СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Харків Справа № 922/1738/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя Радіонова О.О.,

за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.,

представників:

від ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" - Білуха Р.М. (у режимі відеоконференції);

від ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" Севагін І.І. (у режимі відеоконференції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат» (вх.2988Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2024 (суддя Пономаренко Т.О., повний текст складено 27.11.2024) у справі №922/1738/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛЬТРАІМПОРТ", м.Дніпро,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат", м.Харків,

про стягнення заборгованості

та за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат», м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛЬТРАІМПОРТ", м.Дніпро,

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УЛЬТРАІМПОРТ" (далі ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ") звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" (далі ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат"), в якій просило суд стягнути з ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" заборгованість у загальному розмірі 876 632,70 грн., з яких: заборгованість за поставлений товар у розмірі 483 570,55 грн., пеня в розмірі 237 776,05 грн., інфляційні в розмірі 47 380,51 грн., 15% річних у розмірі 107 905,59 грн. (з урахуванням заяв про зменшення та збільшення розміру позовних вимог, які були прийняті Господарським судом Харківської області).

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки товару №28 від 16.12.2022 у частині своєчасної та в повному обсязі оплати отриманого товару.

ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" звернулося до Господарського суду Харківської області із зустрічною позовною заявою, в якій просило суд стягнути з ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" на користь ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" витрати в сумі 84 643,20 грн., понесені ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" з причин невиконання ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" умов договору поставки №28 від 16.12.2022.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що у зв`язку із відсутністю компенсації за доставку товару, ТОВ УЛЬТРАІМПОРТ не виконало погоджене між сторонами зобов`язання, а тому ТОВ ВП Роганський м`ясокомбінат має право на отримання оплати витрат, понесених з причин такого невиконання.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.11.2024 у справі №922/1738/24 первісний позов ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" до ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" на користь ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" заборгованість за поставлений товар у розмірі 483 570,55 грн., пеню в розмірі 237 776,05 грн., інфляційні збитки в розмірі 47 380,51 грн., 15% річних у розмірі 107 905,59 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 13 149,49 грн.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» до ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" про стягнення коштів відмовлено.

Не погодившись із означеним рішенням, ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» через підсистему «Електронний суд» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить:

скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2024 у справі №922/1738/24 по первісному позову в частині нарахування пені по накладним №437 від 24.08.2023 на суму 71 878,73 грн.; №488 від 14.09.2023 на суму 23 564,66 грн.; №452 від 31.08.2023 на суму 152 798,14 грн. та ухвалити нове рішення, в якому врахувати контррозрахунки ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат»;

скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2024 у справі №922/1738/24 у частині відмови задоволення у зустрічному позові та ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» до ТОВ «УЛЬТРАІМПОРТ» у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач за первісним позовом зазначає наступне:

- судом першої інстанції не було досліджено заперечення ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» на здійснені позивачем розрахунки штрафних санкцій, а тому було допущено надмірне стягнення штрафних санкції з відповідача за первісним позовом на суму 69 303,42 грн. Позивачем розрахунок здійснений із порушенням послідовності сплат. Не дивлячись на той факт, що зменшенням позовних вимог позивач визнав часткову сплату за поставлений товар, у розрахунку вказується, що накладна №437 від 24.08.2023 на суму 71 878,73 грн. є несплаченою. Керуючись порядком зарахування грошових коштів означена накладна не входить до суми вартості накладних за останні поставки товару, що складають суму заборгованості. Також це стосується накладних №488 від 14.09.2023 на суму 23 564,66 грн. та №452 від 31.08.2023 на суму 152 798,14 грн.;

- Господарським судом Харківської області не було з`ясовано в повній мірі обставини невиконання ТОВ «УЛЬТРАІМПОРТ» обов`язків по договору поставки. Так, умовами п.3.1 договору поставки погоджено здійснення постачальником поставки товару на умовах DDP (поставка зі сплатою мита) відповідно до правил Інкотермс 2010 року. DDP означає, що продавець здійснює поставку покупцю товару, який пройшов митне очищення для імпорту, без розвантаження з будь-якого прибулого транспортного засобу в названому місці призначення. Продавець несе всі витрати та ризики, пов`язані з доставкою товару до цього місця, включаючи (у відповідних випадках) будь-які "мита" (під словом "мито" тут розуміється відповідальність за виконання та ризики виконання дій з проходження митних процедур, а також оплата витрат митного очищення, податків, митних і інших зборів) на імпорт до країни призначення. ТОВ «УЛЬТРАІМПОРТ» не заперечувало стосовно того, що ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» здійснило самовивіз продукції. Твердження ТОВ «УЛЬТРАІМПОРТ» про те, що сторонами було визначено інші умови ніж ті, які визначені договором, стосовно здійснення доставки товару, не підтверджені жодними доказами. Позивач зазначив про усні домовленості сторін, погоджені Шиловим Юрієм та Городажевим Денисом Валерійовичем. Однак, відповідно до довідки начальника відділу кадрів ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» Городажев Денис Валерійович не мав відносин з товариством, а Шилов Юрій не має повноважень щодо погодження умов по договору відповідно до посадових обов`язків. Суд першої інстанції означені обставини не досліджував та не надавав їм оцінку;

- Господарський суд Харківської області хибно взяв до уваги той факт, що до матеріалів справи не додано товаротранспортних накладних. У накладних на поставку товару місцем передачі є місто Дніпро, а ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» територіально знаходиться у місті Харків, тобто товар у будь-якому випадку необхідно було переміщати з Дніпра до Харкова.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2024 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Радіонова О.О., суддя Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» на рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2024 у справі №922/1738/24. Встановлено строк по 02.01.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв та/або клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги.

