ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.03.2025м. СумиСправа № 920/1556/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

за участю секретаря судового засідання Гордієнко Ж.М.

розглянувши заяву Комунального підприємства Сумижилкомсервіс Сумської міської ради про розстрочення виконання рішення (вх. № 849 від 21.02.2025) у справі № 920/1556/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРА СУМИ (40004, м. Суми, вул. Реміснича, буд. 35, ),

до відповідача Комунального підприємства Сумижилкомсервіс Сумської міської ради (40020, м. Суми, вул. Романа Атаманюка, буд. 49А, )

про стягнення 161399 грн 52 коп.,

за участю представників:

від позивача Бублик В.М.

від заявника Грінченко В.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 07.02.2025 Господарський суд стягнув з Комунального підприємства Сумижилкомсервіс Сумської міської ради (вул. Романа Атаманюка, б. 49А, м. Суми, 40020, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРА СУМИ (вул. Реміснича, 35, м. Суми, 40004, ) 161399 грн 52 коп. заборгованості; 2422 грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

Відповідач Комунальне підприємство Сумижилкомсервіс Сумської міської ради звернулося до суду із заявою про розстрочення виконання рішення (вх. № 849 від 21.02.2025), згідно якої просить суд розстрочити виконання рішення у цій справі про стягнення заборгованості в сумі 163821,92 грн. строком на 6 місяців згідно графіку.

Ухвалою від 25.02.2025 Господарський суд Сумської області постановив заяву Комунального підприємства Сумижилкомсервіс Сумської міської ради (вх. № 849 від 21.02.2025) у справі № 920/1556/24 залишити без руху, надавши заявнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання доказів направлення копії заяви ТОВ Енера Суми з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, або у паперовій формі листом з описом вкладення.

На виконання вимог ухвали суду від 25.02.2025 у цій справі, заявник подав докази направлення 26.02.2025 копії заяви про розстрочення виконання рішення на адресу ТОВ Енера Суми засобами поштового зв`язку листом з описом вкладення (вх. № 1127 від 27.02.2025).

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою від 27.02.2025 Господарський суд Сумської області прийняв до розгляду заяву Комунального підприємства Сумижилкомсервіс Сумської міської ради про розстрочення виконання рішення у справі № 920/1556/24 (вх. № 849 від 21.02.2025). Призначив розгляд заяви Комунального підприємства Сумижилкомсервіс Сумської міської ради про розстрочення виконання рішення у справі № 920/1556/24 (вх. № 849 від 21.02.2025) у судове засідання на 10.03.2025, 11:30.

До суду надійшли заперечення ТОВ «Енера Суми» на заяву відповідача про розстрочення виконання рішення (вх. № 837 від 28.02.2025), відповідно до яких позивач просить суд відмовити заявнику у розстроченні виконання рішення, оскільки ТОВ "ЕНЕРА СУМИ", відповідно до положень статті 62 Закону України "Про ринок електричної енергії" та Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 05.06.2019, виконує спеціальні обов`язки по забезпеченню населення Сумської області доступною електричною енергію за фіксованими цінами, в розмірі 4,32 грн з ПДВ за 1 кВт·год. Таким чином, виконуючи спеціальні обов`язки, ТОВ "ЕНЕРА СУМИ" постачає електричну енергію побутовим споживачам (населенню) і малим непобутовим споживачам на території Сумської області. Військова агресія рф проти України призвела до величезних руйнувань, людських смертей, стала причиною збідніння та переселення великих мас споживачів електричної енергії, що безпосередньо вплинуло на діяльність ТОВ "ЕНЕРА СУМИ". Заборгованість населення Сумської області перед ТОВ "ЕНЕРА СУМИ" станом 13.01.2025 становить 305 885 687,02 грн. В додаток борг відповідача за договором про закупівлю (постачання) електричної енергії по особовому рахунку №1622379 на суму 1131921,78 грн, з якого 161399,52 грн. це заборгованість за листопад 2024, що заводить ТОВ "ЕНЕРА СУМИ" у скрутне фінансове становище. При цьому позивач зауважує, що відповідачем, після 26.08.2024, на рахунок позивача взагалі перестали надходити кошти за спожиту електричну енергію. Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження доцільності надання розстрочки виконання рішення суду на один рік. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявності обставин, зокрема, перебування позивача у більш вигідному становищі порівняно з відповідачем, на підставі яких суд би міг дійти висновку щодо наявності підстав для надання розстрочки виконання рішення. З огляду на викладене, з урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, позивач вважає, що заява про розстрочення виконання рішення суду у даній справі не підлягає задоволенню.

