ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025 м. Полтава Справа № 917/5/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Байдуж Ю.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, матеріали справи

за позовом Полтавського обласного центру зайнятості (, вул. Сінна, 45, м. Полтава, Полтавська область, 36039)

до Фізичної особи-підприємця Городова Юрія Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 ; адреса згідно даних ВПО: вул. Шевченко, 119, м. Полтава, 36039)

про стягнення 249 809,00 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

ухвалив рішення про наступне:

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Предметом даного спору є стягнення з відповідача виплаченого йому мікрогранту у зв`язку з неналежним виконанням останнім умов договору та Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 (далі Порядок №738).

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Відповідач у справі, фізична особа-підприємець Городов Юрій Миколайович, 04.07.2023 подав через веб-портал Дія заявку № 802NLE на отримання гранту в сумі 250 000,00 грн на власну справу створення комплексної міні діджитал агенції.

2.2. Наказом № 191 від 14.11.2023 Державного центру зайнятості «Про надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу» наказано надати мікрогранти на створення або розвиток власного бізнесу 1 850 отримувачам на загальну суму 434 481 017,00 грн, в тому числі відповідачу у справі в сумі 250 000,00 грн, згідно з Додатком № 4 до зазначеного наказу, який значиться за порядковим номером 42 у списку осіб визначених на надання відповідного мікрогранту.

2.3. В подальшому, між Державним центром зайнятості та відповідачем у справі був укладений Договір про надання мікрогранту (надалі - Договір мікрогранту), про що свідчить Заява про приєднання до Договору про надання мікрогранту від 29.11.2023.

Типова форма укладеного договору затверджена Наказом від 06.07.2022 за №1969 Міністерства економіки України.

2.4. Предметом Договору мікрогранту є надання відповідачу мікрогранту у розмірі та порядку визначених умовами цього договору (розділ ІІ Договору мікрогранту).

Так, розмір мікрогранту, який надається отримувачу шляхом зарахування коштів на рахунок отримувача, визначається відповідно до прийнятого Державним центром зайнятості рішення про надання мікрогранту та зазначається у Заяві про приєднання.

Розмір мікрогранту, відповідно до поданої Заявки про приєднання, складає 250 000,00 грн.

При цьому загальна вартість реалізації бізнес-плану може перевищувати суму мікрогранту та передбачати також фінансування за рахунок власних коштів отримувача (п. 1, п. 2 Договору мікрогранту).

2.5. Згідно з умовами Договору мікрогранту, використання коштів мікрогранту здійснюється за цільовим призначенням, протягом шести місяців з дати їх отримання (зарахування на рахунок отримувача); реалізація самого бізнес-плану здійснюється протягом строку, визначеному в ньому (п. 2, п. 3 Договору мікрогранту).

З наявних матеріалів справи, які надані сторонами, вбачається, що строк реалізації самого бізнес-плану є середньостроковим (1-3 роки).

2.6. Передовсім, обов`язковою умовою Договору мікрогранту є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць у значенні, наведеному в абзаці третьому пункту 20 Порядку №738, та працевлаштування на них осіб на строк не менше як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проєкту.

Тож, згідно матеріалів даної справи, відповідач зобов`язався створити 2 робочі місця, про що свідчать дані Заявки про приєднання.

2.7. Зобов`язаннями відповідача за Договором мікрогранту є, зокрема:

- використати кошти мікрогранту для реалізації бізнес-плану на умовах, визначених порядком та цим договором;

- виконати обов`язкову умову визначену Порядком;

- з метою здійснення моніторингу та контролю виконання умов цього договору надавати ДЦЗ (відповідному регіональному, міському, районному, міському районному центру зайнятості або відповідній філії регіональних центрів зайнятості) доступ до місця провадження господарської діяльності отримувача відповідно до вимог порядку, а також необхідну інформацію та документи, зокрема стосовно сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та створення робочих місць тощо;

- повернути до Уповноваженого банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту, суму отриманого мікрогранту в повному обсязі у разі невиконання обов`язкової умови (ч. 2 розділу VI Договору мікрогранту).

