2024)

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2024 (повний текст складено 27.11.2024)

у справі № 910/7422/24 (суддя - Удалова О.Г.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Дочірнього підприємства "Інститут "Київінжпроект" Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Проектний Комплекс"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1. Приватне підприємство "ГЕОДЕЗИЧНА ІНЖИНІРИНГОВА АГЕНЦІЯ",

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНЖЕНЕРНІ ВИШУКУВАННЯ"

про стягнення 442 765,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог і заперечень.

До Господарського суду м. Києва з позовом звернулось Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - позивач) до Дочірнього підприємства "Інститут "Київінжпроект" Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Проектний Комплекс" (далі - відповідач) про стягнення 442 765,00 грн збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за результатами проведення позапланового аудиту оцінки діяльності ПрАТ "АК "Київводоканал" щодо ефективності вжиття заходів стосовно виконання умов договору від 01.12.2006 та процесу управління бюджетними коштами за 2019-2023 роки складено аудиторський звіт. Щодо договору № 031903 від 25.06.2019, укладеного між позивачем та відповідачем у даній справі, на сторінці 69 Аудиторського звіту викладено висновок про те, що відповідачем завищено вартість виконаних робіт з розробки проектної документації по об`єкту "Реконструкція дюкер них переходів через р. Дніпро" на загальну суму 2 348 067,00 грн, або на 24,17% від вартості перевірених робіт, які взято до обліку та оплачено позивачем.

У ході аудиту позивачем вжито заходів щодо часткового усунення виявлених порушень у загальній сумі 1 905 302,00 грн шляхом надання до КП "Київекспертиза" додаткових розрахункових документів до кошторисів № 3 та № 6.

За твердженням позивача, сума завищення вартості проектно-вишуковувальних робіт за договором № 031903 від 25.06.2019 складає 442 765,00 грн (2 348 067,00 - 1 905 302,00), які заявлені позивачем до стягнення у даній справі як збитки.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 у справі № 910/7422/24 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що аудиторський звіт, складений Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), не є доказом наявності противної поведінки відповідача, як обов`язкової складової відшкодування збитків, а позивачем не доведено порушення відповідачем умов Договору у частині завищення вартості робіт та нанесення збитків позивачу, та вини відповідача у понесених позивачем збитках, що є підставою для відмови у позові.

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2024 у справі № 910/7422/24 заяву Дочірнього підприємства "Інститут "Київінжпроект" Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Проектний Комплекс" про ухвалення додаткового рішення задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на користь Дочірнього підприємства "Інститут "Київінжпроект" Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Проектний Комплекс" 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Дослідивши подані відповідачем докази на підтвердження понесених витрат на послуги адвоката, приймаючи до уваги ступінь складності справи, а також враховуючи, що судом не встановлено завищення відповідачем витрат на правничу допомогу або невідповідність такого розміру наданим послугам, у зв`язку з чим місцевий господарський суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача на користь відповідача 10 000,00 грн адвокатських витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" 16.12.2024 звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 у справі № 910/7422/24 та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі та скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2024 у справі № 910/7422/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки судом не було досліджено належним чином зібрані у справі докази та не було встановлено пов`язані з ними обставини, що входили у предмет доказування.

Позивач вважає, що протиправна поведінка відповідача полягає у завищені вартості робіт за Договором, розмір якої встановлено проведеним позаплановим аудитом оцінки діяльності позивача щодо ефективності вжиття заходів стосовно виконання умов Договору від 01.12.2006 та процесу управління бюджетними коштами за 2019-2023 роки, проведеного Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту КМР (КМДА). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і завданими збитками полягає у завищені вартості робіт за Договором та отриманні відповідачем коштів у більшому розмірі. Вина відповідача виражається в його діях - протиправному завищенні вартості виконаних робіт.

Щодо оскарження додаткового рішення суду першої інстанції у даній справі позивач зазначив, що місцевим господарським судом було залишено поза увагою, що на підтвердження надання адвокатських послуг відповідачем було надано акт приймання-передачі адвокатських послуг адвокатським бюром "Артура Іоффе", згідно якого послуги надавались у справах №910/7425/24, №910/7426/24, №910/7422/24, в яких аналогічні обставини справ, нормативно-правове обґрунтування та предмет доказування.

За твердженням скаржника оскільки наявні підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024, то додаткове рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/7422/24 також слід скасувати.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2024, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 у справі № 910/7422/24 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2024 у справі № 910/7422/24 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді (судді - доповідача) Кравчука Г.А., суддів Хрипуна О.О., Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7422/24.

Відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2024 у справі № 910/7422/24 до надходження до суду матеріалів справи.

09.01.2025 матеріали справи № 910/7422/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2024 у справі № 910/7422/24, справу № 910/7422/24 призначено до розгляду на 04 березня 2025 року о 15 год 00 хв.

Позиція інших учасників справи.

30.01.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні апеляційної скарги, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції у даній справі залишити без змін.

За твердженням відповідача ціна за Договором відповідає ціні тендерної документації, роботи виконані відповідачем у повному обсязі та сплачені позивачем згідно погодженої сторонами вартості робіт, жодних претензії з боку позивача щодо виконання умов Договору до відповідача на надходило, докази невідповідності виконаних відповідачем робіт умовам Договору та затвердженої сторонами вартості робіт проектно-кошторисній документації у матеріалах справи відсутні. Результати аудиту діяльності позивача не зумовлюють коригування умов Договору в частині вартості робіт.

Заперечуючи проти вимог позивача в частині підстав для скасування додаткового рішення у даній справі, позивач зазначає, що сума гонорару адвоката чітко визначена в Акті приймання-передачі наданих послуг від 08.10.2024 на кожну справу окремо. Розмір витрат на правову допомогу у даній справі є обґрунтованим, доведеним доданими до заяви про відшкодування витрат доказами та досліджений судом першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи в апеляційній інстанції: витрати на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката на представництво у суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану із справою, які відповідач планує понести орієнтовно у розмірі 10 000,00 грн. Докази витрат на професійну правничу допомогу будуть подані у порядку і строки, встановлені частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України).

Явка представників сторін.

Треті особи своїх представників в судове засідання призначене на 04.03.2025 не направили, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У судове засідання 04.03.2025 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 у справі №910/7422/24 та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі та скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2024 у справі №910/7422/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу; судові витрати покласти на відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив рішення та додаткове рішення суду першої інстанції у даній справі залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, між Приватним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - ПрАТ "АК "Київводоканал", Замовник) та Дочірнім підприємством "Інститут "Київінжпроект" Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Проектний комплекс" (далі -ДП "Інститут "Київінжпроект", Виконавець) було укладено договір від 25.06.2019 № 031903 на виконання робіт з розробки проектної документації (далі - Договір № 031903).

Вказаний договір був укладений за результатом відкритих торгів (UA-2019. 05-16- 001847-а), у результаті яких переможцем визнано ДП "ІНСТИТУТ "КИЇВІНЖПРОЕКТ" з тендерною пропозицією в розмірі 10 817 868,89 грн.

Як підтверджується Звітом про результати проведення процедури закупівлі UA-2019- 05-16-001847-a, в процедурі закупівлі брали участь два учасники: ТОВ "ІНЖКОМПРОЕКТ" з ціною пропозиції в розмірі 10 860 500,00 грн та Відповідач з ціною пропозиції в розмірі 10 817 868,89 грн.

Відповідно до Оголошення про проведення відкритих торгів UA-2019-05-16-001847-a очікувана вартість предмета закупівлі становила 10 860 521,41 грн.

Згідно з п. 1.1 Договору № 031903 Замовник доручає, а Виконавець відповідно до умов даного договору приймає на себе зобов`язання по розробці проектної документації по об`єкту "Реконструкція дюкерних переходів через р. Дніпро" стадії "Робоча документація" (1, 2, 5 пускові комплекси) та коригування стадії "Проект", ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 (71322000-1 Послуги з інженерного проектування в галузі цивільного будівництва ДК021:2015) (далі - Об`єкт). Стадії проектування - Робоча документація, коригування Проекту.

Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та розрахуватися з Виконавцем за них відповідно до ст.ст. 46-49, ст.ст. 70, 71, 78 Бюджетного кодексу України та у межах затверджених в установленому чинним законодавством порядку бюджетних асигнувань (п. 1.2 Договору № 031903).

Згідно з п. 3.1 Договору № 031903 ціна цього договору (вартість проектної документації, в т.ч. проектно-вишукувальних робіт (інженерно-геологічних, топогеодезичних та ін.) та робіт з обстеження) згідно з протоколом погодження договірної ціни (додаток № 5) та договірної ціни (додаток № 6), які є невід`ємною частиною даного Договору, визначається динамічною ціною та становить 10 817 868,89 грн, у тому числі: проектна документація - 9 014 890,74 грн, податок на додану вартість - 1 802 978,15 грн.

