ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"11" березня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/47/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді: Кравець С.Г.,

розглянувши заяву Народицької селищної ради №121вих/25 від 03.03.2025 про поновлення

строку на подання зустрічного позову та матеріали зустрічної позовної заяви Народицької

селищної ради №122вих/25 від 03.03.2025

до: Кабінету міністрів України

про визнання відсутнім права державної власності на земельні ділянки

у справі за позовом: Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури в інтересах

держави в особі Кабінету Міністрів України

до: 1) Народицької селищної ради Коростенського району Житомирської області

2) Народицької селищної військової адміністрації Коростенського району Житомирської

області

за участю у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на

стороні позивача:

1) Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України

2) Національної академії наук України

3) Міністерства аграрної політики та продовольства України

4) Державної інспекції ядерного регулювання України

5) Державного агентства України з управління зоною відчуження

6) Державної екологічної інспекції України

7) Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту

споживачів

8) Житомирської обласної ради

9) Житомирської обласної військової адміністрації

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками шляхом

скасування державної реєстрації права та зобов`язання повернення земельних ділянок.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/47/24 за позовом Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Народицької селищної ради Коростенського району Житомирської області та Народицької селищної військової адміністрації Коростенського району Житомирської області за участю у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1) Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, 2) Національної академії наук України, 3) Міністерства аграрної політики та продовольства України, 4) Державної інспекції ядерного регулювання України, 5) Державного агентства України з управління зоною відчуження, 6) Державної екологічної інспекції України, 7) Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, 8) Житомирської обласної ради, 9) Житомирської обласної військової адміністрації про усунення перешкоди державі в особі Кабінету Міністрів України у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками шляхом:

1. Скасування державної реєстрації права комунальної власності Народицької селищної ради Коростенського району Житомирської області на земельні ділянки загальною площею 359,2962 га з кадастровим номером 823786600:08:000:0328 площею 83,4397 га; з кадастровим номером :02:002:0001 площею 39,5866 га; з кадастровим номером :02:000:0008 площею 30,834 га; з кадастровим номером :05:000:0001 площею 88,2761 га, з кадастровим номером :06:000:0059 площею 117,1598 га.

2. Зобов`язання Народицької селищної ради, Народицької селищної військової адміністрації повернути державі в особі Кабінету Міністрів України земельні ділянки:

з кадастровим номером :08:000:0328 площею 83,4397 га;

з кадастровим номером :02:002:0001 площею 39,5866 га;

з кадастровим номером :02:000:0008 площею 30,834 га;

з кадастровим номером :05:000:0008 площею 3,6340 га;

з кадастровим номером :05:000:0007 площею 69,9862 га;

з кадастровим номером :05:000:0006 площею 14,6559 га;

з кадастровим номером :06:000:0065 площею 68,3952 га;

з кадастровим номером :06:000:0066 площею 48,7646 га.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні земельні ділянки належать до земель зони безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, власником яких є держава Україна в особі Кабінету Міністрів України, а тому державна реєстрація права комунальної власності за Народицькою селищною радою на спірні земельні ділянки є незаконною.

Ухвалою суду від 07.03.2025, серед іншого, продовжено строк підготовчого провадження, застосувавши ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено розгляд справи у підготовчому провадженні на 27.03.2025.

07.03.2025 через канцелярію суду представником Народицької селищної ради Коростенського району Житомирської області подано зустрічну позовну заяву №121вих/25 від 03.03.2025 до якої додано заяву №121вих/25 від 03.03.2025 про поновлення строку на подання зустрічного позову.

Народицька селищна рада у зустрічній позовній заяві просить суд визнати відсутнім право державної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :08:000:0328 площею 83,4397 га; :02:002:0001 площею 39,5866 га; :02:000:0008 площею 30,834 га; :05:000:0001 площею 88,2761 га; :06:000:0059 площею 117,1598 га.

В обґрунтування зустрічного позову Народицька селищна рада посилається на те, що межі зон радіоактивного забруднення за межами населених пунктів не установлені Кабінетом Міністрів України; докази того, що спірні земельні ділянки за щільністю забруднення ґрунту ізотопами цезію та/або стронцію, та/або плутонію відносяться до зони безумовного (обов`язкового) відселення, відсутні, а тому відсутні правові підстави відносити спірні земельні ділянки до зони безумовного (обов`язкового) відселення. Враховуючи наведене, відповідно до частини 4 ст.84 ЗК України, спірні земельні ділянки не належать до земель державної власності. Заявник зазначає, що даний позов взаємопов`язаний із первісним позовом, оскільки вимоги обох позовів виникають з одних правовідносин, а саме щодо права власності на спірні земельні ділянки.

Розглянувши подані Народицькою селищною радою заяву від 03.03.2025 про поновлення строку на подання зустрічного позову та матеріали зустрічного позову, оцінюючи наведені аргументи та положення чинного законодавства в сукупності, господарський суд дійшов висновку про відмову в їх задоволенні з таких підстав.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим кодексом.