2.8. Також згідно умов Договору мікрогранту, Державний центр зайнятості має право через регіональні, міські, районні, міські районні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості, а також із залученням відповідних центральних та/або місцевих органів влади (у разі необхідності), здійснювати моніторинг та контроль виконання умов договору (зокрема, шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача) відповідно до Порядку; вимагати від отримувача необхідну інформацію та документи, зокрема, стосовно сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та створених робочих місць; вимагати повернення мікрогранту та розірвати цей договір у випадках, передбачених його умовами (п. 4 р. VI Договору мікрогранту).

2.9. Відповідно до виписки наданої АТ «Ощадбанк», 28.12.2023 на рахунок відповідача зараховано кошти мікрогранту в розмірі 250 000,00 грн.

2.10. Відповідачем було створено 2 робочі місця менеджера проєкту, з характером роботи постійний, віддалено, про що свідчить Звітність Інформація про попит на робочу силу (вакансії) від 21.06.2024 та від 10.01.2025 за Формою №3-ПН, затвердженою наказом Міністерства економіки України від 12.04.2022 №827-22.

2.11. Проте, в подальшому, при проведенні позивачем перевірки дотримання умов Договору мікрогранту 27.06.2024, за участю відповідача, встановлено обставини використання відповідачем коштів мікрогранту в сумі 236 363,00 грн, за якими позивач виклав наступні висновки: забезпечення цільового використання коштів мікрогранту та недотримання вимог пункту 20 Порядку, стоcовно виконання обов`язкової умови Договору мікрогранту в частині створення робочих місць та працевлаштування на них працівників в чисельності 2 особи.

Про зазначені обставини, позивачем складено Акт б/н перевірки дотримання умов Договору мікрогранту від 27.06.2024.

Даний акт підписано відповідачем у справі з наданням відповідних пояснень про те, що працевлаштування осіб не відбулося з незалежних від нього причин.

2.12. В подальшому, 16.07.2024, при проведенні позивачем перевірки дотримання умов Договору мікрогранту за участю відповідача, було встановлено: станом на 15.07.2024 кошти мікрогранту використано в сумі 249 809,00 грн. За результатами моніторингового огляду за період з 28.12.2023 по 26.06.2024 встановлено цільове використання коштів в сумі 236 363,00 грн та за період з 27.06.2024 по 15.07.2024 - цільове використання коштів в сумі 13 446,00 грн. Кошти в сумі 191,00 грн, списано з рахунку і повернуто Ощадбанком як невикористану суму мікрогранту.

А також встановлено невиконання відповідачем обов`язкової умови Договору мікрогранту, зокрема не працевлаштовано двох осіб.

За результатами встановлених перевіркою обставин позивач виклав ті ж самі висновки, що й у попередньому Акті: забезпечення цільового використання коштів мікрогранту та недотримання вимог пункту 20 Порядку, стоcовно виконання обов`язкової умови Договору мікрогранту в частині створення робочих місць та працевлаштування на них працівників в чисельності 2 особи.

Про зазначені обставини, позивачем складено Акт б/н перевірки дотримання умов Договору мікрогранту від 16.07.2024.

Даний акт також підписано відповідачем у справі з наданням відповідних пояснень, про те що працевлаштування осіб не відбулося з незалежних від нього причин, зокрема: відсутність претендентів на оголошені вакансії та інше.

2.13. Докази працевлаштування відповідачем працівників в чисельності 2 особи в матеріалах даної справи відсутні.

2.14. Згідно з Наказом від 08.08.2024 Про результати перевірки дотримання обов`язків умов мікрогранту №542 Полтавського обласного центру зайнятості, вирішено повідомити відповідача про прийняте рішення та необхідність повернення коштів мікрогранту, шляхом надіслання йому листа з пропозицією добровільно повернути кошти в сумі 249 809,00 грн.

Таке повідомлення було направлене відповідачу 13.08.2024 за вих. № 16/13/1782-24 рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримане ним 15.08.2024 (а. с. 49).

2.15. На момент розгляду даної справи судом кошти в сумі 249 809,00 грн відповідачем не повернуті.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 249 809,00 грн, у зв`язку з невиконання ним обов`язкової умови Договору мікрогранту

3.2. Юридичними підставами позову є Закон України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні», Порядок надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 червня 2022 року № 738.

