ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/141/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Солдатенка Олексія Євгеновича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
до Акціонерного товариства "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" (пр. Героїв Харкова (колишній Московський), буд. 10/12, м. Харків, 61003; )
про стягнення 955481,06 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Солдатенко Олексій Євгенович (РНОКПП НОМЕР_1 ) 16.01.2025 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" () про стягнення з відповідача на користь позивача 801150,00 грн основного боргу; 56080,50 грн пені; 20818,20 грн - 3% річних за період прострочення з 27.02.2024 по 08.01.2025 та 77 432,36 грн інфляційних нарахувань за період прострочення березень - листопад 2024 року, включно. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору на виконання робіт № 8191-16-08-ФОП-ПЗАБ від 11.11.2022 та приписів чинного законодавства, не оплатив виконані позивачем роботи, згідно з Актом здачі-приймання виконаних робіт № 1 від 25.12.2023.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.01.2025 позовну заяву фізичної особи - підприємця Солдатенка Олексія Євгеновича прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/141/25; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 27.01.2025, відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що станом на 26.02.2024 (строк виконання грошового зобов`язання) відповідні грошові кошти від Генерального замовника - ВП "Атомпроектінжинірінг" ще не були отримані АТ ХІ "Енергопроект". Оплата за відповідні роботи від Генерального замовника - ВП "Атомпроектінжинірінг" надійшла лише 28.02.2024, у зв`язку з чим відповідач вважає, що у період часу 27 - 28 лютого 2024 року, включно, відсутнє прострочення з боку відповідача за умови відсутності фінансування з боку Генерального замовника. У подальшому затримка у виконанні грошового зобов`язання мала місце внаслідок того, що відповідач (АТ ХІ "Енергопроект") є генеральним проектувальником Південно-Української та Запорізької АЕС, внаслідок тимчасової окупації у Запорізької АЕС наявна перед АТ ХІ "Енергопроект" заборгованість, що складає більше 9 млн грн. Оскільки кошти від генерального замовника надійшли поза межами 45 денного строку після підписання акту здачі-приймання виконаних робіт із субпідрядником лише 28.02.2024, відповідач вважає, що строк виконання грошового зобов`язання перед позивачем настав лише 29.02.2024, четвер (наступний день після отримання фінансування від Генерального замовника). Отже, відповідач не погодився із нарахуванням штрафних та компенсаційних витрат, нарахованих у період часу 27-28 лютого 2024 року, включно, та навів власний контррозрахунок, згідно з яким розмір пені за період з 29.02.2024 до 27.08.2024 становить 56080, 50 грн; розмір інфляційних втрат за період березень - листопад 2024 року становить 77 432, 36 грн; розмір 3% річних за період з 29.02.2024 до 08.01.2025 становить 20686, 87 грн.

Разом з відзивом на позовну заяву відповідачем подано до суду заяву про зменшення пені та 3% річних з огляду на те, що відповідач є генеральним проектувальником Запорізької АЕС. Захоплення Запорізької АЕС окупаційними військами призвело до того, що з вересня 2022 року припинено відпуск електроенергії в мережу. На сьогодні, АТ "НАЕК "Енергоатом" (головне підприємство) не виконує грошових зобов`язань за філію, що перебуває у тимчасовій окупації. У Запорізької АЕС наявна перед АТ ХІ "Енергопроект" заборгованість, що складає більше 9 млн грн. Крім того, відповідач залучений до виконання робіт, пов`язаних із збереженням нормального режиму роботи системи атомних електростанцій, що є гарантією забезпечення економіки та забезпечення населення держави електроенергією в умовах втрат, завданих країною-агресором.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

11.11.2022 між фізичною особою - підприємцем Солдатенком Олексієм Євгеновичем (виконавець, позивач у справі) та Акціонерним товариством "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" (замовник, відповідач у справі) було укладено Договір на виконання робіт № 8191-16-08-ФОП-ПЗАБ.

За умовами п. 1.1 укладеного Договору, виконавець зобов`язався виконати роботи згідно з наданими замовником вихідними даними, а замовник зобов`язався прийняти й оплатити виконані роботи на тему: "ВП "Южно-Українська АЕС". Енергоблок № 3. Система контролю ПЕД РВ-3, СК-3, СТРВ-ВК-ПЕД. Розробка попереднього звіту з аналізу безпеки".

Відповідно до додатку № 2 до Договору № 8191-16-08-ФОП-ПЗАБ від 11.11.2022, строк виконання етапу № 1 "Розробка попереднього звіту з аналізу безпеки" - через 1 місяць після надання вихідних даних у повному обсязі.

