ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

04.03.2025м. ДніпроСправа № 904/2714/24

за позовом Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Кузьмінова Володимира Олександровича, м. Дніпро

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою; припинення володіння нерухомим майном

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Західна окружна прокуратура міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кузьмінова Володимира Олександровича про:

- зобов`язання відповідача усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Дніпро, вул. Немировича-Данченка, 60Б, привівши її у придатний до використання стан, шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва: автостоянки, яка складається з будівлі охорони літ. А-1 площею 4,2 кв. м., навісу літ. Б площею 22 кв.м., огорожі № 1, 2 площею 186,9 кв.м., замощення літ. І, загальною площею 841,9 кв.м.;

- припинення володіння Фізичної особи-підприємця Кузьмінова Володимира Олександровича нерухомим майном: автостоянкою, яка складається з будівлі охорони літ. А-1 площею 4,2 кв.м., навісу літ. Б площею 22 кв.м., огорожі № 1, 2 площею 186,9 кв.м., замощення літ. І, загальною площею 841,9 кв.м., яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Немировича-Данченка, 60Б, проведену рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвою Ганною Олегівною номер 29244610 від 14.04.2016 (номер запису - 14155510) шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна № 01.

Ухвалою суду від 24.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 30.07.2024.

Ухвалою суду від 24.06.2024 задоволено заяву Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою суду від 30.07.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 10.09.2024.

Протокольною ухвалою від 10.09.2024 судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 10.09.2024 зупинено провадження у справі № 904/2714/24 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 914/1785/22.

На адресу суду, 09.01.2025 прокурором подано заяву про зміну предмету позову. Наразі прокурор просить суд:

- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Кузьмінова Володимира Олександровича усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Дніпро, вул. Немировича-Данченка, 60Б, привівши її у придатний до використання стан, шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва: автостоянки, яка складається з будівлі охорони літ. А-1 площею 4,2 кв. м., навісу літ. Б площею 22 кв.м., огорожі № 1, 2 площею 186,9 кв.м., замощення літ. І, загальною площею 841,9 кв.м.;

- припинити володіння Фізичної особи-підприємця Кузьмінова Володимира Олександровича нерухомим майном: автостоянкою, яка складається з будівлі охорони літ. А-1 площею 4,2 кв.м., навісу літ. Б площею 22 кв.м., огорожі № 1, 2 площею 186,9 кв.м., замощення літ. І, загальною площею 841,9 кв.м., яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Немировича-Данченка, 60Б, проведену рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвою Ганною Олегівною номер 29244610 від 14.04.2016 (номер запису - 14155510) шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна № 01;

- скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - автостоянку, яка складається з будівлі охорони літ. А-1 площею 4,2 кв.м., навісу літ. Б площею 22 кв.м., огорожі № 1, 2 площею 186,9 кв.м., замощення літ. І, загальною площею 841,9 кв.м., яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Немировича-Данченка, 60Б, проведену рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвою Ганною Олегівною номер 29244610 від 14.04.2016 (номер запису - 14155510) із закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна № 01.

Ухвалою суду від 24.01.2025 провадження у справі № 904/2714/24 поновлено. Призначено підготовче засідання на 03.02.2025.

В судовому засіданні від 03.02.2025 оголошено перерву до 05.03.2025.

Відповідач, 09.02.2025 надав до суду клопотання про зупинення провадження у справі № 904/2714/24 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 908/2388/21.

Так, в обґрунтування позову прокурор зазначив, що Євдокімовим Юрієм Юрієвичем було збудовано об`єкт нерухомості - автостоянку, яка складається з будівлі охорони літ. А-1 площею 4,2 кв. м., навісу літ. Б площею 22 кв.м., огорожі № 1, 2 площею 186,9 кв.м., замощення літ. І, загальною площею 841,9 кв.м. на земельній ділянці, що не перебувала у власності чи користуванні Євдокімова Ю.Ю. та не була відведена для цієї мети.

Після цього, за твердженням прокурора, декілька разів змінювався номінальний власник об`єкту спірної нерухомості. Наразі номінальним власником автостоянки є відповідач - Фізична особа-підприємець Кузьмінов Володимир Олександрович.

Разом з тим, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2025 прийнято до розгляду справу № 908/2388/21 за позовом заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, який уповноважений від імені держави здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Запорізької міської ради до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс Комфі», 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт 2005», 3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Віта V» в якій (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) просив: визнати недійсними 12 рішень державних реєстраторів про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення з одночасним припиненням речових прав щодо цього майна, визнати недійсними 10 договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень, а також зобов`язати ПП "Терра Віта V" усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованих об`єктів нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень літера А-1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калнишевського, будинок 10-А, приміщення 1-11, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :06:001:0056.

Передаючи справу № 908/2388/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду Касаційний господарський суд виходив з того, що частинами третьою-п`ятою статті 376 ЦК України, відповідно, встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо ж власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Отже, на думку колегії Касаційного господарського суду, за змістом зазначеної статті знесення самочинного будівництва має здійснюватися особою, яка його здійснила (здійснює), або за її рахунок.