Через підсистему «Електронний суд» 02.01.2025 від ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.36; у межах встановленого судом строку), згідно з прохальною частиною якого заявник просить залишити рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2024 у справі №922/1738/24 без змін, апеляційну скаргу ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач за первісним позовом зазначає наступне:

- здійснений позивачем розрахунок пені, інфляційних та відсотків річних відповідає умовам договору, зокрема п.2.3 договору, який передбачає, що оплата здійснюється покупцем в наступному порядку: у першу чергу здійснюється оплата вартості товару, який був поставлений за першою і далі за кожною наступною накладною на товар, якщо інше не вказано в самому платіжному документі. Кожного разу, сплачуючи за товар, відповідач у графі «Призначення платежу» платіжних документів зазначав за якою саме накладною (із зазначенням номера та дати) перераховується та чи інша сума грошових коштів. Таким чином, здійснюючи розрахунки, позивач керувався саме умовами пункту 2.3 договору та призначенням платежів за кожним платіжним документом відповідача;

- керуючись умовами договору (п.п.3.1, 3.3.1, 3.3.3 договору), сторони по кожній поставці погоджували в усному порядку умови поставки, які влаштовували обидві сторони, у тому числі відмінні від базових умов;

- поставки товару за видатковими накладними за №488 від 14.09.2023, за №380 від 31.07.2023, за №236 від 06.06.2023 були здійсненні ТОВ «УЛЬТРАІМПОРТ» на умовах DDP- склад покупця. Означене спростовує твердження апелянта про те, що всі поставки здійснювались на умовах самовивозу та суперечили умовам договору;

- товар було отримано відповідачем без жодних зауважень, усі товаророзпорядчі документи підписані обома сторонами без заперечень. З боку відповідача відсутні будь-які претензії чи інші повідомлення про порушення постачальником будь-яких зобов`язань за договором. Усі податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та прийняті покупцем без зауважень. Відповідачем здійснена часткова оплата за отриманий товар. Означене у сукупності свідчить про підтвердження відповідачем прийняття товару відповідно до взаємних домовленостей.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2025, зокрема, призначено розгляд апеляційної скарги ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» на рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2024 у справі №922/1738/24 на 18.02.2025 о 10:30год.

У зв`язку із перебуванням 18.02.2025 на лікарняному головуючого судді Медуниці О.Є., судове засідання у справі №922/1738/24 не відбулось.

Після виходу головуючого судді Медуниці О.Є. з лікарняного, у зв`язку із відпусткою судді-члена колегії Стойки О.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 24.02.2025, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" на рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2024 у справі №922/1738/24 до розгляду на 25.02.2025 о 12:00год.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 25.02.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» містить додатки - товарно-транспортні накладні №Р200 від 31.05.2023, №Р154 від 05.06.2023, №Р236 від 06.06.2023, №Р250 від 15.06.2023, №Р290 від 27.06.2023, №Р295 від 30.06.2023, №Р423 від 17.08.2023, №Р437 від 24.08.2023, №Р452 від 31.08.2023, №Р488 від 14.09.2023, №Р587 від 23.10.2023, №Р636 від 13.11.2023, №Р636 від 13.11.2023, №Р696 від 07.12.2023, №Р694 від 26.12.2023.

При цьому за змістом апеляційної скарги відповідач за первісним позовом зазначив, що на підтвердження наявності товаротранспортних накладних та повного і всебічного з`ясування обставин справи вважає за необхідне надати їх для ознайомлення.

Згідно з приписами ч.ч.1, 3 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Додавши до апеляційної скарги нові докази - товарно-транспортні накладні, відповідач не надав клопотання про долучення таких доказів, не обґрунтував неможливості подання таких доказів (як основних доказів, на яких ґрунтуються зустрічні позовні вимоги) до Господарського суду Харківської області безпосередньо разом із поданням зустрічної позовної заяви або під час розгляду справи з причин, що не залежали від нього.

Враховуючи означене судова колегія залишила без розгляду додані відповідачем до апеляційної скарги нові докази (товарно-транспортні накладні).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

16.12.2022 між ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" (постачальник) та ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" (покупець) укладено договір поставки товару №28 (далі - договір), за умовами п.1.1 якого в порядку та на умовах, передбачених даним договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця наступний товар: поліамідні ковбасні, сосисочні і сарделочні оболонки, білкові і натуральні ковбасні і сосисочні оболонки, інші види оболонок, бар`єрну плівку для термофармажних машин, термоусадочні пакети, харчові добавки та інгредієнти, етикетки, кліпси, петлі та інші пакувальні матеріали, у визначеній кількості, відповідної якості та за узгодженою ціною в порядку і строки, встановлені договором, а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах, визначених у цьому договорі.

Відповідно до п.1.2 договору найменування, асортимент, ціна, кількість, загальна вартість товару та інші характеристики товару, що поставляється за цим договором, вказуються в специфікаціях та/або накладних на товар, які складені на підставі заявок покупця на поставку товару.

Згідно з п.1.3 договору загальна вартість поставленого за даним договором товару визначається на підставі всієї вартості товару, вказаної в накладних на товар, які є невід`ємною частиною даного договору.

Умови розрахунків між сторонами погоджені в розділі 2 договору. Так, за умовами п.2.1 договору форма оплати вартості поставленого товару: безготівковий розрахунок, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до п.2.2 договору покупець зобов`язаний здійснити оплату за придбаний товар протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки товару покупцеві.

