УХВАЛА

10 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 904/5570/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С.В. головуючий (доповідач), Кібенко О.Р., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОШОК"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2025 (головуючий суддя - Іванов О.Г., судді: Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.)

у справі №904/5570/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОШОК"

до Фізичної особи-підприємця Ковальчук Жанни Петрівни

про стягнення заборгованості за договором поставки,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОШОК" (далі також ТОВ "ЄВРОШОК") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Ковальчук Жанни Петрівни (далі - ФОП Ковальчук Ж.П.) і просило суд стягнути основний борг у розмірі 468 000 грн, пеню у розмірі 429 410,86 грн, 3% річних у розмірі 35 231,27 грн, інфляційні втрати у розмірі 175 409 грн, а також повернути судовий збір у розмірі 35 599,15 грн (з урахуванням заяви від 05.02.2024 про зменшення розміру позовних вимог).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2024 у справі №904/5570/23 позов задоволено частково. Стягнуто з ФОП Ковальчук Ж.П. на користь ТОВ "ЄВРОШОК" основний борг у розмірі 418 000 грн, пеню у розмірі 191 766,82 грн, 3% річних у розмірі 31 467,24 грн, інфляційні втрати у розмірі 156 668,82 грн та судовий збір у розмірі 14 845,05 грн. В решті позову відмовлено.

Центральний апеляційний господарський суд постановою від 20.01.2025 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2024 у справі №904/5570/23 скасував. Ухвалив у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "ЄВРОШОК" до ФОП Ковальчук Ж.П. про стягнення заборгованості за договором поставки відмовив у повному обсязі. Судові витрати по справі поклав на позивача. Стягнув з ТОВ "ЄВРОШОК" на користь ФОП Ковальчук Ж.П. 17 814,06 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

ТОВ "ЄВРОШОК" звернулось 17.02.2025 через систему "Електронний суд" до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2025 та залишити в силі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2024 у цій справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 17.02.2025 для розгляду справи №904/5570/23 визначено склад колегії суддів: Бакуліна С.В. головуючий, Кібенко О.Р., Студенець В.І.

Перевіривши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Частиною другою статті 6 та частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення грошових коштів на загальну суму 1 108 051,13 грн (з урахуванням заяви від 05.02.2024 про зменшення розміру позовних вимог), що становить менше п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що у пункті 2 частини третьої статті 287 ГПК унормовано випадки, за умови доведення скаржником наявності яких наведенням відповідних цим випадкам обставин, судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, може бути предметом касаційного оскарження.

Підставою касаційного оскарження вищезазначеного судового рішення ТОВ "ЄВРОШОК" вказує те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки відбувається: дискредитація ТОВ "ЄВРОШОК" як суб`єкта господарювання шляхом поширення негативної інформації про товариство, яка не відповідає дійсності, завдає значної шкоди діловій репутації товариства й прямо впливає на його господарську діяльність; негативний вплив оскаржуваної постанови на практику подальших договірних взаємовідносин ТОВ "ЄВРОШОК" з контрагентами; порушення принципу правової визначеності та змагальності процесу. Для ТОВ "ЄВРОШОК" сума позову (418 000 грн основного боргу + штрафні санкції) є значною та такою, що має прямий негативний вплив на подальшу господарську діяльність товариства. Є ризик виникнення каскадного поширення подібних спорів (підпункт "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК).

Наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та зміст оскаржуваного судового рішення у цій справі за оцінкою Суду не дають підстав для висновку про те, що справа становить значний суспільний інтерес.

Щодо виняткового значення справи для учасника, то в даному випадку оцінка судом такої "винятковості значення" може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішення, ухваленого судом апеляційної інстанції, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним. Незгода із судовим рішенням не свідчить про винятковість справи, як і не може вказувати на таку обставину як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання відповідних наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь позивача/відповідача є звичайним передбачуваним процесом.

Верховним Судом під час аналізу доводів та аргументів касаційної скарги також взято до уваги: предмет позову, правову природу спірних правовідносин, складність справи, факт розгляду даної справи судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

За змістом статті 7 ГПК правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частини першої статті 46 цього Кодексу сторони користуються рівними процесуальними правами.

На підставі наведеного надання стороні будь-яких переваг, зважаючи на сферу її діяльності, правовий статус, предмет спірних відносин, призведе до порушення одної з основних засад господарського судочинства - рівності учасників судового процесу перед законом і судом.

З огляду на відсутність належного обґрунтування наявності обставини, передбаченої підпунктом "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК, Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "ЄВРОШОК" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2025 у справі №904/5570/23 на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК, оскільки вона подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 163, 234, 235, 287, 293 ГПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОШОК" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2025 у справі №904/5570/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С. В. Бакуліна

Судді О. Р. Кібенко

В. І. Студенець