ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" лютого 2025 р. Справа№ 920/1061/23(920/886/24)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представників сторін:

від позивача: Спиридонов А.А. в режимі відеоконференції

відповідач: ОСОБА_1. особисто в режимі відеоконференції

від відповідача: Ткач В.М. в режимі відеоконференції

від відповідача: Приходько А.С. на підставі доручення

розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024

у справі №920/1061/23(920/886/24) (суддя Яковенко В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт"

до ОСОБА_1

про стягнення 7 974,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ТОВ "ШП "Харківенергоремонт" звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 7974,14 грн. заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 23.11.2023 по 30.04.2024, з яких: 7829,88 грн. основний борг, 90,99 грн. інфляційні втрати, 53,27 грн. 3% річних, а також судовий збір в сумі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу в період з 23.11.2023 по 30.04.2024, що підтверджується розрахунками заборгованості за використану теплову енергію за вказаний період, актами приймання теплоносія та актами перевірки роботи системи опалення, показанням теплового лічильника на загальну суму 7974,14 грн.

Відповідачем, в свою чергу, не було сплачено вартість наданої послуги з постачання теплової енергії за вказаний вище період, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 24.07.2024 прийнято позовну заяву ТОВ "ШП "Харківенергоремонт" до розгляду у відокремленому провадженні в межах провадження у справі №920/1061/23 банкрутство ТОВ "ШП "Харківенергоремонт"; справу № 920/1061/23(920/886/24) прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

За наслідками розгляду заявлених позовних вимог рішенням Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 у справі №920/1061/23 (920/886/24) позов задоволено повністю; присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт"7829,88 грн. заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 23.11.2023 по 30.04.2024, 90,99 грн. інфляційних втрат, 53,27 грн. 3% річних та 2422,40 грн. судового збору.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачу надавались та ним споживались житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії, в тому числі теплової енергії, витраченої на загально будинкові потреби опалення будинку, однак оплата здійснена не була.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 року у справі №920/1061/23(920/886/24) та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

За твердженням скаржника, в матеріалах справи відсутні докази та факти надання послуг з постачання теплової енергії для опалень місць загального користування, їх отримання та споживання відповідачем, а відтак нарахована заборгованість є неправомірною. Крім того, апелянт зазначає, що договір про надання послуг з постачання теплової енергії між сторонами взагалі не укладався.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Мальченко А.О., судді: Агрикова О.В., Козир Т.П.

29.10.2024 головуючим суддею Мальченко А.О.,суддями Агриковою О.В., Козир Т.П. заявлено самовідвід у справі №920/1061/23(920/886/24), який мотивовано наявністю обставин, які виключають можливість участі вказаних суддів у розгляді даної апеляційної скарги, за наслідками розгляду якого ухвалою суду від 29.10.2024 року вказану заяву про самовідвід у справі №920/1061/23(920/886/24) задоволено, а матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії згідно положень ГПК України.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 у справі №920/1061/23 (920/886/24) передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., судді: Пантелієнко В.О., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 04.11.2024 вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 у справі №920/1061/23(920/886/24), повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/1061/23 (920/886/24).

14.11.2024 року супровідним листом Господарського суду Сумської області №920/1061/23(920/886/24)/352 від 08.11.2024 року витребувані матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 року справі №920/1061/23(920/886/24) залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів на підтвердження відправлення копії цієї скарги і доданих до неї документів позивачу - ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" або його представнику Будашному М.С., а також поданням апеляційної скарги після закінчення строків, установлених ст.256 ГПК України, та без клопотання про поновлення цих строків, з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Копію ухвали суду від 14.11.2024 направлено на адресу скаржника 19.11.2024 та відповідно до штрихкодового ідентифікатору 173 отримано ОСОБА_1 особисто 28.11.2024 року.

Відтак, граничний строк подання до суду клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, з урахуванням вихідних днів, є 09.12.2024 року.

30.11.2024, згідно відомостей на конверті, тобто в межах встановленого судом строку, скаржником надано докази на підтвердження відправлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів представнику позивача - Будашному М.С., а також подано заяву про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Ухвалою суду 09.12.2024 року поновлено ОСОБА_1 строк для подання апеляційної скарги, звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 року у справі №920/1061/23(920/886/24), відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 року у справі №920/1061/23(920/886/24), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 13.02.2025 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

25.12.2024 через відділ документального забезпечення суду засобами поштового зв`язку від скаржника надійшли заперечення на відзив, заява про надання безоплатної вторинної правової допомоги та заява про участь в судовому засіданні 13.02.2025 в режимі відеоконференції, проведення якого просить доручити Шосткинському міськрайонному суду Сумської області.

