ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

11 березня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/3983/24

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Богацької Н.С.,

Діброви Г.І.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги та клопотання поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження Приватного підприємства "ФРОГ Агросервіс"

на рішення Господарського суду Одеської області

від 06 листопада 2024 року (повний текст складено 11.11.2024)

у справі № 916/3983/24

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ)

до відповідача Приватного підприємства "ФРОГ Агросервіс"

про стягнення 1240908,84 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.11.2024 у справі №916/3983/24 (суддя Сулімовська М.Б.) позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Приватного підприємства "ФРОГ Агросервіс" на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) - 1240908 грн. 84 коп. збитків, 14890 грн. 91 коп. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Приватне підприємство "ФРОГ Агросервіс" звернулось 05.02.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2024 у справі №916/3983/24. Ухвалити у справі №916/3983/24 нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) про стягнення з Приватного підприємства "ФРОГ Агросервіс" 1240908,84 грн. збитків, 14890,91грн. судового збору.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, яке обумовлено тим, що відповідач не отримував рішення суду, не був присутній при його оголошенні. Повістки, судові рішення в паперовій формі до відповідача не надсилалися. До електронного кабінету керівник Приватного підприємства "ФРОГ Агросервіс" доступу не має, фактичне користування кабінетом не здійснюється, не контролюється через звільнення працівників, у зв`язку з чим повідомлення, у т.ч. судові рішення, не отримує; реєстрацію у Електронному кабінеті відповідач не відтворював; наказів, розпоряджень з його реєстрації ніколи не видавав та співробітникам підприємства не доручав. Повний текст рішення став доступний представнику апелянта - адвокату Кісь Л.С. в ЄСІТС при наданні судом доступу до електронних матеріалів справи за заявою адвоката. Для підготовки апеляційної скарги було необхідно надання відповідних доказів відчуження бункеровщика МАРС третій особі. Через вилучення всіх паперових носіїв (оригіналів документів) у ПП "ФРОГ Агросервіс" в межах кримінального провадження (номер кримінального провадження в ЄРДР: 0000077) у провадженні 1-кс/501/175/24, у підприємства об`єктивно не було можливості надати будь-які докази в обґрунтування позиції неналежності їх судна та відсутності обов`язку відшкодування. Також, не всі ухвали суду по цій справі від 01.02.2024, 04.02.2024, 12.03.2024 оприлюдненні в ЄДРСР, а ухвала від 27.03.2024 має статус "Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень". Тому апелянт був об`єктивно позбавлений можливості надати суду завчасно акт приймання-передачі або посилання на його вилучення в межах кримінального провадження в ЄРДР: 0000077. Численні звернення до покупця протягом січня 2025 року призвели до отримання засобами електронного зв`язку акту приймання-передачі судна "Марс" 24.01.2025 року, викладеного англійською, турецькою та російською мовами.

Враховуючи вказане, апелянт зазначає, що фактично, отримання доказів відсутності вини та обов`язків відповідач отримав 24.01.2025, тому, на переконання останнього, апеляційна скарга подана у встановлений законодавством 20-денний термін з моменту отримання доказів - з 24.01.2025, всього на 8 робочий день (12 календарних, з яких 4 було не робочих вихідних днів). Крім того, скаржник вказує на те, що адвокат Кісь Л.С. отримала доступ до матеріалів справи в кабінеті ЄСІТС та ознайомилася з текстом рішення 25.12.2024 о 18:58, відповідною датою вважається 26.12.2024.

06.02.2025 від представника позивача надійшли заперечення проти поновлення строку на апеляційне оскарження.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 05.02.2025, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Богацької Н.С., Діброви Г.І.

12.02.2025 матеріали справи №916/3983/24 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

У зв`язку із тим, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2024 у справі №916/3983/24 були визнані неповажними, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2025 апеляційну скаргу Приватного підприємства "ФРОГ Агросервіс" залишено без руху; встановлено апелянту строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, шляхом надання до суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших підстав для поновлення строку, та надання доказів надсилання копії апеляційної скарги з додатками Чорноморській філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Вказана ухвала суду апеляційної інстанції від 17.02.2025 в електронному вигляді була надіслана апелянту в його електронний кабінет та доставлена останньому 17.02.2025 о 20:20 год, про що свідчить наявна у матеріалах справи відповідна Довідка про доставку електронного листа.

