ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" березня 2025 р. Справа № 924/1173/24

м.Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Шевчук О.І., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову у справі

за позовом Фермерського господарства "ТЦ Джерело", Хмельницька область, Хмельницький район, с.Слобідка-Охрімовецька

до Віньковецької селищної ради, Хмельницька область, Хмельницький район, смт. Віньківці

про визнання укладеною додаткової угоди про зміни та поновлення договору оренди землі на новий строк і на тих же умовах

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Хмельницької області 31.12.2024 надійшла позовна заява Фермерського господарства "ТЦ Джерело" (32523, Хмельницька обл., с. Слобідка-Охрімовецька, вул. Центральна, 15, корпус А, ) до Віньковеьцкої селищної ради (32500, Хмельницька обл., смт. Віньківці, вул. Соборної України, 15, ) про визнання укладеною додаткової угоди про зміни та поновлення договору оренди землі №44 від 01.08.2016 на новий строк (7 років) і на тих же умовах.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 01.08.2016 між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області укладено договір №44 оренди земельної ділянки з кадастровим номером :07:004:0001 площею 45 га строком на 7 років з переважним правом орендаря на його пролонгацію для ведення фермерського господарства та з цією метою ОСОБА_1 засновано Фермерське господарство "ТЦ Джерело". Зазначає, що орендарем добросовісно виконувались обов`язки за договором оренди землі, а відповідачем, як власником спірної земельної ділянки та орендодавцем, неправомірно відмовлено в продовженні строку дії договору, чим порушено переважне право позивача, як орендаря, на поновлення договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах.

Ухвалою суду від 08.01.2025 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу 10-денний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

15.01.2025 до Господарського суду Хмельницької області надійшла заява Фермерського господарства "ТЦ Джерело" про усунення недоліків з доданими копіями документів, що підтверджують усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду від 16.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 06.02.2025, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Ухвалою суду від 06.02.2025 за клопотанням позивача відкладено підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 21.02.2025.

21.02.2025 ухвалою суду за клопотаннями позивача та відповідача відкладено підготовче засідання на 11 год. 10.03.2025.

Ухвалою суду від 10.03.2025 у зв`язку з неявкою учасників справи відкладено підготовче судове засідання на 11 год. 00 хв. 17.03.2025.

07.03.2025 до суду через електронний кабінет підсистеми "Електронний суд" ЄСІТС від Фермерського господарства "ТЦ Джерело" надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії на земельні ділянки з кадастровими номерами :07:004:0004, :07:004:005, :07:004:0006; з клопотанням про внесення даних представника позивача адвоката Заруцького О.В. до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи №924/1173/24, а також надати представнику для ознайомлення паперові матеріали справи (вх.№05-08/703/25).

В поданій до суду заяві про забезпечення позову заявник вказує, що після подачі позовної заяви та відкриття провадження у справі №924/1173/24, подання відзиву та відповіді на відзив, позивачем виявлено, що відповідачем умисно вчинені дії, що можуть унеможливити виконання позитивного рішення суду у справі, а саме: відповідачем розділено земельну ділянку на три окремі частини із присвоєнням окремих кадастрових номерів шляхом скасування кадастрового номеру :07:004:0001.

Заявник стверджує, що розподіл спірної земельної ділянки за рішенням відповідача від 23.08.2024 та реєстрацію нових кадастрових номерів земельних ділянок здійснено 29.08.2024, тобто у період, коли відповідачу було відомо про те, що ОСОБА_1 претендує на користування спірною земельною ділянкою як фізична особа і засновник фермерського господарства, позаяк усі відповідні заяви про укладення додаткової угоди та продовження строку дії договору оренди отримані відповідачем.

Звертає увагу суду, що вказана вище інформація отримана позивачем лише після отримання інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.01.2025.

Вказує, що у позивача виникла гостра необхідність у захисті об`єкту (земельної ділянки), що є предметом позову, від будь-яких дій відповідача та/або третіх осіб, щодо розподілу, об`єднання, реєстрації прав власності чи користування тощо, до закінчення розгляду справи №924/1173/24 та проголошення рішення по суті у даній справі, що набере законної сили. Забезпечення позову необхідно здійснити в найкоротші строки, адже, на думку позивача, проведені відповідачем зміни та реєстраційні дії не останні на шляху створення перешкод для поновлення порушеного права позивача.

До заяви долучено витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-024 від 26.08.2024 про земельну ділянку з кадастровим номером 682068000:07:004:0006, №НВ-024 від 26.08.2024 про земельну ділянку з кадастровим номером 682068000:07:004:0005, №НВ-024 від 26.08.2024 про земельну ділянку з кадастровим номером 682068000:07:004:0004, інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №409946329 від 28.01.2025, №409946098 від 28.01.2025, №409946355 від 28.01.2025 копію рішення Віньковецької селищної ради від 23.08.2024 №3-11ЗП-58/2024 "Про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки", також примірник ухвали господарського суду від 16.01.2025 у справі №924/1173/24.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову з доданими документами, суд зазначає та враховує таке.

За приписами ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та ст.11 ГПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (ст.13) кожен, чиї права та свободи визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом (рішення від 29.06.2006).