Слід зазначити, що головуючий суддя Остапенко О.М. з 20.12.2024 по 13.01.2025 року перебував у відпустці.

Ухвалою суду від 16.01.2025 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні 13.02.2025 року в режимі відеоконференції у приміщенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області.

22.01.2025 року через відділ документального забезпечення суду засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення доказів, а також заява про її участь та клопотання про участь її представника в судовому засіданні 13.02.2025 року в режимі відеоконференції, проведення якого просить доручити Новгород-Сіверському районному суду Чернігівської області, за наслідками розгляду якого ухвалою суду від 27.01.2025 року вищевказане клопотання було задоволено та призначено проведення судового засідання 13.02.2025 року в режимі відеоконференції.

06.02.2025 року через відділ документального забезпечення суду засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 надійшли клопотання про надання доказів отримання позовної заяви та заява про незаконність відзиву ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" на апеляційну скаргу.

06.02.2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшли дві ідентичні за змістом заяви про участь його представника в судовому засіданні 13.02.2025 року в режимі відеоконференції, проведення якого просить забезпечити поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, за наслідками розгляду якої ухвалою суду від 11.02.2025 року заяву задоволено, розгляд справи призначено в режимі відеоконференції за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У зв`язку з перебуванням судді Пантелієнко В.О. у відпустці витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2025 року для розгляду справи №920/1061/23(920/886/24) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 12.02.2025 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №920/1061/23(920/886/24) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2024 року.

В судове засідання 13.02.2025 в режимі відеоконференції з`явились представник позивача, відповідач особисто та його представник, а також представник відповідача безпосередньо у приміщення суду.

Розглянувши в судовому засіданні заяви відповідача про надання вторинної правової допомоги, про забезпечення доказів та клопотання про надання доказів отримання відповідачем позову, заслухавши позиції учасників судового процесу з цього приводу, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Щодо заяви про надання вторинної правової допомоги суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про безоплатну правничу допомогу" право на безоплатну правничу допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правничу допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правничу допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 13 наведеного закону безоплатна вторинна правнича допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правнича допомога включає такі види правничих послуг:

1) захист;

2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами;

3) складення документів процесуального характеру.

В силу приписів п. 16 ч. 1 ст. 14 закону право на безоплатну вторинну правничу допомогу згідно з цим Законом та іншими законами мають, зокрема, громадяни України, які проживають на тимчасово окупованій території або на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), - на правничі послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону, з питань, пов`язаних із захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (у тому числі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно або його знищення, пошкодження) у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації та тимчасовою окупацією території України.

Разом з тим, згідно ст. 15 названого закону, суб`єктами надання безоплатної вторинної правничої допомоги в Україні є:

1) центри з надання безоплатної правничої допомоги;

2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу.

Статтею 16 Закону визначено, що Міністерство юстиції України утворює регіональні (республіканський (Автономної Республіки Крим), обласні, Київський та Севастопольський міські), місцеві (районні, міжрайонні, міські, міськрайонні, міжрайонні та районні у містах) та міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) центри з надання безоплатної правничої допомоги. Центри з надання безоплатної правничої допомоги є територіальними відділеннями Координаційного центру з надання правничої допомоги і утворюються з урахуванням потреб відповідних адміністративно-територіальних одиниць та забезпечення доступу осіб до безоплатної правничої допомоги.

Звернення про надання одного з видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, або їх представниками до центру з надання безоплатної правничої допомоги в письмовій формі за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи або за місцезнаходженням органу, що здійснює дізнання, досудове розслідування, суду, слідчого судді, що розглядають справу (ч. 1 ст. 18 Закону).

Таким чином, оскільки Північний апеляційний господарський суд не є Центром з надання безоплатної правничої допомоги, судова колегія, яка розглядає дану справу, не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про надання їй вторинної правової допомоги, оскільки остання звернулась не до відповідного органу, уповноваженого розглядати такі звернення.

Більш того, в судовому засіданні 13.02.2025 року брав участь представник відповідача Приходько А.С. згідно доручення для надання безоплатної вторинної допомоги від 04.02.2025 року № 559/2025-3769658, виданого на підставі наказу Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, що свідчить про реалізацію ОСОБА_1 свого права на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги та додатково підтверджує відсутність підстав для задоволення поданої суду заяви.