Відповідно до п. 4.1 Договору № 031903 оплата проектних робіт здійснюється згідно з "Календарним планом фінансування" - Додаток № 4 до цього договору.

Розрахунки проводяться у безготівковому вигляді за формою платіжного доручення, після підписання обома Сторонами Акту приймання виконаних підрядних робіт та за умови отримання Замовником цільових бюджетних коштів (п. 4.3 Договору № 031903).

Пунктом 6.3.3 Договору № 031903 визначено, що Виконавець зобов`язаний після закінчення виконання робіт передати Замовнику проектну документацію та акт приймання виконаних підрядних робіт до 26 числа кожного місяця на умовах даного договору.

Відповідно до п. 6.1.1 Договору № 031903 Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи відповідно до умов цього Договору.

Договірна ціна затверджена сторонами у Додатку № 5 до Договору "Протокол погодження про договірну ціну на розроблення проектної документації", Додатку № 6 до Договору "Договірна ціна на виконання проектно-вишукувальних робіт" (форма 1-П) у розмірі 10 817 868,89 грн.

Як вказує позивач під час розгляду даної справи, на виконання Договору № 031903 Виконавцем виконано роботи на суму в розмірі 10 817 868,89 грн, що підтверджується копією актів здачі-приймання.

Замовником, у свою чергу, оплачено роботи у відповідному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень.

Вказані обставини (факт виконання відповідачем робіт та оплати їх позивачем в повному обсязі) підтверджуються відповідачем у заявах по суті.

Як зазначає позивач в позові, Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за результатами проведення позапланового аудиту оцінки діяльності ПрАТ "АК "Київводоканал" щодо ефективності вжиття заходів стосовно виконання умов договору від 01.12.2006 та процесу управління бюджетними коштами за 2019-2023 роки складено аудиторський звіт (далі - Аудиторський звіт).

Щодо Договору № 031903 на сторінці 69 Аудиторського звіту викладено висновок про те, що ДП "Інститут "Київінжпроект" ТОВ "ПК Проектний комплекс" завищено вартість виконаних робіт з розробки проєктної документації по об`єкту "Реконструкція дюкерних перерходів через р. Дніпро" на загальну суму 2 348 067,00 грн, або на 24,17% від вартості перевірених робіт, які взято до обліку та оплачено ПрАТ "АК "Київводоканал".

У ході аудиту ПрАТ "АК "Київводоканал" вжито заходів щодо часткового усунення виявлених порушень у загальній сумі 1 905 302,00 грн шляхом надання до КП "Київекспертиза" додаткових розрахункових документів до кошторисів №3 та №6.

Таким чином, за твердженням позивача, вказаним Аудиторським висновком підтверджується сума завищення вартості проєктно-вишукувальних робіт на суму 442 765,00 грн.

Позивач звернувся до Відповідача з вимогою від 05.04.2024 №80/30/30/02-24 щодо повернення на рахунок Замовника надмірно сплачених коштів, у тому числі за Договором № 031903 у розмірі 442 765,00 грн.

У відповідь на вказану вимогу листом від 26.04.2024 № 15-КІП (копія додається) Відповідач повідомив про відсутність підстав для повернення грошових коштів і, відповідно, кошти Позивачу не повернув.

Позивач вважає відмову Відповідача повернути грошові кошти у розмірі 442 765,00 грн, що були сплачені за Договором № 031903, безпідставною, оскільки вказані кошти Відповідач отримав внаслідок завищення вартості виконаних робіт, що підтверджується Аудиторським висновком, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача 442 765,00 грн збитків.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно статті 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовні проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовк зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 844 ЦК України унормовано, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником (ч.1). Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором (ч.2). Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом (ч. 3).

Як вже встановлено вище, у п. 3.1 Договору № 031903 сторонами погоджено, що ціна цього договору (вартість проектної документації, в т. ч. проектно-вишукувальних робіт (інженерно-геологічних, топогеодезичних та ін.) та робіт з обстеження) згідно з протоколом погодження договірної ціни (додаток № 5) та договірної ціни (додаток № 6), які є невід`ємною частиною даного Договору, визначається динамічною ціною та становить 10 817 868,89 грн.

Частиною 4 статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно статті 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором (ч. 1.). Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе (ч. 2). Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

При цьому у частині 1 статті 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Таким чином, перевірка фактично виконаних робіт, їх якість та відповідність умовам договору покладається на особу, що приймає роботи зі сторони замовника під час підписання актів.

