ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 Справа № 914/3056/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Король М.Р., розглянувши справу

за позовом: Львівського комунального підприємства «Агенція ресурсів Львівської міської ради»

до відповідача: Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про: стягнення 35 428,80 грн.,

без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ

12.12.2024р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівського комунального підприємства «Агенція ресурсів Львівської міської ради» до відповідача: Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення

35 428,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Дана ухвала суду була надіслана позивачу та відповідачу в їх електронний кабінет, про отримання котрих матеріали справи містять відповідні довідки, підписані відповідальним працівником.

Крім того, процесуальний документ щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднений у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходиться у вільному доступі.

Таким чином, судом було вчинено всіх можливі за даних обставин дій щодо належного повідомлення учасників справи про спір, що розглядається. Зважаючи на зазначене, учасники справи належним чином були повідомлені про відкриття судового провадження у даній справі.

17.01.2025р. від представника відповідача надійшов відзив на позов (вх№1321/25), в якому він просив визнати причини пропуску строку на подання відзиву поважними та поновити строк на його подання.

20.01.2025р. суд постановив ухвалу, відповідно до якої ухвалив визнати поважними причини пропуску процесуального строку на подання відзиву на позов з додатками, поновити його та прийняти такий.

21.01.2025р. від позивача надійшла відповідь на відзив (вх№1574/25).

Суть спору та правова позиція учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач не виконав свого зобов`язання щодо сплати витрат Балансоутримувача, пов`язаних з укладанням охоронного договору згідно Додаткової угоди до Договору оренди №Г-9200-14 (Д-21), і станом на момент подання позовної заяви заборгованість перед позивачем становить

35 428,80 грн.

Відповідач, в свою чергу, вважає що умови Додаткової угоди до Договору оренди №Г-9200-14 (Д-21) не були порушені, так як позивач в порушення п.6.5 цього договору, не направив на адресу відповідача договір про відшкодування витрат на виготовлення акту технічного стану та паспорту пам`ятки архітектури (витрати, пов`язані з укладенням охоронного договору) та акт приймання-передачі (відшкодування) послуг на суму 35 428,80 грн.

За результатами дослідження наданих доказів та матеріалів справи, суд встановив наступне:

09 жовтня 2014 року між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (Орендодавець) та Головним управлінням юстиції у Львівській області (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна № Г-9200-14, згідно умов якого Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м.Львів, вул. Саксаганського, буд. 6. Об`єкт оренди знаходився на балансі ЛКП «Княже місто».

23 січня 2019 року на підставі Ухвали Львівської міської ради від 11 жовтня 2018 року «Про врегулювання питань управління багатоквартирними будинками та їх обслуговування у м. Львові» №4035 та Рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 30 вересня 2016 року «Про затвердження порядку списання з балансу міської ради багатоквартирних будинків, у яких розташовані приміщення приватної та інших форм власності» №876 ЛКП «Княже місто» передало, а ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» прийняло на баланс нежитлові приміщення у будівлі за адресою: м.Львів, вул. Саксаганського, 6.

15 грудня 2021 р. між Управлінням комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (Орендодавець), Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів) (Орендар) та Львівським комунальним підприємством «Агенція ресурсів Львівської міської ради» (надалі Балансоутримувач) на виконання наказу управління комунально власності від 18.08.2021р. №424-О «Про внесення змін до договорів оренди» та звернення Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 06.04.2021р. №1.4-10067-2302 та від 10.08.2021р. №1.4-23737-2302, укладено Додаткову угоду до Договору оренди № Г-9200-14 (Д-21) (Додаткова угода), згідно умов якої Орендодавець та Балансоутримувач передають, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення, загальною площею 235.5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Саксаганського, 6.

Дані нежитлові приміщення є пам`яткою культурної спадщини, відомості про що відображено у п. 4.3 Додаткової угоди. Пункти 4.5. та 4.6 цього договору підтверджують факт укладення охоронного договору на об`єкт оренди та витрати які були понесені на таке укладення.

11 листопада 2021 року між ЛКП «Агенція ресурсів ЛМР» та Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради було укладено Охоронний договір №221/21.

