ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.03.2025 Справа№914/498/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Б. Яворського,

розглянув заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЦ ВСЕ ТУТ», м. Львів,

про забезпечення позову (вх.№938/25 від 07.03.2025)

у справі №914/498/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЦ ВСЕ ТУТ», м. Львів,

до відповідача: Фізико-механічного інституту ім. Г.В. Карпенка Національної академії наук України, м.Львів,

про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у затвердженні протоколу, зобов?язання до вчинення дій

без повідомлення сторін.

СУД ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області 24.02.2025 через систему «Електронний суд» представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЦ ВСЕ ТУТ» подано позовну заяву до Фізико-механічного інституту ім. Г.В. Карпенка Національної академії наук України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону №LLE001-UA-793, сформованого 20.01.2025 та оформленого актом про відмову щодо оренди майданчика (автостоянки) площею 701,3 кв.м., вздовж АЛК (Головного корпусу інституту) будівлі під літерою «А 3» за адресою: м.Львів, вул. Наукова, 5; зобов?язання затвердити протокол про результати електронного аукціону.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25.02.2025 справу №914/498/25 передано на розгляд судді Б. Яворському.

Ухвалою суду від 03.03.2025 суд залишив без руху позовну заяву та надав позивачу строк для усунення недоліків.

07.03.2025 представник позивача через систему «Електронний суд» подав заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони до ухвалення рішення у справі Фізико-механічному інституту ім. Г.В. Карпенка Національної академії наук України чи будь-яким іншим особам вчиняти дії в рамках проведеного електронного аукціону №LLE001-UA-793 та приймати будь-які рішення, видавати накази, затверджувати протоколи, укладати договори, приймати рішення щодо оренди та/чи відчуження, передачі права володіння, користування, розпорядження з приводу майданчика (автостоянки) площею 701,3 кв.м., вздовж АЛК (Головного корпусу інституту) будівлі під літерою "А-3" за адресою: м.Львів, вул. Наукова, 5. Заява обґрунтована тим, що відмовою у затвердженні протоколу аукціону інститут порушив право заявника на оренду майна як переможця аукціону, а також правомірні очікування на укладення договору оренди.

Заявник вважає, що заходи забезпечення позову збережуть існуюче становище до результатів розгляду спору між сторонами у суді. Заявник також зазначає, що, прийнявши рішення про передачу майна в оренду, Інститут забезпечував реалізацію прав та інтересів держави, як власника майна. Вказані обставини, на думку заявника, дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав заявника у майбутньому, оскільки Інститут чи НАН України зможуть оголосити новий аукціон з оренди майна або прийняти рішення про продаж (відчуження), або зміну майна.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07.03.2025 заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Б. Яворському.

Приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову судом оцінюється обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Згідно ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» Національна академія наук України є вищою державною науковою організацією України, яка організовує і здійснює фундаментальні та прикладні наукові дослідження, а також координує проведення фундаментальних досліджень у наукових установах та організаціях України.

Національні галузеві академії наук є державними науковими організаціями України, які здійснюють фундаментальні дослідження, організовують, проводять та координують прикладні дослідження у відповідних галузях науки.

Національна академія наук України, національні галузеві академії наук засновані на державній власності, фінансуються з Державного бюджету України, а також з інших, не заборонених законодавством України, джерел фінансування.

У віданні Національної академії наук України та національних галузевих академій наук перебувають установи, організації, підприємства (далі - організації, що віднесені до відання Національної академії наук України та національних галузевих академій наук) згідно з переліком, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Національної академії наук України та національних галузевих академій наук.

Майновий комплекс Національної академії наук України та майновий комплекс національних галузевих академій наук складають усі матеріальні та нематеріальні активи (далі - об`єкти майнового комплексу), що обліковуються на балансах Національної академії наук України та на балансах відповідних національних галузевих академій наук і організацій, віднесених до відання Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, і які закріплені державою за Національною академією наук України та за національними галузевими академіями наук в безстрокове користування, або придбані за рахунок бюджетних коштів, а також коштів від фінансово-господарської діяльності та/або набуті іншим шляхом, не забороненим законом.

