ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року Справа № 918/822/23(918/797/24)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Кушнірук Р.В.

за участю представників сторін:

відповідача 1: представник - адвокат Касаткін Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на рішення Господарського суду Рівненської області, ухваленого 05.11.24р. суддею Марачем В.В. у м.Рівному, повний текст складено 18.11.24р. у справі № 918/822/23(918/797/24)

за позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )

до відповідачів:

- ОСОБА_3

- ОСОБА_4

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс"

про визнання недійсним пп. 9.4.1 пункту 9.4 розділу 9 Статуту ТОВ "Традєкс", що затверджений рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Традєкс" від 13.09.2021 року.

в межах справи №918/822/23

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс".

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення Господарського суду Рівненської області від 05.11.2024 у справі №918/822/23 (918/797/24).

1.2. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 05.11.2024 у справі №918/822/23 (918/797/24) відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" про визнання недійсним пп.9.4.1 пункту 9.4 розділу 9 Статуту ТОВ "Традєкс", що затверджений рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" від 13.09.2021 року. Судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції покладено на позивача - ОСОБА_1 .

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. 17.05.2010 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Реєстр) зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю "Традєкс" про що зроблено запис №0000609. Згідно Витягу з реєстру станом на 03.10.2023 засновниками (учасниками) ТОВ "Традєкс" є ОСОБА_3 - розмір частки: 240.00 (24%), ОСОБА_5 - розмір частки: 520.00 (52%), ОСОБА_4 - розмір частки: 240.00 (24%). Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ "Традєкс" від 13.09.2021 затверджено нову редакцію Статуту ТОВ "Традєкс". Про зміну установчого документа ТОВ "Традєкс" внесено запис до Реєстру за №023000609 від 14.09.2021.

2.2. З протоколу Загальних зборів учасників ТОВ "Традєкс" від 13.09.2021 вбачається, що за затвердження Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" в новій редакції "за" проголосували всі учасники Товариства. Протокол було підписано всіма учасниками ТОВ "Традєкс", в тому числі і ОСОБА_6 , як секретарем загальних зборів, а справжність підписів посвідчено приватним нотаріусом 13.09.2021, зареєстровано в реєстрі №3395, 3396. Відповідно, учасники ТОВ "Традєкс" не лише обізнані про зміст Статуту в редакції від 13.09.2021, а й безпосередньо схвалили та добровільно дійшли згоди затвердити його вже після набрання чинності Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю. Вищевказане свідчить про вільний вибір учасників.

2.3. Посилання позивача на те, що Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс", на яких було прийнято рішення від 13.09.2021, яким було затверджено Статут в новій редакції, не скликались, ОСОБА_7 повідомлення про скликання цих зборів не направлялось та не вручалось є безпідставним. Такими чином, затвердження нової редакції Статуту, зокрема і за вільним волевиявленням позивача, потенційно не може порушувати прав та інтересів самого ж Позивача.

2.4. Судом першої інстанції встановлено, що оспорювані позивачем положення Статуту затверджено у вересні 2021 року, а до суду з позовом позивач звернувся лише у серпні 2024 року, тобто через три роки після його затвердження, що свідчить про суперечливу поведінку та порушує принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

2.5. Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що останній прагне визнати недійсним окремий пункт Статуту ТОВ "Традєкс", який на його думку не відповідає нормам Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та порушує його права та інтереси, як учасника вказаного товариства, зокрема, в частині прийняття участі в діяльності та управлінні товариством. Позивач може мати законний інтерес у такому визнанні, оскільки брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства є правом учасника товариства, яке надає йому Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (п.1 ч.1 ст.5), а тому учаснику товариства з обмеженою відповідальністю може бути не байдуже, як здійснюється управління таким товариством. Однак, позовні вимоги про визнання недійсними окремих пунктів статуту не відповідає належному та ефективному способу захисту, оскільки їх задоволення не може бути підставою для внесення змін до Реєстру.

2.6. 17.06.2018 набрав чинності Закон України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю, який визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників (частина 1 статті 1).