3.3. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача щодо повернення суми мікрогранту.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач просить не застосовувати вимоги Положення про повернення отриманого гранту, оскільки він не працевлаштував двох осіб на створені ним робочі місця у зв`язку з об`єктивною ситуацією на ринку праці України, яка склалася через військову агресію.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.01.2024 з урахуванням малозначності цієї справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи без повідомлення сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву та заперечень, позивачу відповіді на відзив.

5.2. Згідно довідки про доставку електронного листа, позивач отримав ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в електронному вигляді 15.01.2025 о 13:16 год., відповідач - 23.01.2025, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

5.3. Від відповідача у справі 03.02.2025 надійшов відзив на позовну заяву.

5.4. Крім цього, відповідач у відзиві просить проводити розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Розглядаючи дане клопотання, суд не вбачає підстав для його задоволення.

Так, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З матеріалів даної справи суд вбачає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання, а сума стягнення не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В свою чергу, відповідач наділений правом подавати докази у справі. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що таке право відповідача реалізовано шляхом подання ним відзиву. Разом з тим, суд враховує те, що жодного доказу на спростування аргументів позивача відповідачем не надано.

Отже, за наведених обставин, суд відмовляє у задоволені клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

5.5. Від позивача у справі 10.02.2025 на адресу суду надійшла відповідь на відзив.

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи порушені відповідачем умови укладеного Договору? Якщо умови Договору порушені, які правові наслідки для нього настають?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач - негативну.

Суд ухвалюючи рішення у даній справі суд виходить з наступного.

Доказами, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НАЯВНІСТЬ ПІДСТАВ ДЛЯ ЗАДОВОЛЕННЯ ПОЗОВУ.

7.1. Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що відповідач не виконав обов`язкової умови Договору мікрогранту в зв`язку чим зобов`язаний повернути кошти в сумі 249 809,00 грн отримані в якості мікрогранту.

7.2. Передусім суд зазначає, що спірні правовідносини між сторонами врегульовані Законом України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» (надалі - Закон) та Порядком № 738.

7.3. Державна підтримка надається суб`єктам малого і середнього підприємництва, які відповідають критеріям, встановленим частиною третьою статті 55 Господарського кодексу України. Державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Програми державної підтримки розробляються та впроваджуються спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва із залученням інших центральних органів виконавчої влади та громадських організацій, що представляють інтереси суб`єктів малого і середнього підприємництва. Державні програми підтримки затверджуються КМУ в установленому законом порядку ч. 1, 2 ст. 12 Закону).

7.4. Надання фінансової державної підтримки здійснюється спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, іншими органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, Українським фондом підтримки підприємництва та іншими загальнодержавними фондами, регіональними та місцевими фондами підтримки підприємництва. Фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів (ст. 16 Закону).

Так, основними видами фінансової державної підтримки є: 1) часткова компенсація відсоткових ставок за кредитами, що надаються на реалізацію проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва; 2) часткова компенсація лізингових, факторингових платежів та платежів за користування гарантіями; 3) надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) надання кредитів, у тому числі мікрокредитів, для започаткування і ведення власної справи; 5) надання позик на придбання і впровадження нових технологій; 6) компенсація видатків на розвиток кооперації між суб`єктами малого і середнього підприємництва та великими підприємствами; 7) фінансова підтримка впровадження енергозберігаючих та екологічно чистих технологій; 8) інші види не забороненої законодавством фінансової державної підтримки.

Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.

7.5. В свою чергу, метою надання безповоротної державної допомоги у формі мікрогрантів є сприяння зайнятості населення, створення або розвиток власного бізнесу.

Джерелами фінансування надання мікрогрантів отримувачам є кошти: Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд); державного бюджету, у тому числі кошти, що надходять на рахунок Мінекономіки "Фонд підтримки малого та середнього бізнесу", відкритий у Національному банку, на який зараховуються добровільні внески (благодійні пожертви) від фізичних та юридичних осіб приватного права та/або публічного права в національній та іноземній валюті (п. 1 Порядку № 738).

Надання передбачених цим Порядком мікрогрантів може здійснюватися разом з державною підтримкою, яка може надаватися відповідно до законодавства місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, військовими адміністраціями на підставі регіональних та місцевих програм розвитку малого і середнього підприємництва за рахунок коштів місцевих бюджетів. З метою спільного надання державної підтримки, передбаченої цим Порядком і регіональними та місцевими програмами розвитку малого і середнього підприємництва, Державний центр зайнятості укладає договори про співробітництво з відповідними місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, військовими адміністраціями, в яких визначаються основні умови виконання зазначених регіональних та місцевих програм.

