УХВАЛА

06.03.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/636/23

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.,

секретар судового засідання Матенчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" Мороз О. М. від 31.01.2025 (вх. № 840/24 від 31.01.2025) на дії приватного виконавця у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до відповідача Акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго"

про стягнення заборгованості в сумі 97331406 грн 45 к., з яких 68349517 грн 04 к. - основний борг, 16481060 грн 82 к. - пеня, 7283952 грн 40 к. - штраф, 1354632 грн 33 к. - 3 % річних, 3862243 грн 86 к. - інфляційні втрати,

за участю:

представника позивача Шатарської Т. Н.,

представника відповідача (скаржника) Мороз О. М.,

у с т а н о в и в :

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 20.08.2024 у справі № 909/636/23 позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 1 354 632 грн 33 к. - 3 % річних, 3 862 243 грн 86 к. - інфляційних втрат та 710030 грн 53 к. - судового збору.

18.09.2024 на виконання вищевказаного рішення судом видано наказ.

Ухвалою суду від 25.09.2024 задоволено заяву представника ПАТ "Прикарпаттяобленерго" від 16.09.2024 (вх. № 8120/24 від 16.09.2024) про розстрочення виконання судового рішення, розстрочено виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.08.2024 у справі № 909/636/23 на дев`ять місяців рівними платежами.

За результатами перегляду постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25.09.2024 року у справі № 909/636/23 змінено, викладено резолютивну частину в редакції цієї постанови - розстрочено виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.08.2024 у справі № 909/636/23 на п`ять місяців рівними платежами.

31.01.2025 на адресу суду від представника ПАТ "Прикарпаттяобленерго" Мороз О. М. надійшла скарга від 31.01.2025 (вх. № 840/24 від 31.01.2025) на дії приватного виконавця, в якій скаржник просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Любомира Михайловича Ткачука щодо виконання судового рішення у справі № 909/636/23 в межах виконавчого провадження № 77008806 від 28.01.2025; вжити заходів щодо усунення порушень вимог чинного законодавства, а саме: зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Любомира Михайловича Ткачука повернути незаконно стягнуті грошові кошти у межах виконавчого провадження № 77008806 від 28.01.2025 у сумі 1 271 477, 47 грн.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що приватний виконавець порушив порядок примусового виконання рішень, оскільки виконання рішення було розстрочене, а платежі здійснювалися вчасно, виконавчий документ, на підставі якого відкрито провадження, не відповідав законодавчим вимогам, заявнику не було надано постанови про відкриття виконавчого провадження, що порушує його право на захист.

Ухвалою від 05.02.2025 суд призначив розгляд скарги до розгляду на 24.02.2025.

Протокольною ухвалою від 24.02.2025 суд відклав розгляд скарги на 06.03.2025.

Представник ПАТ "Прикарпаттяобленерго" у судовому засіданні підтримала скаргу, просила її задоволити у повному обсязі.

Представник ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" заперечуючи проти задоволення скарги вказала на те, що АТ "Прикарпаттяобленерго" порушило графік платежів, встановлений ухвалою суду від 25.09.2024, що свідчить про його недобросовісну поведінку. Водночас, представник зазначила, що виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, відповідав вимогам ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" та ГПК України.

Представник приватного виконавця свою позицію виклав у запереченні від 06.03.2025 (вх. № 3726/25 від 06.03.2025), зазначивши, що приватний виконавець відкрив виконавче провадження на підставі пред`явленого стягувачем оригіналу виконавчого документа, що відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження". 28.01.2025 кошти було стягнуто з банківського рахунку боржника та в цей же день повністю перераховано стягувачу, після чого провадження № 77008806 закрито у зв`язку з його фактичним виконанням. Скарга не містить чіткого зазначення порушених прав чи інтересів, вимога боржника щодо повернення коштів є безпідставною, оскільки така процедура законом не передбачена.

Розглянувши скаргу ПАТ "Прикарпаттяобленерго" на дії приватного виконавця, дослідивши матеріали скарги, суд встановив таке.

Відповідно до ст. 339-1 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ч. 1 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або за ініціативою суду.

За змістом ч. 1 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.09.2024 (зі змінами, внесеними постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.11.2024) виконання рішення було розстрочене на п`ять місяців рівними платежами.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства.

Отже, розстрочення виконання рішення починається саме з моменту винесення ухвали суду, тобто з 25.09.2024, а не з дати ухвалення рішення (20.08.2024). До цього моменту боржник не був зобов`язаний здійснювати рівномірні платежі, оскільки порядок виконання рішення ще не було змінено.

Таким чином, твердження позивача про те, що боржник мав сплачувати платежі з 20.08.2024, є помилковим, оскільки графік розстрочки почав діяти лише з моменту винесення ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1. ч. 2. ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Проте, ухвала суду про розстрочку виконання рішення є складовою судового рішення і також має обов`язковий характер. Виконавець, приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження, мав би врахувати її зміст та перевірити, чи було порушено встановлений порядок виплат.