Частиною 1 статті 180 ГПК України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до частини 8 статті 165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Отже, право на подання зустрічного позову може бути реалізовано виключно у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії (подібні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 06.12.2023 у справі №918/604/23, від 16.09.2024 у справі №917/321/24, від 21.10.2024 у справі №914/3445/23, від 16.01.2025 у cправі № 908/1931/22 (908/3376/23)).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 29.01.2024 про відкриття провадження у справі №906/47/24 відповідачам-1,2 встановлено строк на подання письмових відзивів на позовну заяву - 15 днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвалу суду від 29.01.2024 у справі №906/47/24 було направлено у електронний кабінет Народицької селищної ради. Дана ухвала доставлена до електронного кабінету відповідача-1 - 29.01.2024 о 18:16, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Отже, процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву та зустрічного позову закінчився 14.02.2024 (включно). Тобто, в цей строк відповідач-1 мав можливість подати зустрічну позовну заяву. Однак, останній таким правом, в установлений судом строк, не скористався.

Зустрічну позовну заяву №122вих/25 від 03.03.2025 подано Народицькою селищною радою 07.03.2025, тобто поза межами строку, встановленого на вчинення відповідної процесуальної дії.

Приписи частини 3 ст.13 ГПК України встановлюють, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 118 ГПК України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Народицька селищна рада в обґрунтування поданої заяви №121вих/25 від 03.03.2025 про поновлення строку на подання зустрічного позову посилається на те, що рада з об`єктивних причин не мала можливості подати зустрічний позов у строк для подання відзиву, оскільки, станом на лютий 2024 року, у її розпорядженні були відсутні докази того, що межі зон радіоактивного забруднення за межами населених пунктів не установлені Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог і порядку, визначених Законом України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вказує, що майже всі докази, які покладені в основу зустрічного позову, датовані вже після лютого 2024 року. Окрім того, Північно-західний апеляційний господарський суд у постанові від 09.01.2025 у справі №906/1419/23 зазначив, що з огляду на норму ч.5 ст.2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", належним і допустимим доказом установлення меж зон є відповідне рішення уповноваженого органу, яким є Кабінет Міністрів України, прийняте у відповідності до визначеної законом адміністративної процедури. Також Північно-західний апеляційний господарський суд у постанові від 13.01.2025 у справі №906/47/24 зазначив, що законодавством визначено особу, котра визначає межі територій, які зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи - Кабінет Міністрів України. На переконання заявника, підстави для подання зустрічного позову стали існувати вже в січні 2025 року, у зв`язку з чим Народицька селищна рада просить суд поновити строк на подання зустрічного позову у справі №906/47/24.

Розглядаючи вищевказану заяву суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність.

Статтями 42, 46 ГПК України визначено, що сторони у справі користуються рівними процесуальними правами, серед яких право на подання заяв та клопотань. Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За змістом частини 1 статті 119 ГПК України суд поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом можливе, якщо суд визнає причини його пропуску поважними.

Вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі №904/5995/16.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні ст. 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому з огляду на вимоги статті 13, 74 ГПК України заявник повинен довести обставини, на які він посилається як на поважні причини пропуску встановленого законом строку, шляхом подання відповідних доказів. Без доведення заявником таких обставин підстави для поновлення пропущеного строку та розгляду відповідної заяви у суду відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.12.2022 у справі № б3/081-12/24.

Розглянувши заяву Народицької селищної ради №121вих/25 від 03.03.2025 про поновлення строку на подання зустрічного позову, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, оскільки заявником не наведено змістовних і вагомих доводів щодо вчинення останнім всіх необхідних і можливих заходів, які об`єктивно вказували б на наявність непереборних обставин, що заважали йому вчасно підготувати і подати зустрічний позов; не надано доказів того, що перешкоди у зібранні і поданні відповідних доказів були об`єктивними і непередбачуваними, спричинені затримкою інших органів, установ, у яких вони витребовувались.

Крім того, суд враховує приписи ГПК України якими передбачено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.4 ст. 80 ГПК України, чого відповідачем-1 зроблено не було.

Частиною 6 статтею 180 ГПК України передбачено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (постанова Верховного суду від 07.08.2020 у справі №754/10996/19).

За таких обставин, враховуючи, що зустрічний позов подано відповідачем-1 з порушенням вимог частини 1 статті 180 ГПК України, а заяву про поновлення строку для подання зустрічного позову суд визнав необґрунтованою, зустрічна позовна заява Народицької селищної ради №122вих/25 від 03.03.2025 підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 46, 119, 180, 234-235 ГПК України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Народицької селищної ради №121вих/25 від 03.03.2025 про поновлення строку на подання зустрічного позову - відмовити.

3. Зустрічну позовну заяву Народицької селищної ради №122вих/25 від 03.03.2025 до Кабінету міністрів України про визнання відсутнім права державної власності на земельні ділянки та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 11.03.2025 та може бути оскаржена.

Суддя Кравець С.Г.

Направити:

1 - Народицькій селищній раді (; 11401, Житомирська обл., Коростенський р-н, смт Народичі, вул. 1 Травня, 15) (рек.) + зустрічна позовна заява з додатками;

2. представнику заявника - електронний кабінет.