Головним розпорядником бюджетних коштів є Мінекономіки. Розпорядником коштів Фонду є Державний центр зайнятості.

Розмір мікрогранту, який надається одному отримувачу, визначається відповідно до його запиту, але не менше 50000 гривень та не перевищує: 75000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача зареєструватися фізичною особою - підприємцем; 150000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити одне робоче місце після отримання мікрогранту та прийняття на нього працівника на умовах, визначених цим Порядком; 250000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників на умовах, визначених цим Порядком (п. 4 Порядку № 738).

Надання мікрогрантів за рахунок джерел, передбачених абзацом сьомим пункту 1 цього Порядку, здійснюється Мінекономіки через АТ "Ощадбанк" (уповноважений банк) на підставі рішень Державного центру зайнятості, включених до подання про надання мікрогрантів (далі - подання), відповідно до договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості (далі - договір про взаємодію 1) (п. 6 Порядку № 738).

Рішення про надання мікрогранту приймається Державним центром зайнятості протягом 15 робочих днів з дня кінцевого строку подання заяв на основі інформації уповноваженого банку, яка включає результати перевірки ділової репутації отримувача та відомостей, зазначених у заяві, а також оцінку співбесіди з отримувачем, проведеної регіональними центрами зайнятості, та документальне підтвердження отримувачем відсутності даних щодо наявності судових справ, відкритих виконавчих проваджень, арешту/конфіскації майна (активів) у разі отримання таких даних з автоматизованих систем та відсутності податкового боргу станом на 1 число місяця, в якому подається заява. Порядок обміну та передачі документів між уповноваженим банком та Державним центром зайнятості визначається договором про взаємодію (п. 17 Порядку № 738).

7.6. Обов`язковою умовою договору мікрогранту, крім надання мікрогранту отримувачам, визначеним абзацом другим пункту 4 цього Порядку, є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 цього Порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту.

Під виконанням обов`язкової умови щодо створення робочих місць у цьому Порядку слід розуміти створення робочих місць понад штатну чисельність працівників на дату подання заяви на отримання мікрогранту або створення робочих місць у зв`язку з утворенням нового суб`єкта господарювання.

При цьому, для виконання отримувачем обов`язкової умови договору щодо працевлаштування міський, районний, міськрайонний центр зайнятості, філія регіонального центру зайнятості (далі - центр зайнятості) за місцем укладення договору мікрогранту інформує суб`єкта господарювання про можливість укомплектування робочих місць особами з числа зареєстрованих безробітних. Центр зайнятості та суб`єкт господарювання вживають спільних заходів для добору працівників із числа зареєстрованих безробітних.

За відсутності у центрі зайнятості зареєстрованих безробітних, які можуть бути працевлаштовані на робочі місця, створені суб`єктом господарювання, комплектування таких робочих місць здійснюється суб`єктом господарювання самостійно (п. 20 Порядку № 738).

У разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема нестворення отримувачем робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на його рахунок та непрацевлаштування на них осіб згідно з умовами цього Порядку, сума мікрогранту протягом одного місяця після закінчення такого шестимісячного періоду повертається отримувачем у повному обсязі уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.

7.7. Так, з обстави даної справи вбачається укладення Договору мікрогранту на зазначених передумовах відповідачем у справі, шляхом подання ним Заяви приєднання (п. 2.3. даного Рішення).

В подальшому, відповідач, 28.12.2023, отримав мікрогрант в сумі 250 000,00 грн (п. 2.9. цього Рішення).

Таким чином, головними обов`зками відповідача були - створення двох робочих та подальше працевлаштування осіб на створені робочі місця шляхом вживання спільних заходів з Центром зайнятості, а за відсутності в Центрі зайнятості зареєстрованих безробітних укомплектувати робочі місця самостійно.

Такі обов`язки відповідач мав виконати у строк протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку, тобто до 28.06.2024.

7.8. Відповідно до положень пункту 21 Порядку № 738 Державний центр зайнятості через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості здійснює моніторинг та контроль за виконанням умов договору мікрогранту, зокрема шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача, протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку або до повного виконання обов`язкової умови договору мікрогранту, визначеної абзацом третім пункту 20 цього порядку.