2.6.1. Так, протягом року з дня набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариства можуть здійснювати свою діяльність на підставі положень статуту в редакції, яка діє на момент набрання чинності цим Законом, за умови, що положення такого статуту відповідають чинному на той момент законодавству, зокрема, Закону України "Про господарські товариства". Якщо протягом "перехідного періоду" (одного року з дня набрання чинності законом) товариство вносить зміни до статуту, така редакція статуту товариства після внесення змін повинна відповідати Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". Якщо товариство не внесе відповідні зміни до статуту через рік після набрання чинності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", то у такому разі положення статуту, які не відповідають цьому Закону, не застосовуються. Натомість учасники товариства повинні керуватися нормами вказаного Закону. Вказана правова позиція закріплена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №922/3010/18, від 16.02.2022 у справі №922/1122/21.

2.7. Оскільки Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" набрав чинності 17.06.2018, то відповідні зміни до статуту ТОВ "Традєкс" мали бути внесені до 17.06.2019. Проте пунктом 9.4.1. Статуту ТОВ "Традєкс" в новій редакції, затвердженій рішенням Загальних зборів учасників від 13.09.2021 передбачено, що Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники), що володіють у сукупності більш як шістдесятьма відсотками голосів. Тобто, у п. 9.4.1. Статуту ТОВ "Традєкс" наявне положення про кворум загальних зборів товариства, що суперечить статті 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". Вищевказані зміни до Статуту ТОВ "Традєкс" учасники товариства внесли більш як через рік після набрання чинності Законом України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю, тому положення статуту Товариства, які не відповідають вказаному Закону, не застосовуються, натомість учасники товариства з 17.06.2019 повинні керуватися нормами Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю та положеннями статуту, що йому не суперечать.

2.8. Також, позивачем не доведено того, що саме через наявність у Статуті ТОВ "Традєкс" п. 9.4.1. інші учасники Товариства не приймають участь у Загальних зборах. Відповідно, позивач не довів належними та допустимими доказами факту порушення його цивільних прав та інтересів підпунктом 9.4.1 пункту 9.4 розділу 9 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс", що затверджений рішенням загальних зборів учасників від 13.09.2021, а судом встановлено, що визнання недійсним вказаного підпункту статуту взагалі є неналежним та неефективним способом захисту, який би міг захистити цивільні права та інтереси особи в разі їх порушення, позов задоволенню не підлягає.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_5 через систему "Електронний суд" звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою у якій просить суд, рішення Господарського суду Рівненської області від 05.11.2024 у справі №918/822/23(918/797/24) скасувати. Ухвалити нове рішення відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_8 задовольнити у повному обсязі. Визнати недійсним підпункт 9.4.1 пункту 9.4 розділу 9 Статуту ТОВ "Традєкс", в частині, що "Загальні Збори Учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більше як шістдесятьма відсотками голосів".

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, внаслідок чого було порушено права та законні інтереси ОСОБА_8 , в тому числі в частині доступу до правосуддя, а також ухвалено незаконне судове рішення. Судом вказано на той факт, що ОСОБА_9 був обізнаний зі змістом Статуту ТОВ "Традєкс" в редакції від 13.09.2021, оскільки на загальних зборах учасників Товариства був секретарем зборів. Проте такі обставини не відповідають дійсності, оскільки виконавчим органом Товариства, збори за результатами яких складено протокол від 13.09.2021 не скликались, документи, що стосуються порядку денного ОСОБА_7 не направлялись, в тому числі не направлялась редакція Статуту від 13.09.21. Вказаний Статут суперечить вимогам ст.34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", а відтак такі положення статуту є недійсними в силу Закону. Про те для усунення правової невизначеності та зважаючи на той факт, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`являються на загальні збори учасників, чим порушують вимоги ст. 13 ЦК України, у зв`язку з чим відсутня можливість вказані недоліки Статуту усунути, то відповідно єдиним шляхом захисту праві ОСОБА_8 є звернення до суду з вимогою визнати таке положення Статуту недійсним.