Згідно з пунктом 7.3 Додаткової угоди, протягом 10 робочих днів з дня укладання цього Договору, Орендар зобов`язаний компенсувати Балансоутримувачу/колишньому орендарю витрати, пов`язані із укладанням охоронного договору.

Відповідно до п. 4.6 Умов Додаткової угоди, витрати Балансоутримувача, пов`язані з укладенням охоронного договору склали 35 428,80 грн. з ПДВ.

Наказом Міністерства юстиції України №115/5 від 30.01.2015р. «Деякі питання діяльності територіальних органів Міністерства юстиції України» перейменовано Головне управління юстиції у Львівській області на Головне територіальне управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Згідно з постановою КМУ від 9 жовтня 2019р. № 870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції», Головне територіальне управління юстиції у Львівській області ліквідовано, як юридичну особу публічного права та утворено Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів), як юридичну особу публічного права. Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 31.03.2021р. внесено запис про припинення юридичної особи в результаті ліквідації.

В подальшому, відповідно до постанови КМУ від 16.08.2022р. № 912 «Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції», Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) реорганізовано шляхом його приєднання до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з перейменуванням у Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

Згідно довідки загальної заборгованості №10/12 від 01.12.2024р., заборгованість Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перед Львівським комунальним підприємством «Агенція ресурсів Львівської міської ради» становить 35 428,80 грн. з ПДВ. Дана обставина також підтверджується Кошторисом на паспортизацію об`єктів культурної спадщини.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати заборгованості по відшкодуванню витрат на укладення охоронного договору у зазначеному розмірі не виконав, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

У частині 2 статті 781 Цивільного кодексу України зазначено, що договір найму припиняється у разі ліквідації юридичної особи, яка була наймачем або наймодавцем.

Водночас статтею 609 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника чи кредитора), крім випадків, коли за законом або іншим нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди припиняється у разі припинення юридичної особи орендаря або юридичної особи орендодавця (за відсутності правонаступника).

Відповідно до пункту 5 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМУ від 20 жовтня 2011р. № 1074 (надалі Порядок № 1074) орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Пунктом 6 Порядку №1074 визначено, що права та обов`язки органу виконавчої влади переходять у разі його ліквідації і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган мова йде фактично про його реорганізацію (аналогічна правова позиція викладена, зокрема у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.04.2023р. у справі № 640/12871/21).

Таким чином, у цьому випадку, відбулася реорганізація Головного управління юстиції у Львівській області, права та обов`язки якого перейшли до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

В подальшому, відповідно до постанови КМУ від 16.08.2022р. № 912 «Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції», Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) реорганізовано шляхом його приєднання до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з перейменуванням у Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п.44 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою КМУ від 03.06.2020 року №483 (далі Порядок), якщо об`єктом оренди є пам`ятка культурної спадщини, щойно виявлений об`єкт культурної спадщини чи її (його) частина (далі пам`ятка), балансоутримувач протягом двох робочих днів з дати отримання заяви потенційного орендаря або орендодавця про включення майна до Переліку відповідного типу надсилає таку заяву, а додані до неї документи відповідному органу охорони культурної спадщини. До заяви додається складений власником пам`ятки, уповноваженим ним органом (особою) або балансоутримувачем з органом охорони культурної спадщини примірник охоронного договору на об`єкт, або лист власника пам`ятки, уповноваженого ним органу (особи) або балансоутримувача до органу охорони культурної спадщини із проханням подати проект договору, якщо охоронний договір не укладено. Витрати, пов`язані із укладенням охоронного договору, компенсуються переможцем аукціону, якщо вони були понесені протягом календарного року до дати публікації оголошення про проведення аукціону про передачу майна в оренду.

Зміст п.7.3 додаткової угоди до договору №Г-9200-14 (Д-21) від 15.12.2021 року передбачає, що протягом 10 робочих днів з дня укладення цього Договору, Орендар зобов`язаний компенсувати Балансоутримувачу/колишньому орендарю витрати, пов`язані з укладенням охоронного договору, якщо вони були понесені протягом календарного року до дати публікації оголошення про проведення аукціону про передачу майна в оренду у сумі, визначеній в пункті 4.6 Умов (у разі понесення Балансоутримувачем таких витрат).