26.02.2025 від скаржника до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додані докази надсилання копії апеляційної скарги з додатками Чорноморській філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2024 у справі №916/3983/24.

28.02.2025 та 03.03.2025 від представника позивача надійшли заперечення на клопотання Приватного підприємства "ФРОГ Агросервіс" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2024 у справі №916/3983/24.

Ознайомившись з доводами клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2024, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно зі статтею 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалене місцевим господарським судом 06.11.2024, повний текст складено 11.11.2024, отже, двадцятиденний строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, для подання апеляційної скарги сплив 02.12.2024.

Як вже зазначалось вище, апелянт звернувся до суду апеляційної інстанції 05.02.2025, отже, відповідна апеляційна скарга надіслана з пропуском процесуального строку, встановленого діючим законодавством, на апеляційне оскарження.

Разом з цим, у заяві про усунення недоліків апеляційної скарги в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що у ПП "ФРОГ Агросервіс", у об`єктивних, незалежних від нього обставин, а також внаслідок фізичної неможливості протягом березня 2022 - січня 2025 своєчасно та повноцінно користуватися своїми правами та обов`язками учасника судового процесу (сторони по справі), повноцінно та своєчасно реагувати на повідомлення судової системи та з`являтися до суду, подавати докази та заперечення. Неможливість користуватися своїми професійними правами та виконувати обов`язки, за твердженням скаржника, виникла через незалежні від апелянта обставини, а саме внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України та її наслідками.

Так, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на всій території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

Апелянт звертає увагу суду на те, що через постійні обстріли Російською Федерацією м. Одеса, де був розташований офіс ПП "ФРОГ Агросервіс", панічні настрої працівників підприємства, керівником був виданий наказ №14/2-ОК від 28.02.2022 року про дистанційну роботу з дати наказу до закінчення військового стану. На виконання цього наказу робочі місця працівників визначаються за їх місцем знаходження (проживання) у безпечних місцях.

Також, починаючи з 24.02.2022 року розпочалась блокада функціонування всіх 10 морських портів на південному узбережжі України. Військові кораблі Росії агресивно блокують судноплавство в Чорному та Азовському морях для суден, що прямують до морських портів України. Зважаючи на поточну ситуацію Міністерством інфраструктури України прийнято наказ від 28.04.2022 року № 256, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.04.2022 року за № 470/37806 «Про закриття морських портів».

Отже, у більшій кількості морських портів України у зв`язку з неможливістю здійснювати обслуговування суден, проведення вантажних, транспортних та інших пов`язаних з цим видів господарської діяльності, забезпечення належного рівня безпеки судноплавства та охорони навколишнього природного середовища. Порти Одеса, Чорноморськ та Південний працювали лише на відвантаження продуктів харчування, але з липня 2023 було призупинено і реалізацію ініціативи «Зерновий коридор».

Скаржник зазначає, що за видами діяльності, весь цей час ПП "ФРОГ Агросервіс" не отримував прибутки, а на підтримку життєдіяльності компанії витрачалися немалі кошти. Для мінімізації витрат у червні 2022 було прийнято рішення не продовжувати договір оренди офісу по пров.Мукачівський, 4В в м. Одеса з 31.12.2022 внаслідок спливу терміну, на який він укладався.

01.01.2023 ПП "ФРОГ Агросервіс" було прийнято наказ № 14/6-ОК Про дистанційну роботу , за яким дистанційну роботу було продовжено працівникам, місцезнаходження яких знаходиться на територій, віднесених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309.

Директор ПП "ФРОГ Агросервіс", Гулієва Наталя Вікторівна, зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 . Ця територія, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 з 01.01.2023 віднесена до території на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, дата виникнення можливості бойових дій на цей території визначена з 01.01.2023. Дата припинення можливості бойових дій - не визначена, тобто загроза залишається по сьогодення.

Внаслідок припинення договору оренди офісу, а також фізичної відсутності інших працівників у м. Одеса через масове їх звільнення протягом 2022 року та дистанційну роботу директора, сталася фізична неможливість зробити повноцінне перевезення орг. техніки до місця перебування директора підприємства, та втрата контролю (паролів) доступу до деяких програм, додатків, у тому числі до електронної пошти та електронного кабінету підсистеми ЕСІТС.