3.3. Апелянт також зазначає, що суд також в судовому рішенні здійснив ототожнення понять: скликання загальних зборів, їх проведення та наявність протоколу рішення загальних зборів. Вказує, що така позиція суду є помилковою, оскільки: доказами скликання загальних зборів - є повідомлення про скликання загальних зборів, докази направлення такого повідомлення, докази направлення для ознайомлення документів, які стосуються порядку денного зборів. Однак, такі документи відсутні у матеріалах справи. А відтак висновок - загальні збори учасників 13.09.2021 з дотриманням вищезгаданого Закону не скликались. Проведення загальних зборів учасників має відбуватись за юридичною адресою Товариства, а не у нотаріальній конторі. 13.09.2021 підписувались у нотаріуса: безвідклична довіреність, договір купівлі - продажу частки з відкладальною обставиною, додаткові угоди до контрактів. А відтак в цей день точно не були проведені збори учасників за юридичною адресою Товариства, що свідчить про те, що збори не проводились.

3.4. Також апелянт зазначає, що наявність протоколу зборів як документу, не є та не може бути доказом скликання та проведення зборів. Отож даний документ не є доказом того, що ОСОБА_9 мав можливість ознайомитись із Статутом товариства. І навіть якщо ОСОБА_9 підписав Статут, положення якого не відповідають вимогам Закону, то це не свідчить про те, що в подальшому він не має право оскаржити такі положення Статуту до суду. В даному випадку суд дійшов до помилкових висновків про те, що в діях ОСОБА_8 наявна суперечлива поведінка. ОСОБА_9 з травня 2022 року неодноразово просив виконавчий орган боржника скликати загальні збори учасників. ОСОБА_9 неодноразово скликав загальні збори учасників, на які інші два учасника не з`являлись; ОСОБА_9 забезпечив участь своїх представників на збори, що відбулись 12.08.2023. А тому ОСОБА_9 діяв послідовно щодо відновлення роботи Товариства приведення статутних документів у відповідність.

3.5. Скаржник, зазначає, що в даному випадку важливим є той факт, що наявність у Статуті положень про кворум автоматично призводять до зловживань зі сторони інших учасників Товариства, які блокують роботу загальних зборів учасників Товариства шляхом неявки на такі збори. Разом з тим, наявність такого положення Статуту призводить до того, що існує правова невизначеність щодо легітимності загальних зборів, так як положення Статуту суперечать вимогам ст. 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

3.6. Крім того, судом не було враховано набрання чинності 17.06.2018 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", який визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників (частина 1 статті 1) та його Прикінцеві та перехідні положення. Разом з тим, зазначає, що Закон не містить регулювання щодо кворуму та норми, яка передбачає можливість визначати в статуті відсоток голосів учасників, за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними. У частині 1 та 2 статті 60 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, яка була чинна до прийняття заданого Закону) було визначено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів. Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

3.7. Оскільки, Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" набрав чинності 17.06.2018, то відповідні зміни до статуту ТОВ "Традєкс" мали бути внесені до 17.06.2019. Через рік після набрання чинності Законом Товариство не внесло відповідні зміни до статуту тому положення статуту товариства, які не відповідають вказаному Закону, не застосовуються, натомість учасники товариства з 17.06.2019 повинні керуватися нормами вказаного Закону та положеннями статуту, що йому не суперечать. У п. 9.4.1 статуту ТОВ "Традєкс" наявне положення про кворум загальних зборів товариства, що суперечить статті 34 Закону і тому не підлягає застосуванню при визначенні повноважності загальних зборів учасників Товариства. Проте, в даному випадку важливий той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ухиляються від участі у загальних зборах Товариства, а тому не можливо привести Статут у відповідність до вказаної ст. 34 Закону І хоча статут дійсно підписаний ОСОБА_6 , все рівно той факт, що загальні збори учасників ТОВ "Традєкс" не скликались, а ОСОБА_7 направлений не був, то відповідно це позбавило його можливості надати свої заперечення на положення Статуту, які не відповідали Закону. Разом з тим, скаржник зазначає, що загальні збори учасників Товариства на яких було прийнято рішення від 13.09.2021 та затверджено Статут не скликались, ОСОБА_7 повідомлення про скликання цих зборів не направлялось та не вручалось Також, зазначає, що пункт 9.4.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс", який суперечить ст. 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" порушує право ОСОБА_8 на участь у Товаристві шляхом прийняття рішень так як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не визнають того факту, що це положення Статуту є недійсним у силу Закону.

