ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/120/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ІН-КОМ-БУД

до Товариства з обмеженою відповідальністю СТУДІЯ М3

про стягнення 686016,46 грн

15.01.2025 через підсистему Електронний суд до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ІН-КОМ-БУД до Товариства з обмеженою відповідальністю СТУДІЯ М3 про стягнення 686016,46 грн заборгованості за договором поставки.

Ухвалою від 17.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено Відповідачу строк, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи): відзив на позов з документальним обґрунтуванням викладених обставин, заяви з процесуальних питань (за наявності), належним чином засвідчені копій статутних та реєстраційних документів, заперечень - протягом п`яти днів з отримання відповіді на відзив.

Ухвала про відкриття, яка надіслана судом на адресу відповідача, зазначену в позові та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань м. Одеса вул. Базарна, 12, нежиле приміщення 3 4, повернулась до суду з відміткою пошти «адресат відсутній».

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на викладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідач відзиву не надав, тому справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

Матеріалами справи підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю СТУДІЯ М3 (відповідач, постачальник) виставив Товариству з обмеженою відповідальністю ІН-КОМ-БУД (позивач, покупець) рахунки на оплату матеріалів:

- № 10 від 17.01.2022 р. на суму 361 800,00 грн.;

- № 22 від 04.02.2022 р. на суму 224 985,46 грн.;

- № 24 від 07.02.2022 р. на суму 99 231,00 грн.

В даних рахунках зазначено, що сплата рахунків означає згоду з умовами договору поставки. Повідомлення про сплату є обов`язковим, в іншому випадку не гарантується наявність товару на складі. Товар відпускається за фактом надходження коштів на рахунок постачальника, самовивозом, за наявності довіреності і паспорту.

В подальшому, ТОВ «ІН-КОМ-БУД» здійснило оплати на рахунки ТОВ «СТУДІЯ МЗ» за поставку Товарів (плитка, сантехнічне обладнання) у період з 24.01.2022 по 09.02.2022 у розмірі 686 016,46 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: - № 1407 від 24.01.2022 р. на суму 361 800,00 грн., згідно рах.№10 від 17.01.2022 р.; - № 1484 від 09.02.2022 р. на суму 224 985,46 грн., згідно рах.№22 від 04.02.2022 р.; - № 1483 від 09.02.2022 р. на суму 99 231,00 грн., згідно рах.№24 від 07.02.2022 р.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема,

з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 181 ГК України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Цивільний кодекс України не встановлює спеціальні вимоги до форми договору поставки, тому договір може бути укладений і в спрощений спосіб, але щоб сторонами були узгоджені істотні умови договору поставки - предмет, ціна, строк.

Таким чином, між сторонами склались правові відносини щодо договору поставки.

Однак, відповідач Поставку оплаченого Товару позивачу не здійснив.

Позивач зазначає, що йому не вдалось зв`язатись з відповідачем.

З огляду на викладене, позивач надіслав відповідачу вимогу від 29.10.2024 № 29/10-24, в якій вимагав протягом 7 дів з отримання вимоги поставити товар або повернути 686016,46грн.

Зазначена вимога повернулась позивачу без вручення з відміткою пошти 04.11.2024 «адресат відсутній за вказаною адресою».

Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У вищезазначених рахунках відповідачем зазначено, що поставка товару відбувається самовивозом після надходження на його рахунок оплати.

Однак, відповідач, отримавши оплату від позивача 24.01.2022 та 09.02.2022, товар так і не поставив.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначено вище, вимога позивача від 29.10.2024 була повернута позивачу без вручення, про що поштою було зроблено відмітку 04.11.2024 відсутність адресата за вказаною адресою.

П. 1.7 постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.13 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" роз`яснено, що днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Таким чином, днем пред`явлення позивачем вимоги відповідачу про повернення коштів є 04.11.2024.

Згідно з ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, у семиденний строк від дати 04.11.2024 (тобто до 11.11.2024 включно) відповідач мав повернути позивачу попередню оплату в сумі 686016,46грн, оскільки доказів поставки товару ним не надано.

Частиною 1 статті 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язання закріплені і в статті 526 ЦК України.

Оскільки відповідач не надав доказів повернення позивачу 686016,46 грн, як і будь-яких заперечень, то позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1, 9 ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі 8232,20 грн сплаченого судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СТУДІЯ М3 (код 43857479, м. Одеса, вул. Базарна, 12, нежиле приміщення № 4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІН-КОМ-БУД (код 34108124, м. Чорноморськ Одеської області, вул. Пляжна, 11) 686016,46 грн заборгованості та 8232,20грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04 березня 2025 р.

Суддя В.В. Литвинова