Крім того апелянт вказує про те, що директор підприємства Гулієва Н.В. в період листопад 2024-лютий 2025 не мала об`єктивної можливості отримувати будь-які повідомлення засобами електронної пошти та іншими засобами електронної комунікації через постійні довготривалі обмеження електропостачання с. Чорноморка (Очаківська дільниця) Миколаївського району Миколаївський області АТ Миколаївобленерго. Відповідно, при відсутності електропостачання суттєво обмежуються, до повного зникнення будь-які електронні комунікації. Зазначена інформація розміщена безпосередньо на офіційному сайті АТ Миколаївобленерго у розділі відключення.

На підтвердження вилучення документів у кримінальному провадженні апелянтом наданий перелік вилученого в ході обшуку майна (документів) ПП "ФРОГ Агросервіс".

Також, скаржник вказує про те, що повістки, судові рішення в паперовій формі до ПП "ФРОГ Агросервіс" судом першої інстанції не надсилалися.

Таким чином апелянт вважає, що у нього наявні підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом.

Таким чином, в якості підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відповідач посилається на існування обмежень щодо доступу до суду з об`єктивних, незалежних від нього обставин, а також внаслідок того й фізичної неможливості протягом березня 2022 січня 2025 своєчасно та повноцінно користуватися своїми правами та обов`язками учасника судового процесу (сторони по справі), повноцінно та своєчасно реагувати на повідомлення судової системи та з`являтися до суду, подавати докази та заперечення, що за твердженням відповідача, виникло внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України та її наслідками.

Проте, апеляційна колегія зауважує, що вказана обставина не підтверджена жодним доказом та не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки при вирішенні питань щодо поновлення строку на оскарження судового рішення Верховним Судом неодноразово зазначалось, що саме лише посилання скаржника на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання скарги без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на скаржника, що, в свою чергу, обумовило пропуск строку на подання скарги.

Крім того, відповідач, обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, також зазначив, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», він був вимушений видати наказ №14/2-ОК від 28.02.2022 «Про дистанційну роботу» з дати наказу до закінчення військового стану.

Однак, колегія суддів дослідивши доданий до матеріалів справи наказ №14/2-ОК від 28.02.2022 «Про дистанційну роботу» (далі-наказ) зазначає наступне.

Вказаним наказом встановлено, зокрема, з 28.02.2022 дистанційну роботу для працівників підприємства, тимчасово, до закінчення воєнного стану.

Відповідно пункту 2 наказу зазначено, що на працівників поширюються Правила внутрішнього трудового розпорядку. Упродовж робочого часу, визначеного Правилами внутрішнього трудового розпорядку, працівники зобов`язані:

- виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором;

- відповідати на дзвінки керівника протягом робочого часу відповідно до робочого графіку підприємства.

Враховуючи пункт 2 наказу №14/2-ОК від 28.02.2022 Приватне підприємство "ФРОГ Агросервіс" не було позбавлено можливості залучити будь-якого працівника для підготовки та надсилання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2024 у справі №916/3983/24 у строк встановлений законодавством України.

Крім того, до клопотання відповідача про поновлення строку додано Ордер №1213631 від 20.12.2024, що свідчить про те, що у грудні 2024 року відповідач мав можливість залучити адвоката для отримання правової допомоги. Водночас, відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували відсутність у нього об`єктивної можливості звернутися до адвоката раніше. Зазначене також спростовує твердження відповідача про неможливість забезпечення реалізації своїх процесуальних прав у січні 2025 року.

Стосовно посилання апелянта на те, що внаслідок припинення договору оренди офісу, а також фізичної відсутності інших працівників у м. Одеса через масове їх звільнення протягом 2022 року та дистанційну роботу директора, сталася фізична неможливість зробити повноцінне перевезення орг. техніки до місця перебування директора підприємства, та втрата контролю (паролів) доступу до деяких програм, додатків, у тому числі до електронної пошти та електронного кабінету підсистеми ЕСІТС, то судова колегія враховує доводи позивача, викладені останнім у запереченнях на поновлення строку на апеляційне оскарження та докази, долучені ДП "АМПУ" до цього заперечення, згідно яким вищезазначені твердження апелянта не відповідають дійсності. Так, відповідно до наданих позивачем документів, у період з 2022 по 2024 рік директором відповідача було подано до ДП «АМПУ» значну кількість заявок на оформлення перепусток для перебування працівників підприємства на території морського порту Чорноморськ, що розташований у місті Чорноморськ Одеської області. У цих заявках зазначалися як працівники відповідача, так і транспортні засоби, призначені для перевезення обладнання. Таким чином, із наданих заявок на оформлення перепусток вбачається, що твердження відповідача про відсутність працівників в Одесі, неможливість здійснення перевезень або використання обладнання є надуманими, безпідставними та спростовуються наданими доказами. Отже, відповідач мав як персонал, так і транспортні засоби, які могли забезпечити перевезення обладнання чи, принаймні, свідчать про відсутність будь-яких реальних перешкод для такої діяльності. Відповідно, твердження відповідача про відсутність працівників у місті Одеса та неможливість реалізації процесуальних прав є недостовірними. Відповідачем не надано доказів звільнення конкретних працівників, а надані накази стосуються виключно внутрішньої організації роботи скаржника та мають суб`єктивний характер. Ці обставини не стосуються та не свідчать про об`єктивну неможливість заявника вчинити відповідну процесуальну дію в межах встановлених законом строків.