3.8. Апелянт також заявляє про розмір витрат на правову допомогу у даній справі які будуть понесені ним в суді апеляційної інстанції, що визначені у фіксованому розмірі та складають 8000,00 (вісім тисяч євро), що в еквіваленті на курс гривні станом на дату подання відзиву складає 8000,00 х 45,24=362000,00 грн..

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 (колегією суддів у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Тимошенко О.М., суддя Миханюк М.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.11.2024 у справі №918/822/23(918/797/24). Розгляд апеляційної скарги призначено на 22 січня 2025 об 15:00 год. (а.с. 70, т.2).

4.2. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.01.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.11.2024 у справі №918/822/23(918/797/24), призначену до розгляду на 22.01.2025 об 15:00год., прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М., суддя Миханюк М.В. (протокол повторного автоматизованого розподілу від 09.01.2025 судової справи №918/822/23(918/797/24) (а.с.101, т.2).

4.3. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 у судовому засіданні оголошено перерву по справі №918/822/23(918/797/24) на 24.02.2025 о 11:00год. Забезпечено адвокату Касаткіну Д.М. та адвокату Берковському Є.О. проведення судового засідання 24.02.2025 об 11:00 год. у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

4.4. Відповідач 1 - ОСОБА_3 у відзиві від 30.12.2024 у відзиві просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.11.2024 у справі №918/822/23(918/797/24) - залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (а.с. 75-79, т.2).

4.5. Відповідач 2 - ОСОБА_4 у відзиві від 30.12.2024 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.11.2024 у справі №918/822/23(918/797/24) залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін. (а.с. 85-90,т.2).

4.6. Відповідач 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Традєкс" не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

4.7. До участі у судовому засіданні 24.02.2025 в режимі відеоконференції, згідно ухвали суду, долучився уповноважений представник ОСОБА_3 - адвокат Касаткін Д.М.

4.7.1. Представник ОСОБА_4 - адвокат Берковський Є.О. не долучився до участі у даному судовому засіданні.

4.8. Також, позивач та відповідач 3 не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання 24.02.2025. Причини неявки суду не повідомили.

4.9. Оскільки явка представників сторін у судове засідання не визнавалася судом обов`язковою, враховуючи встановлені частиною 1 статті 273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги по суті, згідно вимог ст.269 ГПК України, без участі представників позивача (апелянта) та представників відповідача 2, 3 за наявними у матеріалах справи доказами.

4.10. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

4.11. Представник відповідача 1 у судовому засіданні 24.02.2025 (в режимі відеоконференції) надав пояснення в обґрунтування своїх доводів та заперечень по суті розгляду апеляційної скарги у даній справі.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.11.2024 у справі №918/822/23(918/797/24) Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

6.1.1. Норми матеріального права:

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю";

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзивів на неї, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника відповідача 1, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Традєкс" () 17.05.2010 було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за реєстраційним №0000609.

7.2.1. Засновниками (учасниками) Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" на момент його створення були:

- ОСОБА_9 , частка якого у статутному капіталі даного товариства становить 52%, що в грошовому еквіваленті становить 520,00 грн;

- ОСОБА_10 , частка якого у статутному капіталі даного товариства становила 24%, що в грошовому еквіваленті становило 240,00 грн;

- ОСОБА_3 , частка якого у статутному капіталі даного товариства становить 24% що в грошовому еквіваленті становить 240,00 грн.

