ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" березня 2025 р. Справа № 924/109/25

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія Альфа сервіс», м. Старокостянтинів Хмельницької області

до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, м. Москва

про стягнення 16946129,00 грн майнової шкоди, що еквівалентно 579257,00 доларів США,

представники сторін:

позивача: Бабчук О.В. - адвокат представник за довіреністю;

відповідача: не з`явився

29.01.2025 до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія Альфа сервіс» до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про стягнення 16946129,00 грн майнової шкоди, що еквівалентно 579257,00 доларів США.

Вказану позову заяву відповідно до протоколу передачі судової справи від 29.01.2025 передано раніше визначеному складу суду судді Заверусі С.В.

Представником позивача 11.03.2025 на виконання вимог суду надано в письмовому вигляді інформацію щодо наявності/відсутності відомостей, які могли би становити державну таємницю з урахуванням предмета та підстав позову. Так, представником позивача долучено належним чином завірені копії матеріалів кримінального провадження: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження № 0000033); протокол огляду місяця події; постанову про визнання предметів речовими доказами від 30.03.2022; довідку (картку) про пожежу від 30.03.2022; звіт про ймовірну причину виникнення пожежі за адресою: вул. Залізнична, 6/1, м. Старокостянтинів, Хмельницька обл.; постанову про залучення потерпілого та представника потерпілого від 28.02.2025.

Вказані докази, як стверджує представник позивача, дозволяють встановити дійсні обставини пожежі внаслідок ракетного обстрілу силами рф нафтобази ТОВ «Торгова компанія «Альфа Сервіс» та підтвердити наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та пошкодженням об`єктів, розміщених на території нафтобази, внаслідок чого позивачу завдано збитків. Копії матеріалів кримінального провадження були надані представнику позивача, при цьому вони не містять відмітки про державну таємницю, вказав представник позивача.

Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність направлення справи на розгляд до Господарського суду міста Києва за виключною підсудністю з огляду на таке.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Позов - це звернена через суд до відповідача матеріально-правова вимога про поновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року в справі № 161/2823/19.

Відповідно до частин 1, 2 статті 13 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія Альфа сервіс» є власником майнового комплексу, який є діючою нафтобазою, та до складу якого входять відповідні будівлі та споруди. 29.03.2022 підрозділами збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації було нанесено авіаційні удари з повітря (крилатою ракетою) по Старокостянтинівській базі нафтопродуктів, що знаходиться у місті Старокостянтинові. Внаслідок ракетного обстрілу нафтобази позивача були пошкоджені об`єкти, розміщені на території нафтобази, та відбулось займання пального, його витік із резервуарів. Вказані обставини позивач підтверджує, зокрема долученими до матеріалів справи актом про пожежу, висновком експертного дослідження Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, звітом про оцінку збитків.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про інформацію" інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про державну таємницю" у цьому Законі терміни вживаються у такому значенні: державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про державну таємницю" до державної таємниці у порядку, встановленому цим Законом, відноситься, зокрема інформація:

у сфері оборони:

про зміст стратегічних і оперативних планів та інших документів бойового управління, підготовку та проведення військових операцій, стратегічне та мобілізаційне розгортання військ, а також про інші найважливіші показники, які характеризують організацію, чисельність, дислокацію, бойову і мобілізаційну готовність, бойову та іншу військову підготовку, озброєння та матеріально-технічне забезпечення Збройних Сил України та інших військових формувань;

про дислокацію, характеристики пунктів управління, зміст заходів загальнодержавного та регіонального, у разі необхідності міського і районного рівня, щодо приведення у готовність єдиної державної системи цивільного захисту населення і територій до виконання завдань в особливий період та про організацію системи зв`язку (оповіщення) в особливий період, можливості населених пунктів, регіонів і окремих об`єктів щодо евакуації, розосередження населення і забезпечення його життєдіяльності; забезпечення виробничої діяльності об`єктів національної економіки у воєнний час;