Згідно з абзацом 3 п. 46 Порядку, включення орендодавцем до додаткових умов оренди умови про обов`язок орендаря дотримуватися вимог і обмежень охоронного договору, змін до нього, включення такого обов`язку до договору оренди, оприлюднення копії охоронного договору, змін до нього в електронній торговій системі.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.4.6 Умов Договору оренди витрати Балансоутримувача, пов`язані з укладенням охоронного договору склали 35 428,80 грн. з ПДВ. Відповідач при укладенні договору оренди взяв на себе зобов`язання сплатити дану суму, а тому суд не бере до уваги покликання останнього, що вказана сума є непідтвердженою, оскільки при укладенні договору у відповідача не виникало застереження до даного пункту договору та суми, не ставилось питання про визнання недійсним даного пункту і лише при поданні позову останній заперечує цю суму, як недоведену.

Крім того, відповідач помилково посилається на п.6.5 Додаткової угоди до Договору оренди Г-9200-14 (Д-21) від 15.12.2021 року, в якому вказано, що протягом п`яти робочих днів Балансоутримувач зобов`язаний надати Орендарю для підписання два примірника договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна. Даний пункт стосується договору про відшкодування експлуатаційних витрат, а не витрат, пов`язаних з укладанням охоронного договору. Таким чином, відповідні покликання на вказаний пункт не є обґрунтованими.

Відповідач вказує на те, що до нього не надходив і не було підписано Акт звірки взаємних розрахунків між сторонами. Однак, договорами не передбачено такого обов`язку для позивача. Відповідач також вказує, що ним сумлінно виконувалися умови інших договорів, які були укладені між ним та ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради». Дане твердження не береться судом до уваги, оскільки не входить до предмета доказування у даній справі, так як предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості за невиконання умов зобов`язання, передбаченого п.7.3 договору №Г-9200-14 (Д-21) від 15.12.2021 року, у якому йдеться про обов`язок Орендаря компенсувати Балансоутримувачу витрати, пов`язані з укладанням охоронного договору.

Відтак, всупереч умовам Договору, понесені витрати відповідачем не сплачено, відтак сума неоплачених понесених витрат, пов`язаних з укладенням охоронного договору становить 35 428,80 грн.

Приписами ч.1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підставі належних, допустимих доказів, суд дійшов висновку, що неоплата відповідачем зазначеної заборгованості є порушенням договірних зобов`язань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З врахуванням встановлених судом обставин, наведених учасниками справи доводів та поданих доказів суд дійшов висновків про задоволення вимоги щодо стягнення витрат на укладення охоронного договору в розмірі 35 428,80 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне:

Сплачена позивачем сума судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується квитанцією №7AQZ-6L7S-685E від 01.11.2024р. на суму 302,80 грн. та квитанцією про сплату №SLQ3-R71E-7FFE від 11.12.2024р. на суму 2 725,20 грн., разом на суму 3 028,00 грн.

Водночас, господарський суд вважає за доцільне надати роз`яснення щодо можливості повернення сплаченої суми судового збору за подання позовної заяви, у зв`язку із внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Так, відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Однак, ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено понижуючий коефіцієнт у розмірі 0,8 для сплати судового збору у разі подання до суду документів у електронній формі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022р. у справі №916/228/22 наголосила, що при поданні позову через Електронний суд, судовий збір розраховується з понижуючим коефіцієнтом.

Позовна заява у справі №914/3056/24 була сформована в системі «Електронний суд», а тому правомірним є застосування ставки судового збору з понижуючим коефіцієнтом.

Отже, за подання позовної заяви з одною вимогою майнового характеру позивач мав сплатити 2 422,40 грн, а сплатив 3 028,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відтак, у позивача наявна можливість повернути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а саме у сумі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст.13, 73-74, 76-79, 86, 129, 236, 238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: 76018, Україна, Івано-Франківський р-н, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вулиця Грюнвальдська, будинок, 11; ідентифікаційний код 43316386) на користь Львівського комунального підприємства «Агенція ресурсів Львівської міської ради» (адреса: 79008, Україна, Львівська обл., місто Львів, площа Галицька, будинок, 15; ідентифікаційний код 30823414) суму заборгованості у розмірі 35 428,80 грн. та 2 422,40 грн. судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Король М.Р.