Пунктом 2.3 договору сторони погодили, що оплата здійснюється покупцем в наступному порядку: в першу чергу здійснюється оплата вартості товару, який був поставлений за першою і далі за кожною наступною накладною на товар, якщо інше не вказано в самому платіжному документі.

При зміні цін та/або асортименту на товар постачальник не менше ніж за 3 (три) календарних дні до такої зміни повідомляє покупця про таку зміну шляхом направлення на адресу покупця відповідного повідомлення за допомогою телефонного або факсимільного зв`язку, по електронній пошті, поштою або шляхом вручення примірника представнику покупця (п.2.4 договору).

За умовами п.2.5 договору сторони визначили, що погодження в двосторонньому порядку зміни ціни, а також нового асортименту на товар, що поставляється, здійснюється шляхом подання покупцем заявки нa товар (далі заявка), в якій вказуються нові ціни на товар та/або новий асортимент товару. У випадку, якщо покупець не подав заявку, в якій вказуються нові ціни та/або новий асортимент, але при цьому прийняв товар по нових цінах та/або з новим асортиментом поставленого товару, то нові ціни та/або новий асортимент поставленого товару вважаються узгодженими в двосторонньому порядку з дати приймання товару по накладній на товар, в якій вказано нові ціни та/або новий асортимент поставленого товару.

Згідно з п.2.6 договору звірка розрахунків за товар проводиться постачальником щомісячно, до 10-го числа місяця, наступного за звітним місяцем. Акт звірки взаємних розрахунків направляється постачальником на підпис покупцеві. У строк до 15 числа того ж місяця покупець зобов`язаний повернути підписаний ним Акт звірки взаємних розрахунків постачальникові або, при наявності заперечень, у цей же строк направити постачальникові зустрічний Акт звірки взаємних розрахунків або свого уповноваженого представника зі всіма необхідними бухгалтерськими документами для підтвердження розрахунків. Якщо покупець не повертає підписаний ним Акт звірки взаємних розрахунків, або не направляє зустрічний Акт звірки взаємних розрахунків, або свого представника для врегулювання розбіжностей, Акт звірки взаємних розрахунків вважається прийнятим покупцем у редакції постачальника.

Відповідно до п.2.7 договору особами, що уповноважені на підписання Акту звірки взаємних розрахунків, є особи, що здійснюють бухгалтерський облік сторін за даним договором. Сторони визнають, що Акт звірки взаємних розрахунків, підписаний особами, що здійснюють бухгалтерський облік сторін за даним договором є бухгалтерським документом, який підтверджує фактичні фінансові зобов`язання сторін.

Розділом 3 договору сторони погодили умови поставки.

Так, згідно з п.3.1 договору постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару на наступних базових умовах поставки відповідно до Правил Інкотермс в редакції 2010 року: DDP, склад покупця адреса складу: Харківська область, м.Харків, вул.Роганська, 151.

За згодою сторін на кожну окрему поставку можуть встановлюватися інші умови поставки товару.

Відповідно до п.3.2 договору постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару у строк поставки погоджений сторонами.

Пунктом 3.3 договору сторони передбачили, що погодження поставки здійснюється в наступному порядку:

3.3.1. Покупець направляє постачальнику заявку на поставку товару із зазначенням: найменування, кількості, ціни товару та інших характеристик товару, що замовляються по даній заявці (у т.ч. ПДВ), за допомогою телефонного або факсимільного зв`язку на номер, вказаний у реквізитах постачальника, по електронній пошті, вказаній у реквізитах постачальника, шляхом вручення примірника представнику постачальника під розпис або шляхом переданих заявки в усному порядку представнику постачальника. Факт прийняття постачальником заявки постачальник підтверджує шляхом направлення покупцеві підписаної уповноваженою особою та скріпленої печаткою постачальника заявки в строк не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання заявки;

3.3.2. У разі неможливості виконання отриманої від покупця заявки постачальник зобов`язаний повідомити про це покупця протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання заявки на поставку товару (направлення повідомлення про неможливість виконання заявки може проводиться за допомогою телефонного або факсимільного зв`язку, по електронній пошті, по пошті або шляхом вручення примірника представнику покупця), у такому випадку заявка вважається не прийнятою постачальником і не підлягає виконанню;

3.3.3. У разі якщо покупець не подав заявку, але при цьому прийняв товар, то найменування, кількість, ціна та інші характеристики поставленого товару вважаються узгодженими в двосторонньому порядку з дати прийняття товару за накладною на товар.

Згідно з п.3.4 договору допускається поставка товару частинами, проте від цього не залежить загальний строк виконання постачальником своїх зобов`язань по поставці товару в цілому, а покупець не має права відмовитися від приймання товару, який був поставлений частинами.

Право власності на товар (у разі поставки товару частинами - на кожну його частину, партію) переходить до покупця відповідно до базисних умов поставки товару згідно з Інкотермс-2010. Передача товару покупцю оформлюється шляхом проставлення відмітки покупцем про отримання товару на примірнику накладної на товар (п.3.5.Договору).

Відповідно до п.3.6 договору покупець зобов`язаний здійснити приймання (отримання) всього замовленого у відповідності до заявки товару протягом 7 (семи) календарних днів, наступних за датою отримання від постачальника відповідного повідомлення про наявність на складі постачальника товару на виконання замовлення покупця. Направлення повідомлення може проводиться за допомогою телефонного або факсимільного зв`язку, по електронній пошті, по пошті або шляхом вручення примірника представнику покупця.