Так, на виконання умов укладеного між сторонами договору відповідачем були виконані, а позивачем прийняті та оплачені роботи без жодних зауважень, що підтверджується копіями актів здачі-приймання доданими до матеріалів справи (т.1 а.с. 114 -148).

При цьому позивачем не додано до матеріалів справи мотивованої відмови від приймання виконаних робіт, обсяг виконаних робіт перевірений замовником, їх вартість повністю ним оплачена, що не заперечується сторонами під час розгляду даної справи.

Таким чином, судом встановлено, що умови договору № 031903 від 25.06.2019 сторонами виконано повністю та зауважень одна до одної з цього приводу під час укладення та виконання договору не було.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що позиція скаржника щодо стягнення збитків грунтується на тому, що позивач оспорює погоджену у договорі ціну робіт на підставі аудиторського звіті оцінки діяльності ПрАТ "АК "Київводоканал".

Положеннями статті 632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Судом встановлено, що умови, викладені в договорі, були визначені та погоджені сторонами. Договір виконання робіт містить умови про предмет, ціну та строк його дії (умови, що є обов`язковими відповідно до ст. 180 ГК України), та інші умови, жодна з яких не суперечить чинному законодавству.

При цьому, як зазначалося вище, сторони не заперечують, що зобов`язання за договором виконані відповідно до умов укладеного між ними договору, у зв`язку з чим факт виконання договору, прийняття даних робіт та їх повна оплата свідчать про відсутність порушення господарського зобов`язання.

Отже, враховуючи приписи зазначених норм права, а також договірний характер правовідносин сторін, за наявності умов договору щодо вартості робіт, висновки аудиту щодо оцінки діяльності позивача не можуть змінювати умов договору, які відповідно до наведених вимог норм права є обов`язковими, оскільки недійсними не визнавалися.

Матеріали справи також не містять доказів погодження між сторонами у встановленому законодавством порядку нової ціни договору (в бік зменшення) та укладення відповідного акту на зменшення вартості виконаних робіт.

Отже, висновки перевірки не можуть змінювати правовідносин сторін щодо ціни договору, вони не можуть встановлювати інші умови, ніж визначені договором.

Таким чином, аудиторський звіт, складений Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), стосовно окремих питань діяльності ПрАТ "АК "Київводоканал", є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень у позивача та містить лише думку органу, який його склав. Зазначений звіт не є рішенням суду або іншого повноважного органу, а тому викладені в ньому висновки не мають заздалегідь обумовленої сили.

Аудиторський звіт не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору.

Також Верховний Суд України у постанові від 10.09.2013 у справі № 21-237а13, Верховний Суд у постановах від 13.02.2018 у справі № 910/12793/17, від 21.05.2018 у справі № 922/2310/17, від 24.05.2018 у справі № 918/519/17, від 26.03.2019 у справі № 910/26948/15, від 21.03.2019 у справі № 904/10263/17, від 11.06.2019 у справі № 916/1648/18 зазначали, що аудиторський звіт не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу ст. 19 Господарського кодексу України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

У позові заявлені до стягнення кошти у розмірі 442 765,00 грн позивач кваліфікував як нанесені йому збитки.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України) учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 ГК України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем.

Аналогічний правовий висновок щодо необхідності доведення збитків викладено у постанові Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 904/5328/21.

Протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу. Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.11.2020 у справі №925/1289/19.

Господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази (близький за змістом висновок щодо можливості суду самостійно встановлювати наявність складу правопорушення сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.03.2019 у справі № 920/715/17, а також у постановах Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 927/219/20, від 14.09.2021 у справі № 923/719/17, від 10.06.2021 у справі № 5023/2837/11, від 22.04.2021 у справі №915/1624/16, від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 10.12.2020 у справі №922/1067/17 та від 10.06.2021 у справі № 5023/2837/11).

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 ГПК України).

Позивач, підтримуючи свою позицію за позовними вимогами про стягнення з відповідача збитків на суму 442 765,00 грн, вважає, що відповідачем завищено вартість робіт за Договором, розмір якої встановлено за результатами проведення позапланового аудиту оцінки діяльності позивача щодо ефективності вжиття заходів стосовно виконання умов договору від 01.12.2006 та процесу управління бюджетними коштами за 2019-2023 роки, проведеного Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту КМР (КМДА).