про геодезичні, гравіметричні, картографічні та гідрометеорологічні дані і характеристики, які мають значення для оборони країни;

про застосування систем озброєння, підготовку та проведення військових операцій;

про винаходи, дослідження і розробку нових зразків озброєння в інтересах забезпечення національної безпеки і оборони та про результати таких досліджень і розробок;

про заходи та показники розвитку Збройних Сил України та їх спроможностей;

про склад, завдання та матеріально-технічне забезпечення розвідувального органу Міністерства оборони України та зібрану і створену ним інформацію в результаті його діяльності;

про особовий склад Сил спеціальних операцій Збройних Сил України, а також осіб, які співпрацюють або раніше співпрацювали на конфіденційній основі із Силами спеціальних операцій Збройних Сил України, фінансування та матеріально-технічне забезпечення руху опору, засоби, зміст, плани, організацію, завдання, форми, методи і результати ведення руху опору, оперативний резерв та мережу осередків руху опору;

2) у сфері економіки, науки і техніки:

про зміст мобілізаційних планів державних органів та органів місцевого самоврядування, мобілізаційні потужності, заходи мобілізаційної підготовки і мобілізації та обсяги їх фінансування, запаси та обсяги постачання стратегічних видів сировини і матеріалів, а також відомості про номенклатуру та норми накопичення, загальні обсяги поставок, закладення, зберігання, освіження та відпуску, а також фактичні запаси матеріальних цінностей державних резервів;

про використання транспорту, зв`язку, потужностей інших галузей та об`єктів інфраструктури держави в інтересах забезпечення її безпеки;

про плани, обсяги та інші найважливіші характеристики добування, виробництва та реалізації окремих стратегічних видів сировини і продукції.

Отже, зважаючи на норми Закону України "Про державну таємницю", враховуючи що надані позивачем матеріали містять, зокрема інформацію (фотокопії) місця вибуху вибухового пристрою боєприпасу, завданих термічних пошкоджень об`єктам нафтобази вражаючими елементами, утвореними під час вибуху боєприпасу, загального вигляду території нафтобази, пошкоджених об`єктів, їх розміщення (в т.ч. схеми розташування будівель та споруд), беручи до уваги, що завдані позивачу збитки були нанесені з повітря ворожою крилатою ракетою та можуть відображати інформацію стосовно траєкторії її польоту, суд дійшов висновку, що такі матеріали, складені правоохоронними органами, ймовірно можуть містити державну таємницю та підпадати під дію Закону України «Про державну таємницю». Крім того, судом взято до уваги, що майновий комплекс позивача є діючою нафтобазою, відноситься до об`єктів критичної енергетичної інфраструктури та розташований в місті Старокостянтинові, яке в свою чергу зазнає масованих ракетних обстрілів.

Також суд, проаналізувавши долучені 11.03.2025 представником позивача документи, не вбачає, що їх зміст спростовує наявність в матеріалах справи відомостей (інформації), що, як уже було зазначено вище, можуть містити державну таємницю.

Відповідно до ч. 5 ст. 30 ГПК України спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

Згідно з ч. 9 ст. 176 ГПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи вимоги ст. 31 ГПК України, з підстав підсудності даного спору Господарському суду міста Києва, господарський суд вважає за необхідне надіслати матеріали позовної заяви за підсудністю до Господарського суду міста Києва (01054, м. Київ вул. Богдана Хмельницького, 44 В).

На підставі наведеного, керуючись ст. 30 (ч. 5), 31, 232-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Справу № 924/109/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія Альфа сервіс», м. Старокостянтинів Хмельницької області до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, м. Москва про стягнення 16946129,00 грн майнової шкоди, що еквівалентно 579257,00 доларів США, передати за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва (01054, м. Київ вул. Богдана Хмельницького, 44 В).

Повний текст ухвали складено 11.03.2025 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 10 днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя С.В. Заверуха

Відрук.: 1 примір. 1 - до справи

Направити ухвалу позивачу до електронного кабінету Електронного суду.