Конституційний Суд України у рішенні від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі №1-6/2011 вказав, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Положеннями статті 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Пунктом 3 ч.1 ст.138 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Заявник обґрунтовує подану до суду заяву про забезпечення позову тим, що після подання позовної заяви та відкриття провадження у справі №924/1173/24 він дізнався, що відповідачем умисно вчинені дії, що можуть унеможливити виконання позитивного рішення суду у справі, а саме: відповідачем розділено спірну земельну ділянку на три окремі частини із присвоєнням окремих кадастрових номерів шляхом скасування кадастрового номеру :07:004:0001. Розподіл спірної земельної ділянки за рішенням відповідача від 23.08.2024 та реєстрацію нових кадастрових номерів земельних ділянок здійснено 29.08.2024, тобто у період, коли відповідачу було відомо про те, що ОСОБА_1 претендує на користування спірною земельною ділянкою як фізична особа і засновник фермерського господарства, позаяк усі відповідні заяви про укладення додаткової угоди та продовження строку дії договору оренди отримані відповідачем. Тому накладення арешту із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії на земельні ділянки з кадастровими номерами :07:004:0004, :07:004:005, :07:004:0006 до вирішення справи по суті, буде найбільш повно забезпечувати охорону інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.4 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору. Учасник справи, який звертається із заявою про забезпечення позову, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення.

Положення статей 136, 137 ГПК України пов`язують вжиття господарським судом заходів забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України як гарантії ефективності задоволення вимог позивача (заявника) за результатами розгляду спору по суті.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві (іншим особам) вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №916/2786/17, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.08.2019 у справі №910/16586/18).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (постанови Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу (іншим особам) здійснювати певні дії (постанови Верховного Суду від 17.08.2021 у справі № 914/649/20, від 16.05.2023 у справі № 910/2281/22).

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

За таких обставин, обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу (така правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 05.08.2019 у справі № 922/599/19).

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. При цьому законодавством не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності (постанови Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 914/3316/22, від 07.04.2023 у справі № 910/8671/22).

Як зазначає заявник, саме такий захід забезпечення позову як накладення арешту із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії на земельні ділянки з кадастровими номерами :07:004:0004, :07:004:005, :07:004:0006 до вирішення справи №924/1173/24 по суті та набрання рішенням законної сили у даному випадку буде найбільш повно забезпечувати охорону інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.

При вирішенні поданої заяви суд виходить з того, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання заявника на ймовірність настання обставин, що можуть ускладнити або унеможливити виконання рішення, не є тими достатніми підставами для вжиття заходів забезпечення позову в розумінні норм ст. 136 ГПК України.

Суд враховує, що у разі звернення особи до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення, у разі задоволення якої, не вимагатиме примусового виконання, то має застосуватися та досліджуватися не така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, позаяк позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Подібна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, постановах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/8225/20, від 13.01.2021 у справі №910/9855/20, від 07.10.2021 у справі №910/2287/21.

Позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Заборона відповідачеві, іншим особам вчиняти певні дії повинна узгоджуватись з предметом позову, тобто, така заборона має стосуватися виключно предмета спору.

У справі, що розглядається, предметом позову фермерського господарства "ТЦ Джерело" є вимога позивача про визнання укладеною додаткової угоди про зміни та поновлення договору оренди землі №44 від 01.08.2016 на новий строк (7 років) і на тих же умовах. Предметом спору є земельна ділянка з кадастровим номером :07:004:0001 площею 45 га.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії на земельні ділянки з кадастровими номерами :07:004:0004, :07:004:005, :07:004:0006, стверджуючи про умисний розподіл відповідачем, як власником, спірної земельної ділянки за рішенням від 23.08.2024 та реєстрацію 29.08.2024 нових кадастрових номерів земельних ділянок, що своєю чергою свідчить про створення перешкод для поновлення порушеного права позивача.

Суд звертає увагу, що позов до господарського суду Хмельницької області подано 31.12.2024. Згідно поданих заявником документів до заяви про забезпечення позову, земельні ділянки з кадастровими номерами :07:004:0004, :07:004:005, :07:004:0006 сформовано у серпні 2024 року, тобто до подання позовної заяви до суду.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

На час подання заяви про забезпечення позову доказів про умисне створення відповідачем перешкод для можливого поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, позивачем не надано.

Суд звертає увагу, що жодних інших обґрунтувань необхідності вжиття заходів забезпечення позову, крім описаних вище, які визнаються не обґрунтованими та не підтвердженими, позивачем не наведено.

Згідно ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.73, ч.1 ст.74, ч.1 ст.77 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Із поданих матеріалів заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд не вважає, що позивачем доведено, що невжиття запропонованих заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем не наведено фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту його прав, за захистом яких він звернувся до суду з позовом, який розглядається у цій справі, у разі задоволення його позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не підтверджено зазначених ним підстав вжиття заходів забезпечення позову та не доведено, що невжиття обраних заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, співмірності та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів учасників судового процесу, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої позивачем заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Суд окремо звертає увагу представника позивача адвоката Заруцького О.В. на те, що йому 20.02.2025 надано доступ до електронної справи №924/1173/24 та забезпечено можливість ознайомлення з матеріалами судової справи. Щодо надання для ознайомлення паперових матеріалів судової справи, то в силу ст. 42 ГПК України представник позивача має право ознайомитись з матеріалами справи у зручний для нього час із врахуванням графіку роботи Господарського суду Хмельницької області.

Керуючись ст. ст. 2, 136, 137, 138-140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Фермерського господарства «ТЦ Джерело» про забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії на земельні ділянки з кадастровими номерами :07:004:0004, :07:004:005, :07:004:0006 відмовити.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://km.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвала підписана 11.03.2025.

Суддя О.І. Шевчук