Об`єкти майнового комплексу Національної академії наук України та об`єкти майнового комплексу національних галузевих академій наук належать відповідно Національній академії наук України та національним галузевим академіям наук на праві господарського відання і передаються ними організаціям, що віднесені до відання Національної академії наук України та до відання національних галузевих академій наук, на праві оперативного управління з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 вказаного Закону Національна академія наук України здійснюючи повноваження з управління об`єктами майнового комплексу Національної академії наук України, забезпечує реалізацію прав держави як власника цих об`єктів, пов`язаних з ефективним їх використанням та розпорядженням у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Згідно з пунктами 2, 4 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Верховний Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову, передбачені пунктами 2, 4 частини першої статті 137 ГПК України (на відміну від інших пунктів цієї ж статті), визначають широке коло засобів (заходів) забезпечення позову, оскільки не містять чіткого переліку дій, які може бути заборонено вчиняти шляхом постановлення відповідної ухвали. А тому суди під час вжиття такого заходу забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії (певні дії щодо предмету спору) мають дослідити зміст відповідних заходів забезпечення позову і встановити, чи не є вони за своєю суттю іншим заходом забезпечення позову, передбаченим відповідним пунктом частини першої статті 137 ГПК України і чи відсутні заборони на вжиття заявлених заходів забезпечення позову, передбачені вказаною статтею (п.24 постанови Верховного Суду від 17.09.2023 у справі № 918/531/23).

Норми ГПК України містять перелік заборон щодо вжиття певних заходів забезпечення позову, зокрема частиною 12 статті 137 ГПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

У вказаній нормі встановлюється обмеження для суду вживати заходи забезпечення позову, які полягають або мають наслідком, зокрема, зупинення конкурсу, аукціону, торгів, що проводяться від імені держави або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 910/11552/20).

Верховий Суд у постанові від 18.10.2021 у справі № 910/8346/21 дійшов висновку, що укладення договору за результатами аукціону є одним з етапів його проведення, а відтак вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Фонду державного майна України вчиняти будь-які дії щодо передачі вищезазначеного державного нерухомого майна в строкове платне користування (право оренди чи інше речове право), у тому числі переможцю аукціону, фактично має своїм наслідком втручання у процедуру його проведення.

Відповідно до п.76 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою КМУ №483 від 03.06.2020 передбачено, що у разі коли переможець електронного аукціону не відповідає вимогам статті 4 Закону, або в інших випадках, передбачених частиною 9 статті 13 Закону, у такому випадку в електронній торговій системі автоматично формується новий протокол про результати електронного аукціону з визначенням переможцем електронного аукціону учасника з наступною за величиною ціновою пропозицією, а у разі однакових цінових пропозицій - учасника, що подав її раніше, за умови, що ним зроблений щонайменше один крок аукціону, та в разі відсутності звернення від такого учасника щодо повернення йому гарантійного внеску та відсутності факту натискання ним відповідної кнопки про відмову від очікування в особистому кабінеті. У випадках, передбачених пунктом 76 цього Порядку, для учасника з наступною за величиною ціновою пропозицією/учасника, що подав її раніше, електронна торгова система автоматично формує новий протокол про результати електронного аукціону та присвоює електронному аукціону статус аукціон не відбувся. Після оприлюднення укладеного договору оренди та підписаного акта приймання-передачі і натискання електронної кнопки в інтерфейсі особистого кабінету, електронному аукціону автоматично присвоюється статус аукціон завершено. Договір підписано (п.79 та п.83 Порядку).

Як вбачається із заяви, інститут, засновником якого є держава в особі НАН України, проводив аукціон з метою укладення договору про надання державного майна в оренду. Заявник зазначає, що він переміг у конкурсі і вважає, що відповідач зобов`язаний з ним укласти договір, а відмова є необгрунтованою. До моменту набрання рішенням суду законної сили просить суд заборонити відповідачу, чи будь-яким іншим особам вчиняти дії в рамках проведеного електронного аукціону №LLE001-UA-793 та приймати будь-які рішення, видавати накази, затверджувати протоколи, укладати договори, приймати рішення щодо оренди та/чи відчуження, передачі права володіння, користування, розпорядження майданчика (автостоянки). Суд відзначає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення таких дій є втручанням у проведення аукціону, що проводиться від імені держави, а це прямо заборонено імперативними приписами частини 12 статті 137 ГПК України (схожий за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14.09.2023 у справі № 918/531/23).

Оскільки незастосування частини 12 статті 137 ГПК України є достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, решта доводів скаржника не розглядаються (п.43 постанови Верховного Суду від 17.09.2023 у справі № 918/531/23)

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЦ ВСЕ ТУТ» (вх.№938/25 від 07.03.2025) про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Яворський Б.І.