Щодо заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів, в якій остання просить надати її докази сплати позивачем судового збору у даній справі, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 ГПК України).

У відповідності до ч.1 ст.81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Частинами 2 та 3 ст. 110 ГПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 111 ГПК України у заяві про забезпечення доказів зазначаються, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Необхідною умовою для забезпечення доказів є наявність підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Забезпечення доказів - це механізм збору доказів, що гарантує збереження доказів, необхідних для підтвердження певних обставин у справі. При цьому збереження доказів зумовлене існуванням обставин, які свідчать про можливу втрату таких доказів або ускладнення чи неможливість їх подання.

Заяву про забезпечення доказів відрізняє від звичайного клопотання про виклик свідка, витребування доказу чи призначення експертизи те, що у ній необхідно вказати на ті обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. Саме ці обставини зумовлюють необхідність забезпечення доказів, щоб вони все-таки змогли бути використані для з`ясування обставин у справі.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Заявник повинен довести наявність підстав, що подача відповідних доказів стане згодом неможливою або утрудненою. Суд не може вжити заходи по забезпеченню доказів лише на підставі міркувань учасника, що носять характер припущень.

Подібний висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 рок уу справі №9901/845/18, від 09.10.2019 року у справі №9901/385/19.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення доказів, заявником не зазначено та не доведено належними і допустимими доказами існування обставин, які б вказували, що засіб доказування може бути втрачений, або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, як обов`язкової умови для забезпечення доказів на згідно ст.110 ГПК України.

При цьому заявником не вказано, які саме докази (оригінали документів), доданих до позовної заяви необхідно витребувати у позивача.

Із заяви про забезпечення доказів вбачається, що вона за своєю правовою природою має характер не забезпечення певного доказу з метою унеможливлення його втрати або уникнення ситуації, коли згодом подання такого доказу буде утруднене чи унеможливлене, а фактично є заявою про витребування оригіналів доказів, копії яких вже додано позивачем до позовної заяви, що не узгоджується зі змістом ст.110 ГПК України та не відповідає способам забезпечення доказів, визначеним частиною другою вказаної статті.

Поряд із цим, невжиття заходів до забезпечення доказів шляхом витребування у позивача докази сплати судового збору, доданого до позовної заяви, жодним чином не порушує права відповідача, оскільки не стосується розгляду спору по суті, а судом першої інстанції при прийнятті позовної заяви, перевірено її відповідність вимогам ГПК України, а також зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Отже, у відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74, ст.110 ГПК України, у заяві не зазначено та не надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували наявність обставин, передбачених ст.110 ГПК України, необхідних для забезпечення доказів.

Відповідач у заяві не обґрунтовує, що докази, які додані позивачем до позовної заяви, можуть бути втрачені або збирання чи подання доказів згодом стане неможливим або утрудненим.

Враховуючи вище викладене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів слід відмовити.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про надання доказів отримання відповідачем позову, судова колегія зазначає, що позивачем у якості доказу направлення відповідачу позовної заяви з доданими до неї документами долучено фіскальний чек від 15.07.2024, поштову накладну (№287) та опис вкладення про направлення позовної заяви з додатками за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 42 ГПК України (далі ГПК України) учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Отже, відповідно до чинного законодавства відповідач не позбавлений права знайомитись та проводити копіювання матеріалів справи.

Розділом Х Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України визначено порядок ознайомлення з матеріалами судової справи.

Ознайомлення з матеріалами справи проводиться у приміщенні суду. Особи, які зареєстровані в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, мають змогу ознайомитися з матеріалами справи в електронному вигляді, оскільки всі внесені до АСДС документи та повідомлення по справі надсилаються до Електронних кабінетів користувачів в автоматичному порядку.

Зазначена підсистема після реєстрації у власному електронному кабінеті дозволяє учасникам справи подавати документи до суду, отримувати документи, знайомитись з матеріалами справи тощо.

Відтак, відповідач не позбавлений також можливості ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему після реєстрації електронного кабінету в ЄСІТС.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про надання доказів отримання відповідачем позову.

Керуючись ст.ст. 110, 234 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання вторинної правової допомоги відмовити.

2. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити.

3. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання доказів отримання відповідачем позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст ухвали підписано 11.03.2025 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

С.В. Сотніков