Заявник подав суду заперечення на заяву позивача (вх. № 1233 від 04.03.2025), відповідно до яких підтримує подану заяву про розстрочення та просить суд перенести термін першого платежу з 31.03.2025 на 30.04.2025.

06.03.2025 на виконання рішення у цій справі від 07.02.2025, Господарський суд Сумської області видав наказ.

В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву про розстрочення виконання судового рішення у цій справі.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

В обгрунтування поданої заяви Комунального підприємства Сумижилкомсервіс Сумської міської ради вказує, що згідно статутних повноважень відповідач здійснює свою діяльність, в тому числі надання комунальних послуг, виключно на комерційній основі та повної господарської самостійності і самоокупності. Поточний фінансовий стан підприємства відповідача та необхідність безперебійного надання комунальних послуг споживачам, підтримання комунікаційних мереж комунального призначення в належному стані, що є критично важливим в умовах воєнного стану, не дозволяє відповідачу виконати рішення суду в повному обсязі одноразовою сплатою боргового зобов`язання, не нашкодивши стабільності своєї діяльності та якості надаваних комунальних послуг, а також забезпеченню соціальних гарантій споживачів м. Суми та працівників підприємства відповідача.

Згідно рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 16.07.2019 року № 382 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків у місті Суми», Договору про надання послуги з управління багатоквартирним, Зведеної відомості в розрізі будинків (станом на 01.02.2025), Інвентаризації житлового фонду, яке обслуговує КП «Сумижилкомсервіс CMP (станом на 01.02.2025 р.) у сфері комунального обслуговування відповідача знаходяться 123 будинків, з них 6 гуртожитків з загальною кількістю 6989 квартир. З врахуванням часткової еміграції та переміщення споживачів комунальних послуг в умовах воєнного стану в Україні, кількість зареєстрованих мешканців становить 13819 осіб. Але в порушення вимог чинного законодавства України, станом на 01 лютого 2025 року заборгованість споживачів за надання комунальних послуг перед відповідачем становить 9682124,58 грн., що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 3611 за січень 2025 року. Вищезазначена сума заборгованості населення є досить значною для відповідача, і тому несплата її споживачами завдає підприємству значних збитків. У зв`язку з відсутністю повноти оплати за надання комунальних послуг, всі отримані кошти у 2024- 2025 роках на рахунок відповідача у першочерговому порядку були спрямовані на виплату обов`язкових, податкових платежів до Державного бюджету та заробітної плати працівникам підприємства.

Відповідач в межах власних повноважень систематично проводе претензійно-позовну та фінансово - організаційну роботу по погашенню боргових зобов`язань споживачів та її послідовну реструктуризацію. Згідно фінансового звіту Підприємства (звіт про фінансові результати, звіт про фінансовий стан) за 12 місяців поточного року, сума заборгованості Підприємства перед юридичними особами по договірним зобов`язанням складає 5123345,46 грн. без врахування застосування штрафних санкцій до боржника (пені, 3% річних, інфляційних нарахувань), які мають властивості динамічного росту. Дебіторська заборгованість перед Підприємством за продукцію, товари, роботи, послуги наданих юридичним та фізичним особам складає 11669307,43 грн. На початок звітного періоду визначена дебіторська заборгованість у сумі - 10 318 988,49 грн., що є наявним показником зростання боргових зобов`язань перед Підприємством та наявність позитивного сальдо щодо фінансово-господарської діяльності Підприємства.

Позитивний фінансовий баланс господарської діяльності Підприємства, який складає 6545961,97 грн., забезпечує проведення фінансових платежів згідно судового рішення.

