УХВАЛА

м. Київ

06.03.2025Справа № 910/2607/25
Суддя Господарського суду міста Києва Зеленіна Н.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» про забезпечення позову до подання позовної заяви, особи, які можуть отримати статус учасника справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія»,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно (рухоме/нерухоме) в межах суми 264 282 022,41 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» і знаходяться у нього чи в інших осіб або підлягає передачі; накладання арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті Товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах суми 264 282 022,41 грн., що підлягає стягненню, в тому числі на всі розрахункові банківські рахунки, які відкриті Товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» на день подання цієї заяви та які будуть відкриті після подання даної заяви про забезпечення позову.

Вказана заява обґрунтована таким.

Як зазначає заявник, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» як оптовий покупець за договором №ЄЕТ-ЙЕ-ГАЗ-15/12/21 купівлі-продажу природного газу від 15.12.2021 не здійснює оплату за отриманий природний газ, у зв`язку з чим за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» обліковується заборгованість у розмірі 148 911 684,00 грн. за додатковою угодою №8 від 27.01.2022.

Окрім того, за прострочені Товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» грошові зобов`язання за вказаним договором та додатковою угодою заявником нараховані штрафні санкції, інфляційні втрати та 3% річних від сум заборгованості.

При цьому, заявник зазначає, що має намір звернутися до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» з вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» 264 448 691,15 грн., з яких 148 911 684,00 грн. заборгованість за поставлений газ, 67105978,47 грн. - інфляційне збільшення, 13514900,54 грн. - 3% річних, 20024959,74 грн. - пеня та 14891168,40 грн. - штраф за договором.

05.03.2025 через відділ діловодства від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» отримано заперечення на заяву, в якій товариство просило повернути заяву про забезпечення позову без розгляду.

05.03.2025 через відділ діловодства від заявника отримано додаткові пояснення з додатком.

Щодо клопотання ТОВ «ЙЕ Енергія» про повернення заяви про забезпечення позову, судом відмовлено в його задоволенні з тих підстав, що доводи про невідповідність поданої заяви вимогам процесуального закону зокрема в частині того, що особа, яка може отримати статус учасника, заявником вказана як відповідач, зводяться до надмірного формалізму, а доводи про те, що заявником не зазначено пропозицій зустрічного забезпечення також не приймаються судом, оскільки заявник в заяві вказав на те, що захід забезпечення, викладений в заяві, не може призвести до негативних фінансових наслідків, а тому зустрічне забезпечення не є потрібним.

За приписами ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Зазначені висновки викладені у постанові КГС ВС від 21.12.2021 у справі №910/10598/21.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 13.01.2021 у справі Nє 910/9855/20, від 19.01.2021 у справі Nє 902/774/20, від 25.01.2021 у справі Nє 902/775/20, від 31.08.2021 у справі Nє 910/5116/21, від 07.09.2021 у справі Nє910/6481/21, від 08.12.2021 у справі Nє 927/481/21, від 21.12.2021 у справі Nє 910/10598/21, від 11.02.2022 у справі Nє 927/893/21, від 15.04.2022 у справі Nє 904/7930/21:

при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв?язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв?язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів;

достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов?язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Якщо позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Має також досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду;

співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З поданих заявником разом з заявою про забезпечення позову матеріалів вбачається таке.

15.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» як оптовим продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» як оптовим покупцем укладено договір №ЄЕТ-ЙЕ-ГАЗ-15/12/21 купівлі-продажу природного газу від 15.12.2021 (далі Договір), предметом якого є зобов`язання оптового продавця передати у власність оптового покупця природний газ, приведений до стандартних умов: t = 20C, тиск газу (Р) = 760 мм ртутного стовпчика (101,325 кПа), а зобов`язання оптового покупця - прийняти та оплатити газ в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що строки передачі газу у відповідному місяці передачі визначаються сторонами в додаткових угодах до Договору. Обсяг газу, що підлягає передачі оптовим продавцем оптовому покупцеві за цим договором визначається сторонами в додаткових угодах до Договору (п. 2.2.).

Згідно з п. 3.3. Договору у випадку передачі оптовим продавцем оптовому покупцю обсягів Газу на ВТТ, оптовий продавець не пізніше 5 робочих днів, наступних за останнім днем відповідного періоду передачі Газу, надає оптовому покупцеві підписані та скріплені печаткою оптового покупця 2 примірники акту приймання-передачі, в якому зазначаються фактичні обсяги та фактична вартість переданого газу.