7.3. 13.09.2021 Загальними зборами учасників ТОВ "Традєкс" прийнято рішення, яке оформлено Протоколом від 13.09.2021 яким, зокрема, вирішено:

- затвердити Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" в новій редакції та доручити директору ТОВ "Традєкс" ОСОБА_3 вжити заходів для реєстрації таких змін відповідно до вимог законодавства України;

- доручити директору ТОВ "Традєкс" ОСОБА_3 укласти та підписати з Товариством з обмеженою відповідальністю "Евервелле" (юридична особа, що створена за законодавством Естонської Республіки, код реєстрації 10349073) наступні додаткові угоди:

- до Контракту №24-01-18-DUX від 24.01.2018 (щодо повернення отриманої Товариством попередньої оплати в сумі 1480000 доларів США та звільнення товариства від обов`язку повернення суми передоплати в розмірі 111463,87 доларів США),

- до Контракту №19-06-2018-DРВ від 19.06.2018 (щодо припинення зобов`язань);

- до Контракту №29-05-2019 від 29.05.2019 (щодо припинення зобов`язань);

- до Контракту №03-07-2019-ЕРВ від 03.07.2019 (щодо припинення зобов`язань),

- до Контракту №01 -07-2014-К від 01.07.2014 (щодо припинення зобов`язань).

- Уповноважити директора товариства внести до ЄДР оновлену інформацію про здійснення зв`язку з Товариством

7.4. На вказаних зборах були присутні всі учасники Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс", що володіють у сукупності 100% статутного капіталу товариства.

7.5. У вирішенні всіх поставлених питань для розгляду на порядок денний, учасники товариства голосували одноголосно «За» (а.с. 61, 72, т.1), зокрема, і за затвердження Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" в новій редакції проголосували всі учасники Товариства.

7.6. Даний Протокол від 13.09.2021 підписано ОСОБА_6 (секретар загальних зборів) та ОСОБА_3 (голова загальних зборів), справжність підписів яких засвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Піддубною Л.П.

7.7. З матеріалів слідує, що Статут в новій редакції підписано всіма учасниками ТОВ "Традєкс" (станом на 13.09.2021), справжність підпису ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Піддубною Л.П. 13.09.2021, зареєстровано в реєстрі №3400, 3401, 3402 (а.с. 14-19, т.1).

7.8. Наведе свідчить, що учасники ТОВ "Традєкс" обізнані про зміст Статуту Товариства в редакції від 13.09.2021, схвалили його, та затвердили у відповідній редакції .

7.9. Так, згідно Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс", затвердженого Рішенням Загальних борів учасників від 13.09.2021, одноособовим виконавчим органом управління який здійснює керівництво поточною діяльністю Товариства є Директор.

7.10. З протоколу від 13.09.2021 Загальних Зборів учасників ТОВ "Традєкс" вбачається, що учасниками прийнято рішення - затвердити Статут Товариства в новій редакції та доручити директору ОСОБА_3 вжити заходи для реєстрації таких змін до вимог законодавства.

7.11. Про зміну установчого документа ТОВ "Традєкс" внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №023000609 від 14.09.2021 року.

7.12. Так, відповідно до підпункту 9.2.1. пункту 9.2. Статуту, учасники повідомляються про проведення Загальних Зборів Учасників персонально із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного листом з описом вкладення або листом електронної пошти, або нарочно (шляхом персонального вручення). Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за десять днів до скликання Загальних Зборів Учасників.

7.13. Згідно з підпунктом 9.2.2. пункту 9.2. Статуту, не пізніше як за сім днів до скликання Загальних Зборів Учасників учасникам Товариства повинна бути надана можливість ознайомитися із документами, пов`язаними з розглядом питань, включених до порядку денного зборів.

7.14. За підпунктом 9.4.1. пункту 9.4 Статуту Загальні Збори Учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники, що володіють у сукупності більш як шістдесятьма відсотками голосів. Брати участь у Загальних Зборах Учасників з правом дорадчого голосу можуть члени виконавчих органів, які не є учасниками товариства

7.15. Відповідно до підпункту 9.5.1 пункту 9.5 Статуту Відповідача, учасникам повинна надаватись можливість ознайомитися з документами, пов`язаними з порядком денним Загальних Зборів Учасників.