Підприємством 17 липня 2024 року на адресу ТОВ «ЕНЕРА СУМИ» за № 01-11/149, № 01-11/450 були направлені Заяви про складення графіка погашення заборгованості за постачання електричної енергії в порядку приписів п. 5.12 Договорів № 853, № 1613801 з відповідною пропозицією обов`язкового складання договорів про реструктуризацію заборгованості терміном на 12 місяців на загальну суму 1 737 880,12 грн.

На теперішній час, відповідач частково оплатив надані послуги, наявність яких підтверджує фактичне зменшення основної заборгованості за договором № 853 пропорційно на загальну суму 498837,20 грн., що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 за січень 2025.

Станом на 19.02.2025, відповідач має наявну фінансову спроможність сплачувати заборгованість згідно рішення суду за спожиту електричну енергію з ПДВ в сумі 161399,52 грн. щомісячно рівними платежами по 27303,65 грн. на протязі 6 місяців, у зв`язку з чим просить розстрочити виконання рішення Господарського суду від 07.02.2024 у справі № 920/1556/24 по стягненню заборгованості на загальну суму 163821,92 грн. щомісячними платежами на 6 (шість) календарних місяців згідно з визначеним графіком фінансових платежів: 30.04.2025 року - 27 303,65 грн.; 31.05.2025 року - 27 303,65 грн.; 30.06.2025 року - 27 3 03,65 грн.; 31.07.2025 року - 27 303,65 грн.; 31.08.2025 року - 27 303,65 грн.; 30.09.2025 року - 27 303,65 грн.

Згідно із нормами ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

За приписами ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.5 ст. 331 ГПК України).

З аналізу процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання відстрочки та розстрочки виконання рішення суду випливає, що законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочку виконання судового рішення в судовому порядку з об`єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Господарський суд повинен враховувати матеріальний стан сторін, їх фінансовий стан наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо. Для надання розстрочки виконання судового рішення суд встановлює у кожному конкретному випадку чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

Відповідно до ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх зобов`язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при їх наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі оправданої затримки виконання рішення суду залежить зокрема від складності виконавчого провадження, суми та характеру що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Частиною 1 статті 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Збитковість діяльності та наявність у підприємства заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження відповідачем господарської діяльності як самостійним суб`єктом господарювання, ризики якої несе сама юридична особа, тому вказані обставини не є самостійними, достатніми та безумовними підставами для розстрочки виконання рішення суду.

Надані суду звіти про фінансові результати підтверджують негативні тенденції фінансового становища відповідача, які відображають дані лише на конкретну дату та не показують проміжні дані ведення господарської діяльності. (Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12.02.2018 № 906/434/17).

Заявником не подано достатніх доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності (довідки з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках, доказів відсутності майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо).

У заяві про розстрочку виконання рішення суду заявником запропоновано графік погашення заборгованості з квітня 2025 по вересень 2025, проте, станом на березень 2025 року, боржником не проведено будь-якої оплати боргу, що підтверджено позивачем.

Відповідачем не надано доказів, що ті обставини, які, на його думку, унеможливлюють виконання рішення суду на момент розгляду заяви про розстрочку зміняться та доказів здійснення заявником заходів для зміни таких обставин (стягнення в судовому порядку дебіторської заборгованості, подання доказів на підтвердження можливості виконання рішення суду частинами протягом року, тощо).

Враховуючи вищевикладене, розглянувши заяву відповідача, суд приходить до висновку, що останнім не надано доказів на підтвердження виключних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, тому суд відмовляє у задоволенні заяви Комунального підприємства Сумижилкомсервіс Сумської міської ради про розстрочку виконання судового рішення по справі № 920/1556/24 (вх. № 849 від 21.02.2025).

Керуючись ст. 255, 256, 257, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Комунального підприємства Сумижилкомсервіс Сумської міської ради про розстрочення виконання рішення у справі № 920/1556/24 (вх. № 849 від 21.02.2025) - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвала підписана суддею 11.03.2025.

Суддя Є.А. Жерьобкіна