ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
20.02.2025м. СумиСправа № 920/669/24
Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., за участі секретаря судового засідання Саленко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Сумської області заяву представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Сумський Промпроект» б/н від 12.12.2024 (вх. № 5358 від 12.12.2024) про ухвалення додаткового рішення у справі № 920/669/24 та матеріали зазначеної справи
про стягнення 526 457, 70 грн,
за участі представників учасників справи:
представник позивача не з`явився,
представник відповідача не з`явився,
Степанівська селищна рада Сумської області звернулась до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Сумський Промпроект», в якій просила суд стягнути з відповідача на користь Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області безпідставно набуті кошти в сумі 511 793,70 грн та штраф у розмірі 14 664 грн; вирішити питання про розподіл судових витрат по справі.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 28.11.2024 у задоволені позову відмовлено.

12.12.2024 представником відповідача Приватного акціонерного товариства «Сумський Промпроект» подано до суду заяву б/н (вх. № 5358 від 12.12.2024) про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої представник відповідача просить суд стягнути з Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області на користь відповідача витрати з оплати правової допомоги в розмірі 50 000, 00 грн.

До зазначеної заяви на підтвердження факту понесення відповідачем витрат на правничу допомогу представником відповідача додано копії: ордеру серії АІ №1639869, акту № 1 за договором про надання правової допомоги №39 від 11.06.2024. Також, в матеріалах міститься копії Договору про надання правової допомоги №39 від 11.06.2024 та платіжної інструкції № 365 від 21.06.2024.

Вимога про стягнення витрат з оплати правової допомоги у розмірі 50 000, 00 грн представником відповідача заявлялась у відзиві на позовну заяву б/н від 21.06.2024 (вх. №3402 від 21.06.2024).

При цьому, у відповіді на відзив б/н від 28.06.2024 (вх. №1917 від 01.07.2024) представник позивача заперечував проти стягнення вказаних вище витрат на правову допомогу в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 18.12.2024 постановлено прийняти до розгляду заяву представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Сумський Промпроект» від 12.12.2024 б/н (вх. № 5358 від 12.12.2024) про ухвалення додаткового рішення у справі № 920/669/24; призначити розгляд цієї заяви на 16.01.2025, 14:00.

У період з 15.01.2025 до 17.01.2025 суддя Джепа Ю.А. перебувала у відпустці.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 30.01.2025 постановлено призначити розгляд заяви представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Сумський Промпроект» від 12.12.2024 б/н (вх. № 5358 від 12.12.2024) про ухвалення додаткового рішення у справі № 920/669/24 на 20.02.2025, 12:45.

Представником Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області пояснення щодо заяви представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Сумський Промпроект» від 12.12.2024 б/н (вх. № 5358 від 12.12.2024) до суду не подано.

Представники сторін у судове засідання 20.02.2025 не з`явились, про дату, місце і час розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Розглянувши матеріали справи та заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 ГПК України, відповідними нормами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування витрат на правову допомогу як складової судових витрат (п. 12 ч. 3 ст. 2, ст. 123, ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Зі змісту частини третьої статті 123 ГПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15).

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Статтею 126 ГПК України не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті (пункт 146 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (пункт 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Звертаючись із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, Приватне акціонерне товариство «Сумський Промпроект» визначило розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 50 000,00 грн.

На підтвердження витрат відповідно до вимог абзацу першого частини восьмої статті 129 ГПК України заявник надав такі докази: договір про надання правової допомоги №39 від 11.06.2024; платіжну інструкцію №365 від 21.06.2024 на суму 25 000 грн; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; ордер на надання правничої (правової) допомоги; Акт №1 за договором про надання правової допомоги №39 від 11.06.2024.

Договором про надання правової допомоги №39 від 11.06.2024, а саме пунктом 3 передбачено, що розмір гонорару визначається наступним чином:

- попередня оплата в розмірі 25 000 грн:

- остаточна оплата в розмірі 25 000 грн, яку Клієнт сплачує протягом п`яти днів з дати прийняття рішення у справі №920/669/24 або ухвали суду, якою завершується розгляд справи.

Пунктом 2 Договору про надання правової допомоги №39 від 11.06.2024 передбачено, що правова допомога за договором включає в себе: ознайомлення з матеріалами справи №920/669/24 та наявними у Клієнта документами; правовий аналіз матеріалів справи №920/669/24 та наявних у Клієнта документами; консультування Клієнта за результатами аналізу матеріалів справи №920/669/24 та наявних у Клієнта документів; підготовка заяв по суті у справі №920/669/24; безпосередня участь адвоката у розгляді справи №920/669/24 Господарським судом Сумської області; консультація Клієнта протягом розгляду справи №920/669/24.

З Акту № 1 за договором про надання правової допомоги №39 від 11.06.2024 вбачається, що Адвокатське об`єднання «СІАЛ» надав правову допомогу з представництва інтересів та захисту прав Приватного акціонерного товариства «Сумський Промпроект» у Господарському суді Сумської області у справі №920/669/24 за позовом Степанівської селищної ради Сумського району Сумської до Приватного акціонерного товариства «Сумський Промпроект» про стягнення 526 457, 70 грн. Правова допомога надавалась в період з 11.06.2024 по 10.12.2024, результатиом надання правової допомоги є прийняття Господарським судом Сумської області рішення від 28.11.2024 у справі №920/669/24, а ціна правової допомоги відповідно до п. 3 Договору становить 50 000 грн.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (пункт 131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункти 133-134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі №910/9714/22).

Як вже зазначено судом, Сторони погодили, що розмір гонорару визначено наступним чином:

- попередня оплата в розмірі 25 000 грн:

- остаточна оплата в розмірі 25 000 грн, яку Клієнт сплачує протягом п`яти днів з дати прийняття рішення у справі №920/669/24 або ухвали суду, якою завершується розгляд справи (п. 3 Договору про надання правової допомоги №39 від 11.06.2024).

Беручи до уваги заперечення позивача щодо розміру витрат відповідача на правову допомогу, неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, суд вважає заявлену суму компенсації витрат надмірною, тому присуджує її частково, а саме: у розмірі 30 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області (42304, Сумська область, Сумський район, селище міського типу Степанівка, вул. Центральна, буд. 5, код 04390148) на користь Приватного акціонерного товариства «Сумський Промпроект» (40004, м. Суми, площа Привокзальна, 9, код 00219649) відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 30 000, 00 грн (тридцять тисяч гривень).

2. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Згідно із частинами першою, другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 256 та статті 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини сьомої статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повне додаткове рішення складено та підписано суддею 03.03.2024 у зв`язку із перебуванням судді Джепи Ю.А у відпустці в період з 24.02.2025 по 28.02.2025.

Суддя Ю.А. Джепа