7.16. В подальшому, 30.08.2024 ОСОБА_5 звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом про визнання недійсним пп.9.4.1 пункту 9.4 розділу 9 Статуту ТОВ "Традєкс", що затверджений рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" від 13.09.2021 року та зареєстрований в ЄДРПОУ 14 вересня 2021 року номер запису 023000609, в частині того, що "Загальні Збори Учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більше як шістдесятьма відсотками голосів".

7.17. Відповідачами у даному позові визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Традєкс" та його учасників на час подання відповідного позову до суду ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (про зміну складу засновників (учасників ) юридичної особи ТОВ "Традєкс" внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №024000609 від 20.01.2022).

7.18. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.09.2024, керуючись в тому числі, статтями 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №918/822/23(918/797/24); вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 09.10.2024.

7.19. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Традєкс" є юридичною особою, яку було створено 17.05.2010 та у встановленому законом порядку зареєстровано як суб`єкт господарювання в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, організаційно-правова форма якого - товариство з обмеженою відповідальністю.

7.19.1. Через три роки після набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальними зборами учасників ТОВ "Традєкс" затверджено зміни до Статуту, які містять положення, що не відповідають вказаному Закону, та які фактично гальмують процес реалізації управлінських функцій загальними зборами учасників Товариства. Пунктом 9.4.1 статуту ТОВ "Традєкс" передбачено, що збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

7.19.2. Позивач вважає, що у п.9.4.1 статуту ТОВ "Традєкс" наявне положення про кворум загальних зборів товариства, що суперечить ст.34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" і тому, в розумінні норм чинного законодавства України не підлягає застосуванню при визначенні повноважності загальних зборів учасників ТОВ "Традєкс". Крім того позивач зазначає, що він, як учасник Товариства, став заручником обставин та поведінки інших учасників Товариства, що порушують його законні права та інтереси як учасника Товариства щодо забезпечення участі в управлінні діяльністю юридичної особи через вищий орган управління Товариства - загальні збори учасників. Дане підтверджує тим, що неодноразово з ініціативи ОСОБА_1 та виконавчого органу Товариства ініціювалося питання скликання загальних зборів учасників ТОВ "Традєкс", які фактично не відбувалися так як інші учасники Товариства ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ), що володіють 48,00% у статному капіталі юридичної особи - ігнорували скликання зборів. Вважає, що причиною такої поведінки як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 є окремі положення Статуту ТОВ "Традєкс", які повністю дискредитували гарантії реалізації корпоративних прав учасників в управлінні Товариством та прийняття ними рішень, оскільки створили прецедент того, що окремі учасники Товариства ( ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 ) зловживають своїми правом не брати участь у зборах, що призводить до блокування ухвалення рішень, що стосуються діяльності ТОВ "Традєкс".

7.20. Відповідачами 1 - ОСОБА_3 та 2 та ОСОБА_4 19.09.2023 подано відзиви на позов, в яких проти позовних вимог заперечують при цьому посилаються на наступне.

7.20.1. 13.09.2021 Протоколом Загальних зборів Учасників ТОВ "Традєкс" було прийнято рішення затвердити статут ТОВ "Традєкс" в новій редакції та доручити директору ОСОБА_3 вжити заходи для реєстрації таких змін до вимог законодавства.

7.20.2. Зазначають, що Статут в новій редакції підписано всіма учасниками ТОВ "Традєкс" (станом на 13.09.2021), справжність підпису ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Піддубною Л.П. 13.09.2021, зареєстровано в реєстрі №3400, 3401, 3402. Відтак вважають, що учасники ТОВ "Традєкс" не лише обізнані про зміст Статуту в редакції від 13.09.2021, а й безпосередньо схвалили та добровільно дійшли згоди затвердити його вже після набрання чинності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", що свідчить про вільний вибір учасників.