Згідно з додатком № 3 до Договору № 8191-16-08-ФОП-ПЗАБ від 11.11.2022, розмір договірної ціни складає 801150 (вісімсот одна тисяча сто п`ятдесят), 00 грн без ПДВ.

Відповідно до п. 2.1 Договору, вартість робіт за цим договором визначається відповідно до протоколу погодження договірної ціни, що є невід`ємною частиною цього договору, та складає 801150 (вісімсот одна тисяча сто п`ятдесят), 00 грн без ПДВ (Виконавець не є платником ПДВ).

За умовами п. 3.10 Договору, належним виконанням робіт за договором є підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт.

Як свідчать матеріали справи, 25.12.2023 між сторонами підписано без заперечень та зауважень Акт № 1 на суму 801150 (вісімсот одна тисяча сто п`ятдесят), 00 грн, відповідно до змісту якого виконана робота задовольняє умовам договору та належним чином оформлена.

Відповідно до пункту 2.2 Договору, оплата виконаних робіт здійснюється на підставі підписаного обома сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт протягом 45-ти банківських днів з дати підписання обома сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт за умови отримання замовником відповідних грошових коштів від Генерального замовника - ВП "Атомпроектінжинірінг".

Отже, позивач вказує, що останнім днем виконання грошового зобов`язання для замовника (відповідача) є 26.02.2024 (понеділок) - 45 банківських днів з дати, наступної за днем підписання Акту здачі-приймання виконаних робіт № 1 від 25.12.2023.

Проте, замовник у порушення умов Договору, виконані роботи не оплатив, внаслідок чого станом на дату подання цієї позовної заяви у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за Актом № 1 від 25.12.2023 на загальну суму 801150,00 грн, у зв`язку з чим позивачем було подано до суду відповідним позов.

З`ясувавши фактичні обставини спору та надавши їм правову кваліфікацію, суд приймаючи рішення у цій справі, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначено вище, пункт 2.2 Договору містить таку умову оплати виконаних робіт як "отримання замовником відповідних грошових коштів від Генерального Замовника - ВП "Атомпроектінжинірінг".

Судом встановлено, що за Договором на виконання робіт № 8191-16-08-ФОП-ПЗАБ від 11.11.2022, позивач ФОП Солдатенко О.Є. був залучений до виконання відповідних робіт як субпідрядник.

Акт здачі-приймання виконаних робіт від 25.12.2023 було підписано між АТ ХІ "Енергопроект" та ФОП Солдатенком О.Є., як субпідрядником. В свою чергу, враховуючи виконання певного обсягу робіт між АТ ХІ "Енергопроект" та Генеральним замовником ВП "Атомпроектінжинірінг" 27.12.2023 було підписано Акт № 2, до обсягу якого входили і роботи, виконані субпідрядником.

У зв`язку з викладеним, протягом 45 банківських днів з дня підписання акту здачі-приймання виконаних робіт від 25.12.2023 відповідні роботи не були сплачені Генеральним замовником - ВП "Атомпроектінжинірінг".

Оплата за відповідні роботи від Генерального Замовника - ВП "Атомпроектінжинірінг" надійшла до відповідача лише 28.02.2024, що підтверджується платіжною інструкцією № 311. Відповідно до призначення платежу у наданій платіжній інструкції Генеральним замовником здійснено оплату за зазначеним Договором та Актом № 2 від 27.12.2023.

Таким чином, враховуючи що згідно з п. 2.2 Договору, однією з умов оплати виконаних робіт є отримання замовником відповідних грошових коштів від Генерального замовника - ВП "Атомпроектінжинірінг", суд приходить до висновку, що у період часу 27-28 лютого 2024 року, включно, у відповідача немає прострочення з оплати у зв`язку з відсутністю фінансування з боку Генерального замовника.

Отже, суд погоджується з доводами відповідача, що останнім днем виконання грошового зобов`язання для замовника (відповідача) є 29.02.2024, четвер (наступний день після отримання фінансування від Генерального замовника).

Відповідач вказує, що у подальшому затримка у виконанні грошового зобов`язання мала місце внаслідок того, що у Запорізької АЕС перед АТ ХІ "Енергопроект", як генеральним проектувальником Південно-Української та Запорізької АЕС, наявна заборгованість у розмірі більше 9 млн грн, що негативно впливає на спроможність відповідача належним чином виконувати свої грошові зобов`язання перед своїми контрагентами.