У разі несвоєчасного та/або неповного виконання пункту 20 цього Порядку і цього пункту сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється Державним центром зайнятості та/або регіональним центром зайнятості у судовому порядку.

7.9. Так, з обставин справи вбачається, що хоч відповідач і виконав свій обов`язок по створенню двох робочих місць, що вбачається з матеріалів справи (п. 2.10 даного Рішення), проте працевлаштування осіб на вказані робочі місця не відбулося, що свідчить про невиконання зобов`язань за Договором мікрогранту.

7.10. Насамперед, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України та ст.173 ГК України).

Зобов`язання виникають зокрема з договорів (ст. ст. 11, 509 ЦК України).

Зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України ).

7.11. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. ст. 610, 611 ЦК України).

7.12. Відповідно до умов Договору мікрогранту, у разі невиконання отримувачем обов`язкової умови він повертає до Уповноваженого банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту, суму отриманого мікрогранту в повному обсязі (п. 6. Договору мікрогранту).

Таким чином, сторони договору встановили відповідальність за невиконання умов договору шляхом повернення суми мікрогранту в повному обсязі.

Серед іншого, сторони узгодили, що у разі несвоєчасного та/або неповного виконання пунктів 20 і 21 цього Порядку сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється Державним центром зайнятості та/або регіональним центром зайнятості у судовому порядку.

7.13. За наведених обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. З урахуанням того, що кошти в сумі 191,00 грн, списано з рахунку і повернуто Ощадбанком як невикористану суму мікрогранту, з відповідача підлягає стягненню сума коштів в розмірі 249 809,00 грн.

7.14. Разом з тим, суд відхиляє доводи відповідача про те, що з моменту надання інформації Полтавському обласному центру зайнятості про потребу у працівниках, до нього не було направлено жодного кандидата, які б відповідали вимогам відкритих вакансій для їх офіційного працевлаштування, а його самостійний пошук не дав позитивних результатів.

Проте, такі твердження відповідача не свідчать про сумлінність здійснення ним відповідних дій спрямованих на виконання умов Договору мікрогранту, адже саму інформацію про наявність двох вакансій він направив до центру зайнятості 21.06.2024 (п. 2.10. даного Рішення), тобто за сім днів до закінчення визначеного для нього строку для виконання обов`язку з працевлаштування двох осіб. При тому, що попередній період відповідачем не вживалися жодні заходи для добору працівників із числа зареєстрованих безробітних, про що свідчить відсутність відповідних доказів у справі.

Крім того, попри те, що за відсутності у центрі зайнятості зареєстрованих безробітних, відповідач повинен здійснювати комплектування таких робочих самостійно, відповідачем не надано будь-яких доказів про те, що ним сумлінно вживалися відповідні заходи.

В такому випадку це могли б бути, публікації відповідних вакансій на інтернет ресурсах з працевлаштування, докази подання чи відсутності подання заявок претендентами на такі вакансії через відповідні інтернет ресурси з працевлаштування, докази проведення співбесід, заповнення анкет, тощо.

За наведених обставин, не приймаються судом й аргументи про те, що невиконання відповідачем обов`язку з працевлаштування пов`язано із воєнним станом в Україні, адже реалізація програми, за якою відповідач отримав мікрогрант, відбувалася саме в умовах режиму воєнного стану, про що відповідач був обізнаний.

8. СУДОВІ ВИТРАТИ.

8.1. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 3 747,13 грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Городова Юрія Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 ; адреса згідно даних ВПО: вул. Шевченко, 119, м. Полтава, 36039) на рахунок Акціонерного товариства «Ощадбанк» 249 809,00 грн мікрогранту (отримувач: АТ «Ощадбанк», код отримувача 00032129, надавач платіжних послуг отримувача: АТ «Ощадбанк», рахунок отримувача: НОМЕР_2 ).

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Городова Юрія Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 ; адреса згідно даних ВПО: вул. Шевченко, 119, м. Полтава, 36039) на користь Полтавського обласного центру зайнятості (, вул. Сінна, 45, м. Полтава, Полтавська область, 36039) 3747,13 грн судового збору.

4. Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.03.2025.

Суддя Юлія БАЙДУЖ