7.20.3. Такими чином стверджують, що затверджений Статут навіть потенційно не може порушувати прав та інтересів Позивача, що взагалі є окремою та самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

7.20.4. На переконання відповідачів 1, 2 позивач, звернувшись до суду з позовною заявою про недійсність положень Статуту ТОВ "Традєкс" вдався до суперечливої поведінки та порушує принцип добросовісності, так як оспорювані позивачем положення Статуту затверджено у вересні 2021 року , а до суду з позовом позивач звернувся лише у серпні 2024 року, тобто через три роки після його затвердження, при цьому, позивач (як один із органів управління "Традєкс") був достеменно обізнаний зі змістом Статуту та безпосередньо схвалив його.

7.20.5. Крім того відповідачі 1, 2 зазначають, що ОСОБА_12 систематично проводяться одноосібно збори учасників Товариства без належного повідомлення про відповіднізбори інших учасників, на яких приймаються невідомі іншим учасникам рішення, з невідомих їм підстав та мотивів, що беззаперечно є свідченням істотних порушених прав та інтересів відповідачів, а відсутність інформації про загальні збори учасників ТОВ "Традєкс" фактично позбавляє відповідачів можливості: належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань порядку денного, внести обґрунтовані пропозиції щодо порядку денного, виступити та повноцінно взяти участь у обговоренні питань порядку денного, безпосередньо бути присутнім на зборах.

7.20.6. Відповідно вважають, що неповідомлення відповідачів про загальні збори учасників "Традєкс", проведення зборів за невідомою адресою всупереч вимогам Закону та Статуту Товариства свідчать про порушення прав та інтересів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , як учасників Товариства.

7.21. Відповідач 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Традєкс" не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву.

7. 22. Ухвалами Господарського суду Рівненської області від 09.10.2024 та від 22.10.2024 розгляд справи по суті відкладався судом першої інстанції, зокрема, на 05.11.2024.

7.23. За результатами розгляду даного спору, 05.11.2024 Господарським судом Рівненської області ухвалено оскаржуване рішення (пункт 1.1.- 1.2 цієї постанови) із підстав, наведених у пунктах 2.1.- 2.8. даної постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 05.11.2024 - без змін, виходячи з наступного.

8.2. Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

8.3. Згідно частини 1 статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема судовий захист цивільного права та інтересу.

8.4. Статтею статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (стаття 16 ЦК України).

8.4.1. При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

8.5. Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

8.6. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

8.7. Згідно частини 6 статті 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

8.8. Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

8.9. Згідно статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

8.10. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

8.11. Нормами Господарського процесуального кодексу України встановлений обов`язок для особи, яка звернулась до суду доказування і подання доказів та визначені критерії належності та допустимості доказів.

8.12. Відповідно до частини першої статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

8.13. Згідно змісту позовної заяви ОСОБА_5 просить суд визнати недійсним окремий пункт Статуту ТОВ "Традєкс", який на його думку не відповідає нормам Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та порушує його права та інтереси, як учасника вказаного товариства, зокрема, в частині прийняття участі в діяльності та управлінні товариством.

8.14. Правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю (Товариство), порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників визначає Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

8.15. 17.06.2018 набрав чинності Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", який визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників (частина 1 статті 1 Закону).

8.16. Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

8.17. Отже, протягом року з дня набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариства можуть здійснювати свою діяльність на підставі положень статуту в редакції, яка діє на момент набрання чинності цим Законом, за умови, що положення такого статуту відповідають чинному на той момент законодавству, зокрема, Закону України "Про господарські товариства". Якщо протягом "перехідного періоду" (одного року з дня набрання чинності законом) товариство вносить зміни до статуту, така редакція статуту товариства після внесення змін повинна відповідати Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". Якщо товариство не внесе відповідні зміни до статуту через рік після набрання чинності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", то у такому разі положення статуту, які не відповідають цьому Закону, не застосовуються. Натомість учасники товариства повинні керуватися нормами Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

8.18. Вказана правова позиція закріплена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №922/3010/18, від 16.02.2022 у справі №922/1122/21.