Відповідно до пункту 2.1. Положення "Про Департамент внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу КМР (КМДА)", затвердженого рішенням Київської міської ради 18.09.2014 №151/151, за змінами, основним завданням Департаменту є надання незалежних висновків та рекомендацій за результатами проведених внутрішніх аудитів, моніторингів, аналізів та інших контрольних заходів ефективності діяльності та дотриманням законодавства структурними підрозділами Київської міської ради, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підприємствами, установами та організаціями комунальної форми власності територіальної громади міста Києва, іншими суб`єктами в частині використання ними об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва (майна, коштів та іншої комунальної власності) (далі - підконтрольні суб`єкти), спрямованих на забезпечення ефективного і результативного управління об`єктами комунальної власності територіальної громади міста Києва, згідно з законодавством України.

Отже, Департамент внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу КМР (КМДА) є уповноваженим органом на складання аудиторського звіту щодо суб`єктів в частині використання ними об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва (майна, коштів та іншої комунальної власності), у даному випадку позивача, оскільки останній здійснює свою діяльність за допомогою об`єктів централізованого водопостачання та водовідведення, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва і транспортування питної води, а також відведення і очищення стічних вод, які належать до комунальної власності територіальної громади місті Києва.

Водночас у постанові від 18.10.2018 у справі №917/1064/17 Верховний Суд зауважив, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 910/7984/16 акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії Державної фінансової інспекції України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Таким чином, акт ревізії Державної фінансової інспекції України не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами. Даний акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу (постанови Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №910/23357/17, від 06.07.2018 у справі №904/7287/17, від 21.05.2018 у справі № 922/2310/17 та від 13.02.2018 у справі №910/12793/17).

Як зазначено вище, з посиланням на правові висновки Верховного Суду, які в силу частини 4 статті 236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, викладені в Акт ревізії висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, наданий позивачем аудиторський звіт не може бути доказом заподіяння відповідачем позивачу збитків на спірну суму та не є доказом наявності противної поведінки відповідача, як обов`язкової складової відшкодування збитків, також позивачем не доведено порушення відповідачем умов Договору у частині завищення вартості робіт, розмір яких відповідає договірній ціні, тендерній документації та фактично виконаних відповідачем робіт. Також позивачем не доведено нанесення йому відповідачем збитків та наявності вини відповідача, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові, а доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Предметом апеляційного оскарження у цій справі є також додаткове рішення місцевого господарського суду, яким задоволено заяву Дочірнього підприємства "Інститут "Київінжпроект" Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Проектний Комплекс" про ухвалення додаткового рішення, визнано обґрунтованою до відшкодування відповідачу позивачем вартості витрат останнього на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у відповідності з вимогами частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, судові витрати позивача у даній справі на професійну правничу допомогу складали 10 000,00 грн.

До відзиву на позов відповідач додав ордер серії АІ № 1203765 від 24.06.2024, виданий адвокатським бюро "Артура Іоффе" на підставі договору № 22 від 18.04.2024.

До заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідачем додані:

- договір № 22 від 18.04.2024, укладений між відповідачем (клієнт) та адвокатським бюро "Артура Іоффе";

- рахунок № 22/24 від 24.06.2024 на оплату на суму 10 000,00 грн як попередньої оплати за надання правової допомоги в справі № 910/7422/24;

- платіжну інструкцію від 24.06.2024 № 1695 на суму 10 000,00 грн згідно з рахунком № 22/24 від 24.06.2024;

- акт приймання передачі послуг від 08.10.2024 на суму 10 000,00 грн, зокрема, в межах справи № 910/7422/24;

Враховуючи викладене, відповідач просить суд покласти на позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно з частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частина 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Правовий аналіз вищезазначених норм процесуального законодавства свідчить, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами та у випадку, зокрема, задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до укладеного між відповідачем та адвокатським бюро "Артура Іоффе" договором № 22 від 18.04.2024 сторонами погоджено наступне:

- адвокат бере на себе зобов`язання по наданню правничої (правової) допомоги клієнту з проблемних питань, що містяться в листі ПрАТ "Київводоканал" № 80/30/30/02-24 від 05.04.2024, а саме щодо претензій у зв`язку з виконанням, у т.ч. договору 031903 від 25.06.2019. Правова допомога за цим договором охоплює взаємовідносини як в межах позасудового врегулювання, так і в межах можливих судових процедур (п. 1.1 договору);

- згідно з п. 3.1 договору гонорар адвоката є фіксованим та становить 40 000,00 грн.