У разі недотримання покупцем терміну, передбаченого п.3.6 договору, або іншого терміну, погодженого в окремому додатку, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника 100% вартості замовленого товару протягом 7 (семи) календарних днів з моменту направлення постачальником відповідного рахунку (п.3.7.Договору).

За умовами п.3.8 договору постачальник зобов`язується скласти та передати покупцеві наступні документи:

накладну на товар, підписану уповноваженою особою і скріплену печаткою постачальника;

документи, що підтверджують якість товару (копії);

податкову накладну, зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних за допомогою відповідного програмного забезпечення, у порядку та строки, визначені Податковим кодексом України.

Порядок передачі і приймання товару погоджений розділом 5 договору.

Так, згідно з п.5.1 договору приймання товару покупцем здійснюється відповідно до Інструкцій про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю та якістю, затверджених ухвалою Держарбітражу СРСР при Раді Міністрів СРСР від 15 червня 1965 р. №П-6 та від 25 квітня 1966 р. №П-7 відповідно, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Відповідно до п.5.2 договору, у разі прийняття покупцем товару, поставленого понад кількість, вказану в заявці на поставку, кількість поставленого товару вважається узгодженою з моменту його прийняття і подальша відмова від приймання такого товару не допускається, а покупець зобов`язаний оплатити такий товар.

За умовами п.7.1 договору, керуючись ст.6 Цивільного кодексу України сторони встановили, що за необґрунтовану відмову в оплаті вартості переданого постачальником покупцеві товару, а також невчасну або неповну оплату товару покупець зобов`язаний сплатити постачальнику штрафну неустойку (пеню) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення. Нарахування пені проводиться протягом всього строку прострочення виконання зобов`язання незалежно від його тривалості.

Пунктом 7.2 договору сторони погодили, що відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, покупець у випадку несвоєчасного розрахунку за поставлені товари, зобов`язаний сплатити постачальнику суму основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 15% річних від простроченої суми.

У разі невиконання або неналежного виконання однією із сторін своїх зобов`язань за даним договором, винна сторона зобов`язана відшкодувати іншій стороні завдані в результаті цього фактичні збитки в повному обсязі понад штрафні санкції (п.7.3 договору).

Згідно з п.7.4 договору сторони визначили, що порушення покупцем встановленого терміну оплати за поставлений товар більш ніж на 7 (сім) календарних днів, є підставою для припинення постачальником поставок на користь покупця до моменту повного погашення покупцем заборгованості за поставлений товар, а також сплати неустойки/штрафних санкцій, передбачених цим договором.

Відповідно до п.9.1 договору останній може бути змінений або розірваний з підстав, передбачених законодавством України, договором, або за згодою сторін, про що сторони підписують додаткову угоду до договору.

За умовами п.10.1 договору останній набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін, скріплення їх печатками (для фізичних осіб підприємців за наявності) і діє до 31 грудня 2023 року включно. При цьому закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від виконання взятих па себе зобов`язань за договором, а також від відповідальності за невиконання цих зобов`язань.

У випадку, якщо не пізніше, ніж за 20 календарних днів до закінчення строку дії даного договору жодна зі сторін не направить в адресу іншої сторони повідомлення про необхідність припинення дії даного договору, то строк дії договору вважається одноразово продовженим на один календарний рік (п.10.2 договору).

Пунктом 11.3 договору сторони дійшли до згоди встановити строк позовної давності в 3 (три) роки для стягнення постачальником з покупця оплати за поставлений товар, неустойки та збитків у випадках, передбачених п.п.7.1, 7.2, 7.3 цього договору.

Як убачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на виконання умов договору ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" здійснило поставку та передало у власність ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" товар на загальну суму 2 699 368,90 грн., у тому числі ПДВ 20%, а покупець прийняв товар без жодних зауважень, що підтверджується наступними видатковими накладними: №200 від 31.05.2023 на суму 77 542,62 грн.; №154 від 05.06.2023 на суму 203 460,83 грн.; №236 від 06.06.2023 на суму 193 150,85 грн.; №250 від 15.06.2023 на суму 458 060,09 грн.; №290 від 27.06.2023 на суму 66 408,82 грн.; №295 від 30.06.2023 на суму 182 090,53 грн.; №380 від 31.07.2023 на суму 286 503,08 грн.; №423 від 17.08.2023 на суму 133 245,96 грн.; №437 від 24.08.2023 на суму 71 878,73 грн.; №452 від 31.08.2023 на суму 152 798,14 грн.; №481 від 11.09.2023 на суму 167 433,25 грн.; №488 від 14.09.2023 на суму 23 564,66 грн.; №518 від 26.09.2023 на суму 159 168,97 грн.; №559 від 10.10.2023 на суму 100 154,03 грн.; №582 від 20.10.2023 на суму 45 337,55 грн.; №587 від 23.10.2023 на суму 34 429,86 грн.; №614 від 02.11.2023 на суму 44 611,25 грн.; №636 від 13.11.2023 на суму 34 362,90 грн.; №653 від 20.11.2023 на суму 129 518,53 грн.; №696 від 07.12.2023 на суму 60 472,94 грн.; №694 від 26.12.2023 на суму 75 175,31 грн.

