ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
С У Д О В И Й Н А К А З
03 березня 2025 року Справа № 926/677/25
Суддя Господарського суду Чернівецької області Ніколаєв М.І., розглянувши
Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергопрод Сервіс» звернулося до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Чернівецького геріатричного пансіонату заборгованості за договором №113 від 26.12.2023 про постачання електричної енергії споживачу за період з 01.10.2024 по 30.11.2024 в сумі 288 235, 56 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2024 справу № 926/677/25 передано на розгляд судді Ніколаєву М.І.
Відповідно до статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.
Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.
Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Згідно з частиною 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви, має відповідати встановленим вимогам і бути оплачена судовим збором (ст.ст. 149-151 ГПК України).
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопрод Сервіс», суд встановив, що вона відповідає вимогам ст.ст. 147-151 ГПК України, передбачених статтею 152 Господарського процесуального кодексу України підстав для відмови у видачі судового наказу судом не виявлено.
Згідно із приписами пункту 7 частини першої статті 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає по суті обґрунтованість заявлених стягувачем вимог.
Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопрод Сервіс» про видачу судового наказу ґрунтується на доданих до неї доказах, які підтверджують існуючу заборгованість боржника Чернівецького геріатричного пансіонату за договором №113 про постачання електричної енергії споживачу.
До заяви про видачу судового наказу стягувачем додано: платіжну інструкцію про сплату судового збору №459718, копію договору №113 від 26.12.2023, копію додаткової угоди №4 від 26.01.2024, копію акту приймання-передачі електричної енергії від 30.11.2024, копії платіжних доручень про оплату електричної енергії №1594 та №1595 тощо.
Згідно з положеннями статті 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з нормами статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відтак, дослідивши долучені до заяви докази, суд дійшов висновку, що відповідно до положень статей 193, 230 Господарського кодексу України, статей 525, 526, 530, 549, 625 Цивільного кодексу України вимога про стягнення з Чернівецького геріатричного пансіонату заборгованості за договором №113 про постачання електричної енергії споживачу підлягає задоволенню, що є підставою для видачі судового наказу.
При цьому, сплачений заявником згідно з платіжним дорученням №459718 від 26.02.2025 судовий збір у розмірі 242, 24 грн слід покласти на боржника відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 129, 147-151, 152, 154-156, 159 Господарського процесуального кодексу України, с у д
2. Повідомити боржника про те, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частини 1 статті 155 Господарського процесуального кодексу України).
3. Роз`яснити боржнику, що відповідно до частини 1 статті 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.
4. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
5. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
Згідно із ч.1 ст.159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили ____ __________ 2025 року
Строк пред`явлення судового наказу до виконання ____ ________ 2025 року
Дата видачі судового наказу стягувачу ____ _________ 2025 року
Суддя М.І. Ніколаєв