- за пунктом 3.1.1 вказаного договору гонорар за надання правової допомоги в межах позасудового врегулювання спірних питань - 15 000,00 грн;

- відповідно до п. 3.1.2 гонорар за здійснення представництва інтересів клієнта в суді в межах розгляду справи у першій інстанції становить 25 000,00 грн;

- договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами або уповноваженими представниками сторін і діє до вирішення проблемних питань в позасудовому порядку або до завершення судових процедур, що є предметом цього договору, але в будь-якому випадку не більше ніж о 31.12.2025, якщо сторони не домовляться про інше (п. 8.1 договору).

24.06.2024 адвокатським бюро "Артура Іоффе" виставлено відповідачу рахунок на оплату за представництво інтересів клієнта в межах справи № 910/7422/24 на суму 10 000,00 грн, який був оплачений відповідачем 24.06.2024, що підтверджується платіжною інструкцією від 24.06.2024 № 1695 на суму 10 000,00 грн.

08.10.2024 між відповідачем та адвокатським бюро "Артура Іоффе" підсипано акт приймання-передачі наданих послуг на загальну суму 25 000,00 грн, зокрема, у межах справи № 910/7422/24 у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited" проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Заперечуючи проти покладення на позивача всієї суми витрат на правничу допомогу, останній вказував, що: відповідачем не надано жодного обґрунтування причин неможливості подання відповідних доказів до прийняття рішення по суті; в наданому акті приймання-передачі наданих послуг відсутній визначений частиною 3 ст. 126 ГПК України детальний опис робіт (наданих послуг), що наданий саме у справі № 910/7422/24.

У зв`язку з викладеним позивач просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1 000,00 грн.

Водночас, судом не беруться до уваги дані заперечення позивача з огляду на наступне.

Подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу є правом сторони, а не її обов`язком, при цьому відповідачем у першій заяві по суті вказано про понесення таких витрат та зазначено, що копія договору про надання правової (правничої) допомоги та докази оплати послуг будуть подані в порядку і строки, встановлені ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Крім того, акт приймання-передачі наданих послуг підписаний між сторонами 08.10.2024, тобто після ухвалення рішення суду у даній справі.

Таким чином, відповідач дотримався встановленого законодавством порядку для можливого відшкодування понесених витрат на правничу допомогу.

Щодо посилання позивача на те, що з наданого акту приймання-передачі послуг неможливо встановити детальний опис робіт (наданих послуг) саме у справі № 910/7422/24, суд зазначає наступне.

Так, в акті від 08.10.2024 відповідачем та бюро погоджено надані за цим актом послуги: аналіз документів по справах; формування правової позиції у справі; надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, пов`язаних із процесуальним законодавством; надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з питань, пов`язаних із функціонуванням підсистеми Електронний суд ЄСІТС; підготовка відзивів на позовну заяву; правовий аналіз відповідей позивача на відзив; підготовка та направлення заперечень на відповіді на відзив; участь у судових засіданнях по справам, які передбачали виклик сторін.

Вказаний акт складено на три справи, а саме: № 910/7425/24 з вартістю послуг у розмірі 10 000,00 грн, № 910/7426/24 з вартістю послуг у розмірі 5 000,00 грн та у даній справі № 910/7422/24 з вартістю послуг у розмірі 10 00,00 грн.

Місцевим господарським судом правильно враховано, що дана справа та справа № 910/7425/24 були розглянуті з повідомленням (викликом) сторін, а справа № 910/7426/24 - без повідомлення виклику представників сторін.

Також, що у межах даної справи відповідачем подані відзив на позов, заперечення на відповідь на відзив, таким чином, посилання позивача на те, що відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), які надані саме у справі №910/7422/24, не беруться до уваги.

Так, під час розгляду даної заяви судом не встановлено завищення відповідачем витрат на правничу допомогу або невідповідність такого розміру наданим послугам, у зв`язку з чим суд вважає вимогу відповідача про ухвалення додаткового рішення обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в заявленому відповідачем розмірі - 10 000,00 грн.

Отже, суд першої інстанції, взявши до уваги заперечення відповідача, дійшов правильного висновку про те, що обґрунтованою у даній справі є вартість витрат на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн, задовольнив вимоги позивача щодо відшкодування цих витрат та розподілив їх у відповідності до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи, поклавши їх у зазначеному розмірі на позивача.

У зв`язку з наведеним, доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального та процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги позивача відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на викладене зазначає, що у даній постанові надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі про відмову в задоволенні позовних вимог та розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою статті 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржувані рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідають чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для їх скасування не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2024 у справі №910/7422/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2024 у справі №910/7422/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/7422/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повна постанова складена 10.03.2025.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді О.О. Хрипун

Г.П. Коробенко