За результатами кожної вищезазначеної господарської операції з поставки товару, ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" були складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні (долучені до матеріалів справи): №101 від 31.05.2023 на суму 77 542,62 грн., у т.ч. ПДВ 12 923,77 грн.; №28 від 05.06.2023 на суму 203 460,83 грн., у т.ч. ПДВ 33 910,14 грн.; №29 від 06.06.2023 на суму 193 150,85 грн., у т.ч. ПДВ 32 191,81 грн.; №53 від 15.06.2023 на суму 458 060,09 грн., у т.ч. ПДВ 76 343,35 грн.; №80 від 27.06.2023 на суму 66 408,82 грн., у т.ч. ПДВ 11 068,14 грн.; №90 від 30.06.2023 на суму 182 090,53 грн., у т.ч. ПДВ 30 348,42 грн.; №78 від 31.07.2023 на суму 286 503,08 грн., у т.ч. ПДВ 47 750,51 грн.; №41 від 17.08.2023 на суму 133 245,96 грн., у т.ч. ПДВ 22 207,66 грн.; №55 від 24.08.2023 на суму 71 878,73 грн., у т.ч. ПДВ 11 979,79 грн.; №70 від 31.08.2023 на суму 152 798,14 грн., у т.ч. ПДВ 25 466,36 грн.; №22 від 11.09.2023 на суму 167 433,25 грн., у т.ч. ПДВ 27 905,54 грн.; №35 від 14.09.2023 на суму 23 564,66 грн., у т.ч. ПДВ 3 927,44 грн.; №63 від 26.09.2023 на суму 159 168,97 грн., у т.ч. ПДВ 26 528,16 грн.; №26 від 10.10.2023 на суму 100 154,03 грн., у т.ч. ПДВ 16 692,34 грн.; №49 від 20.10.2023 на суму 45 337,55 грн., у т.ч. ПДВ 7 556,26 грн.; №54 від 23.10.2023 на суму 34 429,86 грн., у т.ч. ПДВ 5 738,31 грн.; №8 від 02.11.2023 на суму 44 611,25 грн., у т.ч. ПДВ 7 435,21 грн.; №30 від 13.11.2023 на суму 34 362,90 грн., у т.ч. ПДВ 5 727,15 грн.; №45 від 20.11.2023 на суму 129 518,53 грн., у т.ч. ПДВ 21 586,42 грн.; №14 від 07.12.2023 на суму 60 472,94 грн., у т.ч. ПДВ 10 078,82 грн.; №41 від 26.12.2023 на суму 75 175,31 грн., у т.ч. ПДВ 12 529,22 грн.

Означені податкові накладні містять позначку «документ затверджено контрагентом», що ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" не заперечується.

ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" було проведено часткову оплату за поставлений ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" товар шляхом безготівкового переказу коштів у загальному розмірі 2 215 798,35 грн., у тому числі ПДВ 20%, на банківський рахунок постачальника, про що свідчать наявні в матеріалах справи банківські меморіальні ордери та платіжні інструкції, а саме: №1628 від 05.06.2023 на суму 77 542,62 грн.; №1714 від12.06.2023 на суму 203 460,83 грн.; №1741 від 13.06.2023 на суму 100 000,00 грн.; №1787 від 15.06.2023 на суму 93 150,85 грн.; №2125 від 12.07.2023 на суму 50 000,00 грн.; №2160 від 15.07.2023 на суму 50 000,00 грн.; №2271 від 24.07.2023 на суму 100 000,00 грн.; №2319 від 26.07.2023 на суму 100 000,00 грн.; №2380 від 01.08.2023 на суму 27 181,58 грн.; №2447 від 07.08.2023 на суму 70 000,00 грн.; №2474 від 09.08.2023 на суму 60 878,51 грн.; №2561 від 15.08.2023 на суму 30 000,00 грн.; №2598 від 17.08.2023 на суму 66 408,82 грн.; №2616 від 18.08.2023 на суму 100 000,00 грн.; №2865 від 08.09.2023 на суму 50 000,00 грн.; №2864 від 08.09.2023 на суму 52 090,53 грн.; №2151 від 14.11.2023 на суму 236 503,08 грн.; №2334 від 24.11.2023 на суму 133 245,96 грн.; №2753 від 18.12.2023 на суму 30 000,00 грн.; №2785 від 19.12.2023 на суму 30 000,00 грн.; №2790 від 20.12.2023 на суму 30 000,00 грн.; №2801 від 21.12.2023 на суму 30 000,00 грн.; №2851 від 25.12.2023 на суму 47 433,25 грн.; №327 від 01.02.2024 на суму 30 000,00 грн.; №402 від 07.02.2024 на суму 30 000,00 грн.; №410 від 08.02.2024 на суму 30 000,00 грн.; №438 від 09.02.2024 на суму 30 000,00 грн.; №455 від 12.02.2024 на суму 39 168,97 грн.; №508 від 15.02.2024 на суму 34 429,86 грн.; №522 від 16.02.2024 на суму 80 154,03 грн.; №512 від 16.02.2024 на суму 20 000,00 грн.; №1698 від 24.05.2024 на суму 44 611,25 грн. (після відкриття провадження у справі); №1699 від 24.05.2024 на суму 34 362,90 грн. (після відкриття провадження у справі); №1700 від 24.05.2024 на суму 75 175,31 грн. (після відкриття провадження у справі).

За твердженнями ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ", ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" зобов`язання з оплати вартості отриманого товару виконало лише частково (заборгованість становить 483 570,55 грн.) та з порушенням погоджених договором строків, що і стало підставою звернення ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" з розглядуваним позовом до суду.

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" стверджує, що у матеріалах справи №922/1738/24 містяться товарнотранспортні накладні, які підтверджують, що постачальник не виконав умови п.3.1 договору поставки №28 від 16.12.2022, а поставку товару покупець здійснював самовивозом, що не передбачено договором поставки, укладеним між сторонами, у зв`язку із чим покупець поніс додаткові витрати на суму 84 643,20 грн.