Оптовий покупець не пізніше 2 робочих днів, наступних за днем отримання акту, зобов`язується повернути оптовому продавцю один примірник оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту.

Пунктом 3.4. Договору передбачено, що у випадку порушення оптовим покупцем строку підписання та повернення оптовому продавцю акту приймання-передачі газу відповідно до п. 3.3. цього договору або ненадання в цей же строк письмових заперечень проти їх підписання, такий акт вважається підписаним оптовим покупцем належним чином.

Відповідно до п. 5.1. Договору оплата за газ проводиться оптовим покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок оптового продавця в порядку, що визначається в додаткових угодах до цього договору.

Згідно з п. 6.2. Договору у разі неоплати або несвоєчасної оплати за газ у строки, визначені п 5.1. Договору, оптовий покупець, крім заборгованості, сплачує на користь оптового продавця пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості, а у випадку прострочення більше ніж на 30 календарних днів - додатково штраф у розмірі 10% від несплаченої суми.

Пунктом 9.6. Договору передбачено, що сторони домовились про право створювати, оформлювати та підписувати додаткові угоди та інші додатки до цього договору, рахунки, видаткові та податкові накладні, акти приймання-передачі природного газу, акти звірки взаємних розрахунків за цим договором, шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому законодавством про електронний документообіг та електронний цифровий підпис.

Відповідно до Додаткової угоди №8 від 27.01.2022 (далі - Додаткова угода) до Договору, оптовий продавець здійснює передачу оптовому покупцю по Договору в період лютого 2022 року обсяг газу в розмірі 15000,000 тис. куб. метрів; ціна за одну тисячу кубічних метрів газу, що передається за Додатковою угодою, складає 38800,02 грн. з ПДВ; загальна вартість газу, що передається за цією Додатковою угодою, становить 582 000 300,00 грн. з ПДВ.

Пунктом 5 Додаткової угоди сторони погодили, що оплата за газ проводиться оптовим покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок оптового продавця в такому порядку:

33 600 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 10.02.2022 включно;

33 600 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 11.02.2022 включно;

33 600 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 14.02.2022 включно;

33 600 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 15.02.2022 включно;

33 600 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 16.02.2022 включно;

33 600 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 17.02.2022 включно;

33 600 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 18.02.2022 включно;

33 600 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 21.02.2022 включно;

33 600 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 22.02.2022 включно;

33 600 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 23.02.2022 включно;

33 600 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 24.02.2022 включно;

33 600 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 25.02.2022 включно;

33 600 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 28.02.2022 включно;

24 250 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 01.03.2022 включно;

24 250 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 02.03.2022 включно;

24 250 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 03.03.2022 включно;

24 250 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 04.03.2022 включно;

24 250 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 09.03.2022 включно;

24 250 000,00 грн. підлягає оплаті в строк до 10.03.2022 включно.

Заявником на підтвердження передачі у власність оптового покупця природного газу за Договором та Додатковою угодою подано разом із заявою про забезпечення позову копії актів прийому-передачі природного газу: №837 від 11.02.2022 на суму 20785713,91 грн., №838 від 12.02.2022 на суму 11085708,91 грн., №839 від 13.02.2022 на суму 11085708,91 грн., №840 від 15.02.2022 на суму 11085708,91 грн., №841 від 14.02.2022 на суму 11085708,91 грн., №842 від 16.02.2022 на суму 12163224,26 грн., №843 від 17.02.2022 на суму 7205706,91 грн., №844 від 18.02.2022 на суму 10071903,19 грн., №845 від 19.02.2022 на суму 2158833,11 грн., №846 від 20.02.2022 на суму 1948304,21 грн., №866 від 21.02.2022 на суму 15140311,01 грн., №867 від 22.02.2022 на суму 15140311,01 грн., №868 від 23.02.2022 на суму 20785713,91 грн., №1543 від 28.02.2022 на суму 328328562,84 грн.

Як зазначає заявник, оптовий покупець - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» не в повному обсязі сплатив вартість отриманого природного газу за Договором та Додатковою угодою, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 148 911 684,00 грн., у підтвердження чого заявником подано копії банківської виписки по рахунку та копію карти рахунку щодо контрагента ТОВ «ЙЕ Енергія» за Договором.

Заявник вказав, що має намір звернутись до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з оптового покупця зазначеної заборгованості, а також 3% річних, інфляційних втрат, пені та штрафу.