Доводи відповідача, що директор підприємства Гулієва Н.В. в період листопад 2024- лютий 2025 не мала об`єктивної можливості отримувати будь-які повідомлення засобами електронної пошти та іншими засобами електронної комунікації через постійні довготривалі обмеження електропостачання с. Чорноморка (Очаківська дільниця) Миколаївського району Миколаївської області АТ Миколаївобленерго не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції, оскільки з наданих відповідачем графіків електропостачання вбачається, що у період з листопада 2024 року по грудень 2024 року електроенергія не була відсутня безперервно були періоди, коли електропостачання відновлювалося. Отже, навіть якщо виходити з позиції відповідача, що саме відсутність електроенергії була перешкодою для доступу до Електронного суду, то у ті проміжки часу, коли електроенергія була, він мав можливість здійснити доступ до Електронного кабінету та скористатися своїми процесуальними правами. При цьому, за вказаною самим відповідачем адресою, електроенергія була відсутня лише протягом чотирьох днів у листопаді 2024 року, що аж ніяк не могло унеможливити своєчасне звернення до суду.

У цьому контексті судова колегія звертає увагу на правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, наведену в ухвалі від 04.04.2023 у справі №916/3104/21, згідно з якою посилання скаржника на відсутність електропостачання не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки скаржник жодним чином не обґрунтовує, яким чином відключення електроенергії саме по собі призвело до неможливості вчасно звернутися з касаційною скаргою. Оскільки наведені обставини не обґрунтовані належними доказами, вони не можуть вважатися причиною, яка дійсно б перешкоджала звернутися в передбачений законом строк до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у повторному клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.

Крім того, твердження апелянта про втрату ним контролю над Електронним кабінетом суперечить його ж доводам про неможливість доступу до нього через відключення електроенергії. Якщо відповідач дійсно втратив контроль над Електронним кабінетом, то електропостачання не могло вплинути на можливість його використання. Якщо ж єдиною причиною відсутності доступу була відсутність електроенергії, то це означає, що у моменти, коли електроенергія була, відповідач мав доступ до Електронного суду, що прямо суперечить його попереднім твердженням.

Таким чином, доводи відповідача щодо неможливості реалізації своїх процесуальних прав через відсутність електроенергії слід визнати необґрунтованими, суперечливими та такими, що не підтверджуються жодними належними доказами.

Припинення оренди офісу не могло вплинути на можливість реалізації процесуальних прав, оскільки відповідач не припиняв свою господарську діяльність та мав доступ до документів.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суб`єктивні труднощі організаційного характеру не можуть бути підставою для поновлення строку (ухвала КГС ВС від 11.03.2024 у справі №916/3057/23), а неотримання кореспонденції через власну бездіяльність не є поважною причиною пропуску строку. Так само відключення електроенергії не може вважатися достатньою підставою, якщо не доведено, що воно дійсно унеможливлювало подання документів (ухвала ВС від 04.04.2023 у справі №916/3104/21). Наведені обставини, навіть якщо розглядати їх у сукупності, не містять ознак невідворотності, оскільки засновані на непідтверджених або свідомо спотворених фактах, а отже, не можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім того, твердження відповідача про відсутність у нього доступу до правосуддя через об`єктивні, незалежні від нього обставини, а також про втрату у 2022 році паролів і кодів доступу до електронного кабінету, є необґрунтованими, суперечать встановленим фактам та мають завідомо недостовірний характер. Відповідач стверджує, що через припинення договору оренди офісу, звільнення працівників у 2022 році він втратив контроль над паролями доступу до електронного кабінету підсистеми ЄСІТС. Проте, дане твердження не відповідає дійсності, оскільки, як вбачається з даних електронної системи «Електронний суд» відповідач зареєстрував свій електронний кабінет 29.03.2024 року, що виключає варіант втратити пароля та коду доступу у 2022 році до кабінету, який на той момент ще не був зареєстровано (станом на 29.03.2024 у відповідача вже був доступ до відповідних цифрових інструментів, необхідних для роботи в судовій системі, що дозволило йому провести реєстрацію кабінету).