Суд не бере до уваги такі доводи відповідача оскільки законодавство визначає підприємництво як самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик господарську діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, наявність різного роду ризиків є однією з особливостей здійснення господарської діяльності. Зокрема, одним із видів ризиків, що виникають при здійсненні господарської діяльності, є відсутність прибутку через різного роду обставини, що має усвідомлювати підприємець при укладенні угод з контрагентами.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт виконання робіт позивачем та їх вартість підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Строк оплати виконаних робіт, відповідно до п. 2.2 Договору № 8191-16-08-ФОП-ПЗАБ від 11.11.2022 та ч. 1 ст. 530 ЦК України, є таким, що настав.

Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати існуючої заборгованості, суд приходить до висновку про задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 801150,00 грн боргу.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 4.2 Договору, за порушення строків оплати виконаних робіт Замовник сплачує Виконавцеві пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше 7 % від вартості простроченого платежу.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору в частині оплати виконаних робіт, позивачем здійснено нарахування пені за період з 27.02.2024 до 27.08.2024 в розмірі 56080,50 грн; 3% річних за період з 27.02.2024 до 08.01.2025 у розмірі 20818,20 грн та інфляційних втрат за період прострочення березень-листопад 2024 року в розмірі 77432,36 грн.

Водночас, оскільки судом встановлено, що останнім днем виконання грошового зобов`язання для замовника (відповідача) є 29.02.2024, а не 27.02.2024, як вказує позивач, суд погоджується з доводами відповідача щодо необхідності здійснення перерахунку сум пені, 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням належної дати початку періоду прострочення.

Отже, здійснивши перерахування за допомогою системи "Ліга-Закон", суд визнав такими, що підлягають стягненню з відповідача 56080,50 грн пені (зміна дати початку періоду прострочення не вплинула на розмір визначеної позивачем пені, оскільки її розмір обмежено умовами укладеного договору); 20686,87 грн - 3% річних та 77432,36 грн інфляційних втрат, що повністю відповідає контррозрахунку відповідача.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 955349,73 грн, у тому числі: 801150,00 грн основного боргу, 56080,50 грн пені, 20686,87 грн - 3% річних та 77432,36 грн інфляційних втрат.

Відповідач просить зменшити розмір 3% річних та пені на 50 відсотків, а саме зменшити розмір пені до суми 28040,25 грн, зменшити розмір 3% річних до суми 10409,10 грн, зокрема, з огляду на те, що порушення зобов`язання відповідачем не потягло за собою значних збитків для позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За приписами ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Водночас, нарахування процентів річних на суму боргу є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, проценти річних не є неустойкою у розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України, а відтак у суду відсутні повноваження щодо зменшення їх розміру.

Вирішуючи питання щодо зменшення суми пені, суд бере до уваги, що АТ "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" є акціонерним товариством, акціонером якого є Держава в особі Міністерства енергетики України, яка є власником 1009401 шт. простих іменних акцій Акціонерного товариства "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект", що становить 50,000049 відсотків у статутному капіталі Товариства.

Підприємство відповідача входить до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (постанова Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 р. № 83), який станом на даний час залучений до виконання робіт, пов`язаних із збереженням нормального режиму роботи системи атомних електростанцій, що є гарантією забезпечення економіки та забезпечення населення держави електроенергією в умовах втрат, завданих країною-агресором.

Крім того, суд враховує, що відповідач є генеральним проектувальником Запорізької АЕС. Захоплення Запорізької АЕС окупаційними військами призвело до того, що з вересня 2022 року припинено відпуск електроенергії в мережу. Втрата одного із головних замовників, та невиконання останнім своїх грошових зобов`язань вплинуло на фінансовий стан відповідача.

Зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил статей 86, 210 ГПК України на власний розсуд та внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність/відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.

Таку правову позицію висловив Касаційний господарський суд Верховного Суду у Постанові від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням засад законності, розумності, добросовісності, справедливості та пропорційності дотримання балансу інтересів сторін, суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача та зменшити суму пені на 50%, а саме стягнути з відповідача на користь позивача: пеню у розмірі 28040,25 грн. У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Солдатенка Олексія Євгеновича в частині стягнення з відповідача 801150,00 грн основного боргу, 28040,25 грн пені, 20686,87 грн - 3% річних та 77432,36 грн інфляційних втрат обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

В частині стягнення 28040,25 грн пені суд відмовляє у задоволенні позову у зв`язку зі зменшенням її розміру, в частині стягнення 131,33 грн 3% річних - у зв`язку з безпідставним нарахуванням.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" (пр. Героїв Харкова (колишній Московський), буд. 10/12, м. Харків, 61003; ) на користь Фізичної особи - підприємця Солдатенка Олексія Євгеновича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) - 801150,00 грн основного боргу, 28040,25 грн пені, 20686,87 грн - 3% річних та 77432,36 грн інфляційних втрат, 13909,64 грн витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "11" березня 2025 р.

Суддя Н.М. Кухар