Заявник вважає, що з метою виконання можливого судового рішення, заявлені ним до відповідача позовні вимоги мають бути забезпечені шляхом накладення арешту у межах суми майбутніх позовних вимог на все майно (рухоме/нерухоме), що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» і знаходиться у нього чи в інших осіб або підлягає передачі, та на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті Товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» і знаходяться у нього чи в інших осіб, в тому числі на всі розрахункові банківські рахунки, з огляду на таке: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» має відношення до корпоративної групи особи, що перебуває під персональними санкціями; Товариство з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» є учасником кримінального провадження №0000222, що зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України; невжиття заходів забезпечення позову, імовірно, матиме наслідком ухилення боржника від виконання грошового зобов`язання та існування можливостей для виведення грошових коштів з рахунків та продажу майна.

Оцінивши встановлені обставини та доводи заявника, викладені в заяві про забезпечення позову, суд дійшов таких висновків.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 дійшов висновків, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини", заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому, як наголошує Європейський суд з прав людини у рішенні "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, що відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Враховуючи викладене, суд відзначає, що виконання в майбутньому судового рішення у даній справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості, відтак арешт грошових коштів, який накладається судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, матиме наслідком збереження грошових коштів для подальшого виконання рішення суду в разі задоволення майбутнього позову.

Так, з поданих заявником матеріалів вбачається, що ТОВ «ЙЕ Енергія» не сплачує вартість природного газу за Договором та Додатковою угодою з квітня 2022 року (останній платіж - 29.03.2022). Крім того, відповідно до наданого заявником аналізу контрагента - ТОВ «ЙЕ Енергія», наявні санкції, пов`язані з вказаним суб`єктом господарювання.

Наведені обставини в сукупності, за висновками суду, достатньо обґрунтовано підтверджують припущення заявника про наявність обставин, що можуть утруднити захист прав заявника за наслідками подання позову, що унеможливить досягнення його мети звернення з таким позовом до суду - захисту порушених прав і інтересів позивача.

Заходи забезпечення позову спрямовані на забезпечення виконання судового рішення як такого правового стану, за якого позивачу гарантується отримання повного та ефективного відновлення порушених прав та відсутність необхідності повторного звернення до суду з метою захисту прав, порушення яких потенційно може мати місце протягом судового розгляду та до моменту повного виконання рішення суду та тим чи іншим чином спричиняти неможливість забезпечення судом повноти реалізації судового захисту як кінцевої мети звернення до суду.

Судом враховано, що вид забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ТОВ «ЙЕ Енергія», оскільки арештоване майно фактично перебуватиме у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на грошові кошти в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів, є для майбутнього позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Судом встановлено, що заявник належним чином обґрунтував, у тому числі з посиланням на відповідні обставини та належні докази, причини свого звернення із заявою про забезпечення позову, а також те, що невжиття обраного ним заходу забезпечення позову спроможне істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Судом також встановлено, що захід забезпечення позову, про застосування якого судом просить заявник, щодо арешту грошових коштів відповідає позовним вимогам, на забезпечення яких заявник просить вжити відповідний захід забезпечення позову, оскільки заявник просить накласти арешт на грошові кошти в межах суми 264 282 022,41 грн. (як зазначено в прохальній частині заяви).

Заявником подано детальний розрахунок 3% річних, інфляційних втрат, пені та штрафу.

Так, згідно з п. 6.2. Договору у разі неоплати або несвоєчасної оплати за газ у строки, визначені п 5.1. Договору, оптовий покупець, крім заборгованості, сплачує на користь оптового продавця пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості, а у випадку прострочення більше ніж на 30 календарних днів - додатково штраф у розмірі 10% від несплаченої суми.

При цьому судом враховано співвідношення права (інтересу), за захистом якого позивач має намір звернутись до суду, та наслідків вжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, про застосування якого просить позивач.

Водночас, суд зазначає про відсутність підстав для накладення арешту на грошові кошти, які підлягають передачі або сплаті Товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» і знаходяться в інших осіб, оскільки в межах розгляду даної заяви відсутні відомості про таких осіб, а також для накладення арешту на рахунки, тоді-як обґрунтованим заходом в цій частині буде захід щодо накладання арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія».

Так, у позовному провадженні, під час накладення арешту на грошові кошти відповідача, слід обмежувати арештовані кошти розміром суми позову та можливих судових витрат.

Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.08.2019 у справі №915/538/19 та від 06.11.2018 у справі №923/560/17.

За наведених обставин, вимоги заяви про забезпечення позову щодо накладення арешту на грошові кошти підлягає частковому задоволенню, а саме в частині накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «ЙЕ Енергія» та обліковуються на банківських рахунках.

Разом з тим, щодо вимог заяви про накладення арешту на майно ТОВ «ЙЕ Енергія», суд зазначає таке.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 03 березня 2023 року у справі № 905/448/22, накладення арешту як на кошти, так і на майно відповідача, причому окремо на те і на інше- у повній сумі спору, матиме наслідком подвійне забезпечення позовних вимог (і за рахунок коштів, і за рахунок майна), що також суперечить наведеним вимогам закону (частина 4 статті 137 ГПК України) стосовно співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами. За умови неможливості встановити достатність чи недостатність грошових коштів, що належать відповідачу і знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, для задоволення вимог про стягнення суми спору доцільно було накласти арешт на майно відповідача саме в межах суми, яка була б достатньою для такого стягнення у випадку недостатності арештованих грошових коштів, тобто лише в межах різниці між сумами ціни позову та арештованих грошових коштів. Суд першої інстанції у справі № 905/448/22 дійшов правильного висновку про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача, однак, не врахувавши вимог щодо співмірності таких заходів (або неналежно конкретизувавши вжиті заходи забезпечення позову), дійшов помилкового висновку про накладення арешту і на грошові кошти в межах загальної ціни позову, і на майно відповідача у такому ж обсязі, фактично арештував грошові кошти і майно на загальну суму, що удвічі перевищує ціну позову.

Враховуючи наведені висновки, одночасне накладення арешту як на майно в межах загальної ціни позову, так і на грошові кошти в межах ціни позову є необгрунтованим та неспівмірним, відтак, відсутні підстави для накладення арешту як на майно в межах ціни позову, так і грошові кошти в такій же сумі, а тому заява в частині накладення арешту на майно ТОВ «ЙЕ Енергія» не підлягає задоволенню з огляду при цьому на висновки суду щодо необхідності накладання арешту на грошові кошти.

Суд зазначає, що критерій обґрунтованості заявленого заявником заходу забезпечення досягається наявністю фактичних обставин, з якими пов?язаний захід забезпечення та переконливістю доводів, якими мотивована заява, та доказів, що подані на підтвердження таких доводів; адекватність такого заходу відповідає вимогам, на забезпечення яких він вживається, з урахуванням того, що невжиття може призвести до втрати ефективності та актуальності заявлених вимог чи значного утруднення їх виконання; співмірність обраного заходу забезпечення полягає в тому, що негативні наслідки, які можуть настати внаслідок невжиття заходів забезпечення, пересилюють ті наслідки, які стосуються накладення арешту на кошти на період розгляду справи.

Судом також надано оцінку тому, що запропонований заявником захід забезпечення позову не матиме наслідком втручання у господарську діяльність ТОВ «ЙЕ Енергія», як і не припинить існування будь-яких прав на наявне у нього майно.

Тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №924/233/18).

Тобто, обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Таку правову позицію висловив Верховний Суду у постанові від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи наявні матеріали заяви, станом на час постановлення даної ухвали у суду відсутні підстави вимагати від заявника забезпечити відшкодування можливих збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Керуючись ст.136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити частково та вжити заходи забезпечення позову.

2. Накласти арешт на грошові кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЙЕ ЕНЕРГІЯ» (01010, місто Київ, вул. Острозьких Князів, будинок 32/2, 18 поверх, приміщення 33, ідентифікаційний код 38863790) в межах суми 264 282 022 (двісті шістдесят чотири мільйони двісті вісімдесят дві тисячі двадцять дві) грн 41 коп., що обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Ухвала може бути пред`явлена до виконання до 06.03.2028.

5. Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» (08131, Бучанський р-н, Київська обл., село Софіївська Борщагівка, вулиця Київська, будинок, 34а, ідентифікаційний код 40111046).

6. Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЙЕ ЕНЕРГІЯ» (01010, місто Київ, вул. Острозьких Князів, будинок 32/2, 18 поверх, приміщення 33, ідентифікаційний код 38863790).

7. Дана ухвала Господарського суду міста Києва від 06.03.2025 у справі № 910/2607/25 є виконавчим документом, набирає законної сили з 06.03.2025 та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

8. Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя Наталія Іванівна Зеленіна