У той же час, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду дотримується правової позиції, що належним відповідачем за позовом власника землі про знесення об`єкта самочинного будівництва є не забудовник, а саме останній набувач такого об`єкта, який зареєстрував за собою право власності на самочинне будівництво (див. постанови від 02.06.2021 у справі № 509/11/17, від 30.09.2022 у справі № 201/2471/20, від 15.03.2023 у справі № 205/213/22, від 05.04.2023 у справі № 199/6251/18, від 31.05.2023 у справі №201/4483/20).

Таким чином, за висновками Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, знесення самочинного будівництва має здійснювати не особа, яка його вчинила, а особа, до якої, як вона вважає, перейшло право власності на такий об`єкт.

Однак, колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що такі висновки Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду прямо суперечать наведеним вище положенням частини четвертої статті 376 ЦК України та статті 19 Конституції України.

Колегія суддів Касаційного господарського суду наполягає на тому, що положення статті 376 ЦК України не пов`язують наявність факту державної реєстрації права власності на майно (самочинне будівництво) із обов`язком знесення такого будівництва такою особою, за якою майно зареєстроване у відповідному державному реєстрі.

Напроти, такий обов`язок (знесення самочинного будівництва) зазначеною нормою права безальтернативно покладено на особу, яка його здійснила.

При цьому зазначено, що у разі покладення такого обов`язку за рішенням суду (знесення самочинного будівництва) на особу, яка набула його у особи, що здійснила самочинне будівництво, як це має відбуватися за висновками Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, на такого набувача буде покладено надмірний тягар.

Так, така особа (новий набувач майна), сплативши відповідну суму коштів за (як в подальшому нею буде з`ясовано) самочинно збудоване майно, отримує ще й додатковий обов`язок за рішенням суду здійснити його знесення, або таке знесення має здійснюватися за її рахунок.

Виходячи з викладеного, колегія суддів Касаційного господарського суду вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 509/11/17, від 30.09.2022 у справі №201/2471/20, від 15.03.2023 у справі № 205/213/22, від 05.04.2023 у справі № 199/6251/18, від 31.05.2023 у справі № 201/4483/20, про те, що належним відповідачем за позовом власника землі про знесення об`єкта самочинного будівництва є останній набувач такого об`єкта, а не його забудовник.

Тобто, в рамках перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 908/2388/21 буде сформовано правовий висновок щодо того, яка особа є належним відповідачем у справі про звільнення земельної ділянки шляхом знесення (демонтажу) об`єктів самовільного будівництва: останній набувач такого майна чи особа, яка здійснила самочинне будівництво і надалі здійснила відчуження самочинно збудованого об`єкту.

Господарським процесуальним законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції необхідно виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду від 25.06.2019 у справі № 911/1418/17, від 15.01.2020 у справі № 914/261/18, від 12.02.2020 у справі № 916/2259/18).

Слід звернути увагу на те, що ухвалою суду від 10.09.2024 було зупинено провадження у справі № 904/2714/24 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 914/1785/22, оскільки в рамках перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 914/1785/22 мав бути сформований правовий висновок щодо того, яка особа є належним відповідачем у справі про звільнення земельної ділянки шляхом знесення (демонтажу) об`єктів самовільного будівництва: останній набувач такого майна чи особа, яка здійснила самочинне будівництво і надалі здійснила відчуження самочинно збудованого об`єкту.

Однак, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2024 за результатами касаційного перегляду судового рішення у справі № 914/1785/22 (п. 94, 95) було вказано про те, що спір у справі № 914/1785/22 не пов`язаний із нерухомим майном, тому питання щодо визначення особи (забудовник чи останній набувач), зобов`язаної знести об`єкт самочинного будівництва на земельній ділянці, не відведеній для цієї мети, вирішенню при розгляді цієї справи не підлягає, оскільки норми статті 376 ЦК України до спірних правовідносин не застосовуються.

Отже, Велика Палата Верховного Суду не вирішувала питання про відступ від висновків, викладених Касаційним цивільним судом у постановах від 02 червня 2021 року у справі № 509/11/17, від 30 вересня 2022 року у справі № 201/2471/20, від 15 березня 2023 року у справі № 205/213/22, від 05 квітня 2023 року у справі № 199/6251/18, від 31 травня 2023 року у справі № 201/4483/20, оскільки обставини вказаних справ не є подібними зі справою № 914/1785/22.

Відповідно до п. 7 ч. 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

А отже, провадження у справі № 904/2714/24 слід зупинити на підставі п. 7 ч. 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 908/2388/21.

Керуючись ст.ст. 228, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Зупинити провадження у справі № 904/2714/24 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 908/2388/21.

2.Зобов`язати сторони в 10-ти денний термін з моменту настання таких обставин повідомити суд про наявність підстав для поновлення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили 04.03.2025.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 04.03.2025.

Суддя М.О. Ніколенко