ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

10.03.2025 Справа № 917/331/25

Суддя Тимощенко О.М., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ", вул. Федорова Івана, 32 А, м. Київ, 03038

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра", вул. Колективна, 10, м. Полтава, 36019

про стягнення 74 521,45 грн заборгованості

Без повідомлення (виклику) сторін

ВСТАНОВИВ:

18.02.2025 року до Господарського суду Полтавської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" про стягнення шкоди в порядку суброгації в розмірі 74 521,45 грн (вх. №344/25).

Ухвалою від 24.02.2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

04.03.2025 року до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та стягнення з відповідача судових витрат, а саме, судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн.

Ознайомившись із заявою позивача про закриття провадження у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Як зазначено вище, предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача шкоди в порядку суброгації в розмірі 74 521,45 грн.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів, а саме платіжної інструкції №5046_00000/с81а71ее-bb5745f4-bf9d-bf від 27.02.2025 року, після направлення до суду позовної заяви, Моторне (транспортне) страхове бюро перераховало в рахунок погашення боргу на рахунок позивача заявлену до стягнення суму грошових коштів у розмірі 74 521,45 грн.

Отже, з огляду на перерахування вищезазначених коштів на користь ПрАТ "СК "УСГ" страхового відшкодування, приймаючи до уваги відсутність будь-яких інших неврегульованих питань в межах позовних вимог, заявлених позивачем, суд дійшов висновку про відсутність предмета спору між сторонами у даній справі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, приймаючи до уваги обставини, викладені у заявах позивача про закриття провадження у справі, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі № 917/331/25.

За приписами ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України суд в ухвалі про закриття провадження у справі вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

За подання цього позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн згідно з платіжною інструкцією №6067 від 17.02.2025 року.

Враховуючи те, що відповідач оплатив заборгованість після пред`явлення позову та відкриття провадження у справі позивач просить на підставі ст. 130 ГПК України стягнути з нього в свою користь сплачений судовий збір.

Проте ст. 130 ГПК України не передбачає стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у разі закриття провадження у справі внаслідок відсутності предмета спору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 8 ЗК України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Закриття провадження у справі внаслідок відсутності предмета спору (п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України) і внаслідок відмови позивача від позову (п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України) є різними підставами для вчинення вказаної процесуальної дії, які обумовлюють різний порядок відшкодування судових витрат, зокрема судового збору.

Приписи ч. 1, 3 ст. 130 ГПК України стосуються закриття провадження у справі у разі відмови позивача від позову. Тому ці норми не можуть бути застосовані до закриття провадження у справі внаслідок відсутності предмета спору.

Враховуючи принцип диспозитивності господарського судочинства, який закріплений в ст. 2, 14 ГПК України, саме позивач має право визначитись з підставами закриття провадження у справі.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 199/9188/16-ц.

Враховуючи викладене, правові підстави для покладення на відповідача судового збору в розмірі 2 422,40 грн - відсутні.

Позивач має право повернути сплачений судовий збір відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", подавши відповідне клопотання. Оскільки таке клопотання на час постановлення цієї ухвали не подано, то у суду відсутні підстави для вирішення цього питання.

Відносно відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Стаття 123 ГПК України визначає види судових витрат, до яких належать судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2021 у справі № 550/936/18 зазначила, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується зазвичай при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду. Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом воно не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи.

У ст. 130 ГПК України "розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду" закріплений розподіл судових витрат, зокрема у разі закриття провадження у справі.

Частина 3 ст. 130 ГПК України встановлює, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 1312 Конституції України, статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, відповідними положеннями Закону Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як свідчить судова практика Верховного Суду, вирішуючи питання про види витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню, суд керується, зокрема, положеннями частини другої статті 126 ГПК України і статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

При цьому, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, як зазначено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частини третьої статті 26 зазначеного Закону повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною четвертою статті 60 ГПК України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

В позовній заяві позивач заявив про стягнення з відповідача 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правничої допомоги № 20-12/24-ЮП від 26.12.2024 року (а. с. 38, 39) відповідно до якого Адвокатське бюро Гедз зобов`язується надати клієнту (позивачу) правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, зокрема, захисті інтересів Клієнта перед третіми особами.

Згідно з наданого позивачем Акту виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги № 20-12/24 - ЮП від 26.12.2024 року (а. с. 40 зворот) Адвокатським бюро Гедз були надані позивачу послуги з надання правової (правничої) допомоги (зокрема, проведено консультацію, вчинено підготовчі дії, підготовлено позовну заяву до суду) в розмірі 7 000,00 грн.

Наявність статусу адвоката та свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю від 20.12.2021 року № 10423/10 у Гедз Юлії Володимирівни підтверджується витягом з реєстру адвокатів України Національної асоціації адвокатів України (міститься в матеріалах справи).

Отже, на підтвердження факту надання правничої допомоги, позивачем надано суду копії: договору № 20-12/24-ЮП від 26.12.2024 року, довіреності №0125-5 від 02.01.2025 року, Акту виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги № 20-12/24-ЮП від 26.12.2024 року, платіжної інструкції (детальна форма) №6063 від 17.02.2025 року.

Матеріалами справи підтверджено, що правову допомогу позивачу у справі надавала адвокат Гедз Ю. В. на підставі договору № 20-12/24-ЮП від 26.12.2024 року про надання правничої допомоги та довіреності №0125-5 від 02.01.2025 року.

Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованим клопотання позивача про розподіл судових витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 130, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" про стягнення шкоди в порядку суброгації в розмірі 74 521,45 грн (вх. №344/25 від 18.02.2025 року) - закрити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" (вул. Колективна, 10, м. Полтава, 36019, ідентифікаційний ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія УСГ (вул. І.Федорова, 32-А, м. Київ, 03038, ідентифікаційний ) 7 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Видати наказ з набранням цією ухвалою законної сили.

3. Ухвалу надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Ухвала підписана 10.03.2025 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя О. М. Тимощенко