Фактично, боржник виконав 4 з 5 платежів, а п`ятий платіж мав бути здійснений до 24.02.2025, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, приватний виконавець неправомірно відкрив виконавче провадження, оскільки підстави для примусового виконання рішення були відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Відповідно до ч. 2, 3 та 4 ст. 31 "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч. 7 ст. 31 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що стягнена винагорода приватного виконавця у розмірі 11538 грн 13 к. підлягає поверненню, оскільки відкриття виконавчого провадження у даному випадку було передчасним та необґрунтованим.

Боржник мав встановлений строк для сплати п`ятого платежу до 24.02.2025, а отже, на момент відкриття виконавчого провадження прострочення цього платежу не було.

Приватний виконавець, приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження, повинен був перевірити чи дотримано встановлений порядок виплат. Враховуючи те, що виконавцем було відкрито провадження за відсутності належних правових підстав, суд приходить до висновку, що нарахування винагороди виконавця є безпідставним.

Водночас, суд не вбачає правових підстав для повернення коштів у розмірі 1155381 грн 34 к.

Як встановлено судом, відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 25.09.2024 (зі змінами, внесеними постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.11.2024), боржник був зобов`язаний здійснити остаточний платіж не пізніше 24.02.2025.

З огляду на викладене та з метою забезпечення правової визначеності, суд приходить до висновку, що сума основного боргу у розмірі 1155381 грн 34 к. не підлягає поверненню, оскільки строк її сплати минув.

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1, 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ст. 344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката ПАТ "Прикарпаттяобленерго" надано договір про надання професійної правничої допомоги № 2025/20 від 02.01.2025, платіжну інструкцію № V48238/1 від 28.02.2025 на суму 16000 грн 00 к. та акт приймання-передачі послуг від 28.02.2025, відповідно до якого адвокатом надані наступні послуги: складання скарги на дії приватного виконавця, вартість всього 10000 грн; участь адвоката у судових засіданнях Господарського суду Івано-Франківської області щодо розгляду скарги на дії приватного виконавця, ціна за одиницю 3000 грн, вартість всього 6000 грн. Всього 16000 грн.

У ряді постанов ВП ВС, зокрема в постанові від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, викладено правову позицію про те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо судових витрат за ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ від 28.11. 2002 у справі Лавентс проти Латвії за заявою № 58442/00, рішення у справах Ніколова проти Болгарії та Єчюс проти Литви, пункти 79 і 112, відповідно). У справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Як зазначено в постанові ВП ВС від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19, процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Отже, враховуючи наведену практику Верховного Суду, суд зазначає, що надані заявником докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 16000 грн 00 к. не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Судом встановлено, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, а також наданим адвокатом обсягом послуг, втраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію розумності їх розміру, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

З огляду на недотримання вимог стосовно співмірності заявлених до стягнення витрат із складністю справи у частині розгляду скарги, розумності їхнього розміру, виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до 8000 грн 00 к.

Представник приватного виконавця на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надав договір про надання правничої допомоги № 04/04/24 від 22.04.2024, Додаткову угоду № 4 від 21.02.2025 та акт приймання-передачі наданих послуг від 24.02.2025. Загальна сума витрат, пов`язаних із розглядом скарги, становить 15 000 грн.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу з ПАТ "Прикарпаттяобленерго", оскільки даний спір виник з вини приватного виконавця, який своїми діями спричинив необхідність подання скарги.

Відтак, відповідно до засад добросовісності, розумності та справедливості, витрати, понесені у зв`язку із правничою допомогою, не можуть бути покладені на іншу сторону, оскільки вони є наслідком допущених приватним виконавцем порушень та становитимуть надмірний тягар для скаржника.

Керуючись ст. 18, 232-235, 326, 339-344 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Скаргу представника Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" Мороз О. М. від 31.01.2025 (вх. № 840/24 від 31.01.2025) на дії приватного виконавця - задоволити частково.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Любомира Михайловича Ткачука щодо виконання судового рішення у справі № 909/636/23 в межах виконавчого провадження № 77008806 від 28.01.2025.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Любомира Михайловича Ткачука повернути незаконно стягнуті грошові кошти у межах виконавчого провадження № 77008806 від 28.01.2025 у сумі 115538 грн 13 к.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Любомира Михайловича Ткачука (76019, місто Івано-Франківськ, бульвар Північний, 5Б; ідентифікаційний код ) на користь Акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" (вул. Індустріальна, буд. 34, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська обл., 76014 ідентифікаційний код 00131564) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн 00 к.

Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн 00 к. залишити за Акціонерним товариством "Прикарпаттяобленерго".

Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 к. залишити за приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачуком Любомиром Михайловичем.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" ухвала є виконавчим документом.

Стягувач: Акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго"

вул. Індустріальна, буд. 34, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська обл., 76014

ідентифікаційний код 00131564

Боржник: приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачук Любомир Михайлович

76019, місто Івано-Франківськ, бульвар Північний, 5Б

ідентифікаційний код НОМЕР_1

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення 06.03.2025 та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у визначені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України строк та порядку.

Строк пред`явлення ухвали до виконання з 07.03.2025 по 07.03.2028.

Повний текст ухвали складений 11.03.2025.

Суддя Т. В. Стефанів