Також, судом апеляційної інстанції критично оцінюються доводи апелянта щодо віднесення місця перебування директора ПП "ФРОГ Агросервіс" - ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 , до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, оскільки зазначена територія не є та не була окупованою, а відтак заявлені відповідачем відомості не є достовірними.

За таких обставин, в даному випадку відсутні об`єктивні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Судове рішення було належним чином вручено відповідачу

через ЄСІТС ще 12.11.2024, що підтверджено довідкою від 12.11.2024 про доставку електронного документу, яка наявна у матеріалах справи (том 2, а.с. 23). Відсутність контролю за Електронним кабінетом або неналежна організація роботи підприємства не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку, оскільки відповідальність за отримання судової кореспонденції несе сам відповідач.

Окремо апеляційна колегія звертає увагу на те, що як вбачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим, рішення Господарського суду Одеської області суду від 06.11.2024 у справі №916/3983/24 було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 12.11.2024. Таким чином, відповідач мав змогу самостійно отримати копію судового рішення через Єдиний державний реєстр судових рішень (ЄДРСР), оскільки рішення першої інстанції після його ухвалення було внесенню до реєстру.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не спростував факту своїй обізнаності з існуючим судовим спором, судова колегія вважає, що він мав можливість відстежувати хід судового процесу та ознайомитися зі змістом оскаржуваного рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень, і відповідно, у розумний строк реалізувати своє право на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2024 у справі №916/3983/24.

З огляду на положення ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про поновлення пропущеного процесуального строку суд має оцінити доводи заявника, та подані ним докази, що підтверджують поважність причин пропуску такого строку. У разі ж, коли пропуск такого процесуального строку настав у зв`язку із суб`єктивними чинниками, які залежали від самого заявника, а не через об`єктивно непереборні причини, або коли такі об`єктивно непереборні причини заявником не доведені, у суду відсутні правові підстави для визнання підстав пропуску процесуального строку поважними (ухвала КГС ВС від 11.03.2024 у cправі №916/3057/23).

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 256 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на положення статті 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, слід зазначити, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії"). Натомість подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції більше ніж через рік після прийняття такого рішення за відсутності об`єктивних поважних причин пропуску встановленого законом строку, є порушенням принципу юридичної визначеності.

З огляду на вищенаведене, судова колегія дійшла висновку про те, що Приватне підприємство "ФРОГ Агросервіс" було повідомлено про розгляд справи судом першої інстанції, а обставини викладені в обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку не можуть об`єктивно свідчити про неможливість своєчасного звернення з апеляційною скаргою та залежали виключно від волевиявлення апелянта, приймаючи до уваги, що апеляційна скарга подана з пропуском строку.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, колегія суддів зазначає, що наведені апелянтом обставини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2024 у справі №916/3983/24 не є поважними та об`єктивно непереборними, а залежали виключно від суб`єктивної поведінки та волевиявлення скаржника.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи неповажність підстав пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також те, що апелянтом не наведено інших об`єктивних обставин щодо поважності причин пропуску строку на оскарження, судова колегія приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2024 у справі №916/3983/24 та, відповідно, про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "ФРОГ Агросервіс".

Відповідно до ч. 4 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Керуючись статтями 234, 258, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Приватного підприємства "ФРОГ Агросервіс" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2024 у справі №916/3983/24 відмовити.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "ФРОГ Агросервіс" на рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2024 у справі №916/3983/24.

3. Матеріали справи №916/3983/24 направити до Господарського суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Верховного суду у 20-денний строк.

Апеляційна скарга та додані до неї матеріали скаржнику не надсилаються поштою, у зв`язку з її поданням засобами електронного зв`язку.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.03.2025 у зв`язку з відрядженням судді-учасника колегії Діброви Г.І.

Головуючий суддя Я.Ф. Савицький

Суддя Н.С. Богацька

Суддя Г.І. Діброва