Судова колегія враховує наступне.

За змістом ст.ст.4, 5 ГПК України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст.20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту.

Сутність розглядуваних первісних позовних вимог ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" полягає у примусовому стягненні з ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" суми основної заборгованості за поставлений позивачем товар, а також пені, 15% річних та інфляційних, нарахованих на суму простроченої заборгованості.

Сутність розглядуваних зустрічних позовних вимог ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" полягає у примусовому стягненні з ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" понесених додаткових витрат внаслідок невиконання постачальником умов п.3.1 договору.

Оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, яке регламентує правовідносини з поставки, а також положень ч.2 ст.712 ЦК України, яка регламентує можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж.

Частиною 1 ст.712 ЦК України унормовано, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.265 ГК України, ст.655, ч.1 ст.691 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити товар за ціною, встановленою в договорі купівлі-продажу. Названий обов`язок безпосередньо закріплений в ч.1 ст.712 ЦК України і для договору поставки.

У контексті приписів ч.ч.1-2 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України та ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України унормовано, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи ч.7 ст.193 ГК України та ст.525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст.202 ГК України та ст.598 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з положеннями ч.1 ст.74, ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як убачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" на виконання умов договору поставки товару №28 від 16.12.2022 поставило на користь ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" товар на загальну суму 2 699 368,90 грн., у тому числі ПДВ 20%, за відповідними видатковими накладними, перелік яких викладено вище за текстом постанови.

Товар отримано уповноваженим представником покупця (відповідача за первісним позовом) без жодних зауважень.

За результатами кожної господарської операції з поставки товару, ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" були складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні.

У п.2.2 договору сторони погодили, що покупець зобов`язаний здійснити оплату за придбаний товар протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки товару покупцеві.

Пунктом 2.3 договору визначено, що оплата здійснюється покупцем у наступному порядку: у першу чергу здійснюється оплата вартості товару, який був поставлений за першою і далі за кожною наступною накладною на товар, якщо інше не вказано в самому платіжному документі.

Враховуючи означені умови договору та дати поставок товару за видатковими накладними, перелік яких викладено вище за текстом постанови, строк оплати товару на загальну суму 2 699 368,90 грн. є таким, що настав.

Разом з тим, як убачається з наявних у матеріалах справи банківських меморіальних ордерів та платіжних інструкцій (перелік викладено вище за текстом постанови), ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" лише частково сплачено на користь ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" грошові кошти за отриманий товар у загальному розмірі 2 215 798,35 грн.

Відтак, заборгованість ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" за отриманий товар становить 483 570,55 грн.

Заперечуючи проти задоволення первісних позовних вимог, відповідач за первісним позовом під час розгляду справи Господарським судом Харківської області наголошував на наявності в матеріалах справи товарно-транспортних накладних та наполягав на тому, що постачальником не виконано умови п.3.1 договору (ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" не здійснило поставку товару на склад покупця за адресою: м.Харків, вул.Роганська, 151; ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" здійснювало самовивіз товару).

У свою чергу, як вірно констатовано судом першої інстанції, під час розгляду справи ані ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ", ані ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" не надано до матеріалів справи товарно-транспортних накладних.

Більше того, судова колегія зауважує на тому, що пунктом 2.2 договору сторони погодили строк оплати за придбаний товар протягом 14 календарних днів з моменту поставки товару покупцеві. У той час як за умовами п.3.5 договору передача товару покупцю оформлюється шляхом проставлення відмітки покупцем про отримання товару на примірнику накладної на товар.

При цьому положення договору не містять умов звільнення покупця від виконання п.2.2 договору або встановлення інших строків оплати товару, зокрема у разі порушення постачальником строку поставки товару та/або відсутності компенсації за доставку товару, на необхідності якої (компенсації) наполягає відповідач за первісним позовом.

Отже, оскільки доказів сплати покупцем (відповідачем за первісним позовом) заборгованості за отриманий товар у розмірі 483 570,55 грн. матеріали справи не містять, Господарський суд Харківської області дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" на користь ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" заборгованості в означеному розмірі. Наявність заборгованості у розмірі 483 570,55 грн. ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" за змістом апеляційної скарги не заперечується.

Крім основного боргу ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" нараховано та пред`явлено до стягнення з ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат": пеню в розмірі 237 776,05 грн.; інфляційні в розмірі 47 380,51 грн.; 15% річних у розмірі 107 905,59 грн..

Згідно ст.ст.611, 625 ЦК України наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання є право кредитора вимагати сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У розглядуваному випадку сторони у п.7.2 договору, користуючись правом, передбаченим ст.625 ЦК України, збільшили розмір процентів річних від простроченої суми, які покупець має сплатити у випадку несвоєчасного розрахунку за поставлені товари, та встановили розмір річних на рівні 15%.

За змістом ст.ст.549, 611 ЦК України та ст.ст.216-218, 230 ГК України наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати пені.

Пунктом 7.1 договору сторони погодили, що за необґрунтовану відмову в оплаті вартості переданого постачальником покупцеві товару, а також невчасну або неповну оплату товару покупець зобов`язаний сплатити постачальнику штрафну неустойку (пеню) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення. Нарахування пені проводиться протягом всього строку прострочення виконання зобов`язання незалежно від його тривалості.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені, інфляційних та 15% річних, Господарський суд Харківської області дійшов висновку, що такі розрахунки здійснено відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, розрахунки є арифметично правильними.

