ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"10" березня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/281/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.,

розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1

до Оліївської сільської ради

про визнання незаконним та скасування державної реєстраційної дії щодо змін у складі керівника та членів правління Обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство "Вільське",

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Оліївської сільської ради про визнання незаконним та скасування державної реєстраційної дії щодо змін у складі керівника та членів правління Обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство "Вільське", здійсненої державним реєстратором Оліївської об`єднаної територіальної громади на підставі протоколу загальних зборів від 01.06.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані проведенням реєстраційної дії з порушенням чинного законодавства та статуту кооперативу, що призвело до незаконного внесення змін до реєстру юридичних осіб та порушення прав членів кооперативу.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та розглянувши додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі, з огляду на таке.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, такі складові як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожен із процесуальних кодексів установлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Відповідно до частин другої та третьої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Предметна і суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена у статті 20 ГПК України.

Так, у п.3 та п.13 ч.1 ст.20 ГПК України закріплено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

- вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом цього позову є визнання незаконним та скасування державної реєстраційної дії щодо змін у складі керівника та членів правління Обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство "Вільське", здійсненої державним реєстратором Оліївської об`єднаної територіальної громади на підставі протоколу загальних зборів від 01.06.2024, а відповідачем заявник визначив Оліївську сільську раду.

Водночас, як зазначено вище, позовна вимога щодо реєстраційних дій може заявлятись до господарського суду тільки як похідна у спорі, що виник з корпоративних відносин, однак у рамках даного позову позивач не заявив будь-яких вимог з метою вирішення спору з корпоративних відносин. При цьому позовні вимоги обґрунтовані тим, що державний реєстратор, в порушення вимог ч.1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", не здійснила перевірку відповідності поданих документів чинному законодавству та статуту кооперативу, зареєструвала зміни на підставі документів, що містять завідомо неправдиві відомості, та перевищила свої службові повноваження, що містить ознаки злочину, передбаченого ст. 365 КК України. Вказує, що на підставі наведених фактів реєстраційна дія має бути скасована через її невідповідність законодавству.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що цей спір не є корпоративним і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За вказаних обставин у відкритті провадження у справі необхідно відмовити, оскільки позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно з ч.3,4 ст.175 ГПК України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Керуючись ст. 175, 234 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Ухвалу підписано 10.03.2025

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи;

2 - заявнику - ухвала + позовна заява з додатками (рек. з повід.).