ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2025 р. Справа №921/173/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Малех І.Б.

Скрипчук О.С.

секретар судового засідання Процевич Р.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства юстиції України в інтересах Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України б/н від 03.01.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/3362/24 від 21.11.2024)

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 23.12.24 (повний текст ухвали складено та підписано 27.12.2024, суддя Чопко Ю.О.) про оскарження дій державного виконавця

у справі № 921/173/18

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (надалі АТ "Укртрансгаз") м. Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (надалі ПАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз") , м. Тернопіль

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1.Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі АТ "НАК "Нафтогаз України") м. Київ

2.Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1.Борщівський агротехнічний коледж, м. Борщів Тернопільської області

2.Комунальне підприємство Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" (надалі КП ТОР "Тернопільтеплокомуненерго") м. Тернопіль

про стягнення 137 079 191,08 грн. заборгованості, 22 155 858, 80 грн. пені, 3 509 893, 82 грн. 3% річних та 8 312 644, 24 грн. інфляційних втрат

за участю представників:

від скаржника: Зубко С.В.;

від позивача: не з`явились;

від відповідача: Крет Ю.М.;

третя особи на стороні позивача АТ "НАК "Нафтогаз України": не з`явились;

третя особа на стороні позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг: не з`явились;

третя особа на стороні відповідача Борщівський агротехнічний коледж : не з`явились;

третя особа на стороні відповідача КП Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго": не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

11.12.2024 на розгляд Господарського суду Тернопільської області поступила заява ПАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" про оскарження постанови щодо відкриття виконавчого провадження № 76720624, в якій просить в порядку здійснення судового контролю за виконанням наказу Господарського суду Тернопільської області від 23.04.2024 у справі № 921/173/18 зупинити стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації Тернопільгаз в користь Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчого збору у розмірі 141 990,59 грн. на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06.12.2024 про стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження № 76720624 у справі № 921/173/18 до набрання законної сили рішенням суду за результатами розгляду даної скарги. Визнати неправомірною та скасувати постанову заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяни Ігорівни від 06.12.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП № 76720624 з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області № 921/173/18 від 23.04.2024.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 23.12.2024 у справі №921/173/18 скаргу задоволено частково. Визнано неправомірною та скасовано постанову заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Т.І. від 06.12.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП №76720624 з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області №921/173/18 від 23.04.2024. Вимогу заяви про зупинення стягнення -відхилено.

При постановленні вказаної ухвали, суд, з посиланням на ч.ч. 10-11 ст. 11 ГПК України, вказав, що, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права). Відтак, судом застосовано ч.5 ст. 174 ГПК України згідно з якою при поверненні відповідного документа правового характеру особі, яка його подала до відкриття провадження у справі, суддею не приймається жодного рішення по суті справи чи по інших процесуальних питаннях, у тому числі щодо питань про сплату будь-яких сум, що передбачені нормами господарського процесуального господарства.

З врахуванням викладеного, судом задоволено скаргу в частині скасування постанови від 06.12.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП №76720624 з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області №921/173/18 від 23.04.2024. В частині зупинення стягнення виконавчого збору до набрання законної сили рішенням суду за результатами розгляду скарги відхилено з посиланням на ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 23.12.2024, Міністерство юстиції України в інтересах Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала не відповідає вимогам ст. ст. 236, 237 ГПК України, винесена з неповним з`ясуванням обставин справи, які мають значення для справи та доказів на їх підтвердження, судом не з`ясовано правові норми, які підлягають до застосуванню в спірних відносинах. Просить ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про залишення скарги ПАТ по газопостачанню та газифікації Тернопільгаз на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України - без задоволення.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 (головуючий суддя Кравчук Н.М., судді Скрипчук О.С., Панова І.Ю.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України в інтересах Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 23.12.2024 у справі № 921/173/18. Розгляд справи № 921/173/18 призначено в судовому засіданні на 04.03.2025 .

27.01.2025 від ПАТ по газопостачанню та газифікації Тернопільгаз поступила заява про зупинення виконання виконавчого документа від 24.01.2025 (вх. № ЗАГСУ 01-05/230/25 від 27.01.2025) з посиланням на п. п.7, 8 ч.1 ст. 267 ст. 136, 137 ГПК України.