Заперечуючи проти правильності здійснених ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" розрахунків, ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" за змістом апеляційної скарги зазначає про те, що позивачем розрахунки здійснені із порушенням послідовності оплат. Апелянт стверджує, що, не дивлячись на той факт, що зменшенням позовних вимог позивач визнав часткову сплату за поставлений товар, у розрахунку вказується, що накладна №437 від 24.08.2023 на суму 71 878,73 грн. є несплаченою. Керуючись порядком зарахування грошових коштів означена накладна не входить до суми вартості накладних за останні поставки товару, що складають суму заборгованості. Також, на переконання апелянта, це стосується накладних №488 від 14.09.2023 на суму 23 564,66 грн. та №452 від 31.08.2023 на суму 152 798,14 грн.

Надаючи оцінку означеним доводам апелянта, Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

У пункті 2.3 договору сторонами погоджено, що оплата здійснюється покупцем у наступному порядку: у першу чергу здійснюється оплата вартості товару, який був поставлений за першою і далі за кожною наступною накладною на товар, якщо інше не вказано в самому платіжному документі.

Відповідно до п.41 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління Національного банку України №163 від 29.07.2022, платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Позивачем за первісним позовом до матеріалів справи додано платіжні документи, згідно з якими відповідачем здійснювалась оплата за отриманий товар. Сплачуючи за товар, відповідач у графі «Призначення платежу» платіжних документів самостійно зазначив, за яким саме рахунком (накладною) (із зазначенням суми, номера і дати документа) перераховується та чи інша сума грошових коштів.

Судова колегія звертає увагу на те, що сума і реквізити, зазначених в платіжних документах рахунків, відповідають сумі і реквізитам (номеру і даті) доданих до матеріалів справи видаткових накладних. Разом із тим будь-яких рахунків, що зазначені в платіжних документах, як підстава платежу, до матеріалів справи відповідачем не надано.

В судовому засіданні 25.02.2025 представник відповідача наполягав на тому, що зазначення в графі «призначення платежу» у платіжних документах слова «рахунок» є правильним, але не зміг обґрунтувати неподання таких рахунків до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що рахунки ним не надсилались відповідачу, а в графі «призначення платежу» вказані суми і реквізити за видатковими накладними.

За таких обставин судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції і доводами позивача за первісним позовом про обґрунтованість зарахування ним оплати, здійсненої відповідачем за первісним позовом відповідно до зазначеного ним в платіжних документах призначення платежу.

Отже позивач, зараховуючи отримані кошти, додержувався вказівок відповідача, які зазначались останнім у графі «призначення платежу» кожного з платіжних документів, що узгоджується з умовами пункту 2.3 договору.

Відтак, безпідставними є доводи апелянта про порушення ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" порядку зарахування грошових коштів та, відповідно, про неправильність проведених позивачем за первісним позовом розрахунків пені, інфляційних та 15% річних.

Переглядаючи рішення Господарського суду Харківської області по суті розглянутих зустрічних позовних вимог ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат", судова колегія зазначає наступне.

Як зазначалося вище за текстом постанови, сутність зустрічних позовних вимог ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" полягає у примусовому стягненні з ТОВ "УЛЬТРАІМПОРТ" додаткових витрат на суму 84 643,20 грн., понесених внаслідок невиконання постачальником (відповідачем за зустрічним позовом) умов п.3.1 договору.

За умовами п.3.1 договору поставки постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару на наступних базових умовах поставки відповідно до Правил Інкотермс у редакції 2010 року: DDP склад покупця адреса складу: Харківська область, м.Харків, вул.Роганська, 151.

За змістом зустрічної позовної заяви ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" зазначає про те, що в матеріалах справи №922/1738/24 містяться товарно транспортні накладні, які підтверджують те, що постачальник не виконав умови п.3.1 договору поставки №28 від 16.12.2022, а поставку товару здійснювало самовивозом ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат", що не перебачено договором поставки, укладеним сторонами, у зв`язку із чим ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" понесло додаткові витрати на суму 84 643,20 грн.

Обґрунтовуючи вимоги зустрічної позовної заяви, покупець посилається на умови п.7.3 договору, яким сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання однією зі сторін своїх зобов`язань за даним договором, винна сторона зобов`язана відшкодувати іншій стороні завдані в результаті цього фактичні збитки в повному обсязі понад штрафні санкції.

За твердженнями ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат", у зв`язку із відсутністю компенсації за доставку товару, ТОВ «УЛЬТРАІМПОРТ» не виконало зобов`язання, яке було погоджено між сторонами, а тому ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» має право на отримання оплати за витрати, понесені з причин такого невиконання.

Під час розгляду справи Господарським судом Харківської області позивач за зустрічним позовом пояснював, що заявлена ним до стягнення сума у розмірі 84 643,20 грн. є збитками.

Статтею 623 ЦК України унормовано, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ч.1). Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором (ч.2). Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення (ч.3). При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (ч.4).

Відповідно до ч.1-3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч.1 ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України та ст.224 ГК України є порушення зобов`язання.

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18.

Зважаючи на зазначені вище норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає (постанови Верховного Суду від 24.10.2024 у справі №910/15184/21 (910/1021/24), від 20.11.2024 у справі №905/17/24).

У силу приписів ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України врегульовано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2).

Згідно з ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" на підтвердження своїх вимог про стягнення з ТОВ «УЛЬТРАІМПОРТ» збитків повинне довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на наявність таких збитків, а ТОВ «УЛЬТРАІМПОРТ» повинне надати докази, які спростовують доводи ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат".