03.02.2025 до Західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 921/173/18.

У зв`язку з відпусткою члена колегії судді Панової І.Ю. (з 03.02.2025 по 16.02.2025), з метою дотримання строків розгляду заяви, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 05.02.2025 проведено повторний автоматизований розподіл справи між суддями, згідно з яким склад колегії по розгляду справи № 921/173/18 визначено: головуючий суддя Кравчук Н.М., судді - Малех І.Б. Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 в задоволенні заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» про зупинення виконання виконавчого документу від 24.01.2015 (вх. № ЗАГС 01-05/230/25 від 27.01.2025) у справі №921/173/18 відмовлено.

11.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника ПАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» надійшов відзив на апеляційну скаргу від 10.02.2025, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує, вказуючи на те, що, застосовуючи аналогію закону з посиланням на практику ЄСПЛ , п.5 ст. 174 ГПК України та ч.5 ст. 54 Закону України «Про адміністративну процедуру» вважає, що в органу стягнення станом на 06.12.2024, після подання стягувачем 04.12.2024 заяви про повернення наказу № 921/173/18 від 23.04.2024 були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження ВП №76720624. Окрім того, не погоджується з висновком скаржника про те, що повернення виконавчого документа за заявою стягувача можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження, зазначаючи, що такий висновок не містить жодних посилань на норми Закону України «Про виконавче провадження», не містить посилань на аналогію закону чи аналогію права; не підкріплений практикою Верховного Суду чи практикою ЄСПЛ; суперечить нормам права та закону, що підлягають застосуванню у даних правовідносинах по аналогії закону (права). Щодо прогалин у веденні діловодства в органі стягнення, то зазначає, що відповідно до висновків Верховного Суду від 08.08.2024 (постанова у справі №140/9164/23) своєчасність реєстрації вхідної кореспонденції свідчить виключно про організацію роботи підприємства, установи, організації, і за це несе відповідальність виключно сама установа, а не особи, які звертаються до неї з відповідними зверненнями (документами). Просить апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

В судове засідання 04.03.2025 з`явились представники скаржника та боржника (відповідача), які надали пояснення по суті апеляційної скарги.

03.03.2025 від скаржника через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке судовою колегією залишено без розгляду, з підстав того, що уповноважений представник Зубко С.В. з`явився в судове засідання 04.03.2025.

Решта учасників процесу належним чином повідомлені про розгляд справи № 921/178/18 в судовому засіданні шляхом надсилання ухвали суду від 21.01.2025 до електронних кабінетів, докази чого містяться в матеріалах справи.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення державного виконавця та представника боржника, Західний апеляційний господарський встановив таке.

02.12.2024 АТ "Укртрансгаз" звернулося до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження по наказу Господарського суду Тернопільської області від 23.04.2024 у справі №921/173/18, яка отримана 03.12.2024, про що свідчить відмітка вхідної кореспонденції (а.с.47).

04.12.2024 АТ "Укртрансгаз" направило до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про повернення виконавчого документа, яка отримана останнім 04.12.2024, про що свідчить відмітка вхідної кореспонденції (а.с.53).

06.12.2024 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 23.04.2024 у справі №921/173/18 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76720624 (а.с.51-52).

06.12.2024 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про стягнення з боржника Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" виконавчого збору в розмірі 141 990,59 грн. та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.60-61).

06.12.2024 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с.10 зворот-11).

В подальшому листом №4521-20.1-24 від 09.12.2024 постанову про стягнення з боржника Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" виконавчого збору скеровано для виконання Тернопільському відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

23.01.2025 головним державним виконавцем Тернопільського ВДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бачинською І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №76857721 з виконання постанови про стягнення з ПАТ Тернопільгаз виконавчого збору у сумі 141 990,59 грн.

23.01.2025 головним державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП №76857721 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 142 245,59 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 у справі № 500/7443/24 визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Заєць Т.І. про стягнення виконавчого збору від 06.12.2024 №76720624. Дане рішення оскаржено Міністерством юстиції України в апеляційному порядку.

Заявник ПАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» (боржник) з посиланням на положення ст. ст. 26, 37, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ч.5 ст. 174, 338, 339, 340, 341 ГПК України, ст. ст. 1, 3, 8 ЦК України вважає , що в органу стягнення станом на 06.12.2024 після подання стягувачем 04.12.2024 заяви про повернення виконавчого документа, були відсутніми підстави для відкриття виконавчого провадження та, відповідно, для подальших дій щодо прийняття постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 141 990,59 грн., що порушило його права та фактично призвело до безпідставного стягнення вказаного розміру виконавчого збору.

Вказані обставини стали підставою звернення ПАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» із заявою про визнання неправомірною та скасування постанови заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Заєць Т.І. від 06.12.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП №76720624 з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області №921/173/18 від 23.04.2024 та в порядку здійснення судового контролю за виконанням наказу Господарського суду Тернопільської області від 23.04.2024 у справі №921/173/18 зупинити стягнення в користь Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України виконавчого збору у розмірі 141 990,59 грн. на підставі постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України від 06.12.2024 про стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження №76720624 у справі №921/173/18 до набрання законної сили рішенням суду за результатами розгляду даної скарги.

При винесенні постанови колегія суддів Західного апеляційного господарського суду керувалася таким.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Приписи ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.5 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Разом з тим, відповідно до п.1 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

За правилами ч.5 вказаної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

З матеріалів справи вбачається, що 06.12.2024 державним виконавцем за заявою стягувача від 02.12.2024 відкрито виконавче провадження № 76720624 з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/173/18 від 23.04.2024.

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, 06.12.2024 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 141905,08 грн. в рамках виконавчого провадження № 76720624.

В цей же день, 06.12.2024 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з тих підстав, що 04.12.2024 від представника АТ «Укртрансгаз» надійшла заява за вих. №1001ВИХ-24-7419 про повернення виконавчого документу.

Отже, ще до відкриття 06.12.2024 виконавчого провадження, на адресу Відділу надійшла заява від 04.12.2024 про повернення наказу стягувачу, яка зареєстрована відповідачем 04.12.2024. Вказані обставини підтверджені сторонами у справі.

Згідно з ч. ч. 10-11 ст. 11 ГПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогію закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права). Забороняється відмова у правосудді з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства , яке регулює спірні відносини.

Виходячи зі змісту Закону України "Про виконавче провадження" вбачаєтьтся, що вказаним нормативним актом не врегульовано питання щодо дій виконавця у випадку поступлення до нього заяви від стягувача про повернення виконавчого документа до винесення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, суд першої інстанції у даній справі дійшов правильного висновку, що у спірних правовідносинах відсутнє чітко визначене правове регулювання, а відповідно з метою справедливого вирішення справи, суд застосував аналогію закону.

Згідно з ч.5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

При цьому, колегія суддів враховує, що Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Bellet v. France від 4 грудня 1995 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).

Також Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 5 грудня 2018 року (справа №11-989заі18) вказала, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що станом на 06.12.2024, після подання стягувачем 04.12.2024 заяви про повернення виконавчого документа, у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 76720624 і такому необхідно було застосувати аналогію закону, повернути заяву і додані до неї документи позивачу (стягувачу) і не стягувати виконавчий збір, не провівши фактично ніяких дій.

З огляду на викладене, виходячи з меж заявлених вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в їх сукупності, суд першої інстанції, за відсутності правових підстав для відкриття виконавчого провадження за відкликаною стягувачем заявою, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність захисту порушеного права відповідача шляхом визнання неправомірною та скасування постанови заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Т.І. від 06.12.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП №76720624 з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області №921/173/18 від 23.04.2024.

Згідно з вимогами ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оспорюваній ухвалі, а отже, суд апеляційної інстанції вважає, що Господарський суд Тернопільської області прийняв ухвалу від 23.12.2024 у справі №921/173/18 з додержанням норм процесуального права, повним дослідженням матеріалів та обставин справи.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, ухвалу Господарського суд Тернопільської області від 23 грудня 2024 року у справі №921/173/18 належить залишити без змін, апеляційну скаргу Міністерства юстиції України в інтересах Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ухвалив:

1. Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України в інтересах Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 23.12.2024 у справі №921/173/18 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. ст. 287-288 ГПК України.

4. Справу повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

Судді І.Б. Малех

О.С. Скрипчук