У силу приписів ч.ч.1, 2 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарти доказування не передбачають обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Наявність підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягають доведенню саме позивачем. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі №916/334/22, на яку обґрунтовано послався суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

У розглядуваному випадку ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" обґрунтовує наявність підстав для стягнення з ТОВ «УЛЬТРАІМПОРТ» збитків у розмірі 84 643,20 грн. з посиланням на п.7.3 договору (яким сторони погодили відшкодування завданих фактичних збитків у разі невиконання або неналежного виконання однією із сторін зобов`язань за договором) та обставини вчинення постачальником (відповідачем за зустрічним позовом) порушення господарського зобов`язання, погодженого п.3.1 договору щодо поставки товару на склад покупця у м.Харків.

У свою чергу, як обґрунтовано зазначено Господарським судом Харківської області, жодного доказу на підтвердження обставин, на які позивач за зустрічним позовом посилається в обґрунтування позовних вимог, ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" не надало до матеріалів справи, у матеріалах справи такі докази також відсутні.

Матеріали справи №922/1738/24 під час розгляду справи місцевим господарським судом не містили також товарно-транспортних накладних, про наявність яких стверджує ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" за змістом зустрічної позовної заяви та на наявність яких посилається як на доказ здійснення покупцем самовивозу товару. Як зазначалося вище за текстом постанови, вперше такі товарно-транспортні накладні додані позивачем за зустрічним позовом до матеріалів апеляційної скарги та залишені судом апеляційної інстанції без розгляду як такі, що подані з порушенням передбаченого ГПК України строку, без клопотання про долучення таких доказів до матеріалів справи та без обґрунтування неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат".

Судова колегія враховує, що дійсно пунктом 3.1. договору сторони погодили поставку товару на наступних базових умовах поставки відповідно до Правил Інкотермс в редакції 2010 року DDP склад покупця.

Відповідно до ч.4 ст.265 ГК України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

У свою чергу, судова колегія звертає увагу, що п.3.1 договору також визначено, що за згодою сторін на кожну окрему поставку можуть встановлюватися інші умови поставки товару (крім поставки на склад покупця у м.Харків).

Тобто, сторони передбачили, що поставка на базових умовах DDP застосовуються за замовчуванням у випадку, якщо при погодженні поставки на кожну партію товару не будуть визначені інші зручні для сторін умови поставки.

Відповідно до п.3.2 договору постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару у строк поставки, погоджений сторонами.

Пунктом 3.3. договору визначено, що погодження поставки здійснюється в наступному порядку:

3.3.1. Покупець направляє постачальнику заявку на поставку товару із зазначенням: найменування, кількості, ціни товару та інших характеристик товару, що замовляються по даній заявці (у т.ч. ПДВ), за допомогою телефонного або факсимільного зв`язку на номер, вказаний у реквізитах постачальника, по електронній пошті, вказаній у реквізитах постачальника, шляхом вручення примірника представнику постачальника під розпис або шляхом переданих заявки в усному порядку представнику постачальника. Факт прийняття постачальником заявки постачальник підтверджує шляхом направлення покупцеві підписаної уповноваженою особою та скріпленої печаткою постачальника заявки у строк не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання заявки.

Матеріали справи не містять доказів направлення покупцем постачальнику заявок на поставку товару.

У свою чергу, як зазначив постачальник (відповідач за зустрічним позовом) у відзиві на апеляційну скаргу, погоджуючи поставку по кожній партії товару та враховуючи, що ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" має в м.Дніпро власні фірмові магазини та регулярно здійснює доставку власної продукції до цих торгових точок, та щоб автомобільний транспорт відповідача не вертався порожнім, було вирішено отримувати товар зі складу ТОВ «УЛЬТРАІМПОРТ» в м.Дніпро.

Пунктом 3.3.3 договору погоджено, що у разі якщо покупець не подав заявку, але при цьому прийняв товар, то найменування, кількість, ціна та інші характеристики поставленого товару вважаються узгодженими в двосторонньому порядку з дати прийняття товару за накладною на товар.

Відтак, обставини справи у сукупності свідчать про те, що сторони, керуючись умовами договору, по кожній поставці погоджували в усному порядку (доказів протилежного матеріали справи не містять) умови поставки, які б влаштовували обидві сторони.

В судовому засіданні 25.02.2025 представник відповідача за зустрічним позовом пояснив, що декілька доставок товару здійснено позивачем на склад покупця, а по решті поставок покупець робив вивіз товару самостійно. Ніяких суперечностей при цьому не виникало.

Східний апеляційний господарський суд звертає увагу, що весь товар отримано ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" без жодних зауважень, усі документи підписані з боку обох сторін. Матеріали справи не містять жодних претензій чи повідомлень з боку покупця до постачальника щодо порушення останнім зобов`язань за договором. Усі складені постачальником податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та прийняті покупцем без зауважень.

Посилання ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" на порушення ТОВ «УЛЬТРАІМПОРТ» умов договору не підтверджено жодними належними і допустимими у контексті норм ГПК України доказами.

Розмір збитків та причинно наслідковий зв`язок із діями відповідача за зустрічним позовом також не доведено позивачем за зустрічним позовом.

За таких обставин Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" не доведено тих обставин, на які товариство посилається, як на підставу своїх вимог про стягнення з ТОВ «УЛЬТРАІМПОРТ» збитків у сумі 84 643,20 грн., з огляду на що зустрічні позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У цій справі апелянтові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) у даному випадку не підтверджують ухвалення оскаржуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог у порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" підлягає залишенню без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2024 у справі №922/1738/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачено ст.ст.287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 07.03.2025.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.А. Істоміна

Суддя О.О. Радіонова