8.19. Після закінчення зазначеного річного строку такий пріоритет статуту над Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" автоматично припиняється і положення статутів, які не відповідають вказаному Закону, не застосовуються. Натомість застосовуються норми Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (пункт 5.2.5 постанови Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 922/3010/18, постанова Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 922/2200/19, постанова Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 904/1112/20).

8.20. Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" не містить регулювання щодо кворуму та норми, яка передбачає можливість визначати в статуті відсоток голосів учасників, за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

8.21. У частині 1 та 2 статті 60 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, яка була чинна до прийняття Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю") було визначено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів. Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

8.22. Згідно з частинами 1-5 статті 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" рішення загальних зборів учасників приймаються відкритим голосуванням, якщо інше не передбачено статутом товариства.

8.22.1 Рішення з питань, передбачених пунктами 2, 3, 13 частини 2 статті 30 цього Закону, приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

8.22.2. Рішення загальних зборів учасників з питань, передбачених пунктами 4, 5, 9, 10 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

8.22.3. Рішення загальних зборів учасників з усіх інших питань приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

8.22.4. Статутом товариства може встановлюватися інша кількість голосів учасників товариства (але не менше, ніж більшість голосів), необхідна для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів учасників, крім рішень, які відповідно до цього Закону приймаються одностайно. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

8.23. Якщо за загальним правилом Законом України "Про господарські товариства" передбачалося, що рішення зборів приймались простою більшістю учасників товариства за умови присутності учасників (представників учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів, то за чинним законодавством рішення приймаються простою більшістю усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань (якщо законом чи статутом не передбачено інше), незалежно від кількості присутніх.

8.24. Оскільки Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" набрав чинності 17.06.2018, то відповідні зміни до статуту ТОВ "Традєкс" мали бути внесені до 17.06.2019.

8.25. Однак, пунктом 9.4.1. Статуту ТОВ "Традєкс" в новій редакції, затвердженій рішенням Загальних зборів учасників від 13 вересня 2021 року (що оспорюється позивачем) передбачено, що Загальні збори учасників Товариства вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники), що володіють у сукупності більш як шістдесятьма відсотками голосів.

8.26. Таким чином, у пункті 9.4.1. Статуту ТОВ "Традєкс" наявне положення про кворум загальних зборів Товариства, що суперечить статті 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

8.27. Вищезазначені зміни до Статуту ТОВ "Традєкс" учасники товариства внесли більш як через рік після набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", тому положення Статуту Товариства, які не відповідають вказаному Закону, не застосовуються, натомість учасники товариства з 17.06.2019 повинні керуватися нормами Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та положеннями статуту, що йому не суперечать.

8.28. Разом з тим, господарськими судами встановлено, що пункт 9.4.1. Статуту ТОВ "Традєкс", в редакції від 13.09.2021, не перешкоджає учасникам Товариства, в тому числі і позивачу ОСОБА_13 , скликати, проводити Загальні збори учасників Товариства та приймати рішення у порядку передбаченому Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та положеннями статуту, що йому не суперечать.

8.29. Так, правомірність рішень, прийнятих Загальними зборами учасників ТОВ "Традєкс" має оцінюватися відносно до норм Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю та положень Статуту товариства, що йому не суперечать.

8.30. Відповідно, доводи та посилання позивача на те, що саме п. 9.4.1. Статуту ТОВ "Традєкс", в редакції від 13.09.2021, перешкоджає йому, як учаснику Товариства (з часткою у статутному капіталі 52%) скликати та провести Загальні збори учасників Товариства є безпідставними.

8.31. Також, позивачем під час розгляду даного спору не доведено того, що саме через наявність у Статуті ТОВ "Традєкс" пункту 9.4.1. у відповідній редакції інші учасники Товариства не приймають участь у Загальних зборах.

8.32. Разом з тим, за результатами дослідження матеріалів даної справи та встановлення всіх обставин даного спору, колегія суддів зазначає наступне.

8.33. Як уже зазначалося, 13.09.2021 Загальними зборами учасників ТОВ "Традєкс" прийнято рішення, яке оформлено Протоколом від 13.09.2021 яким, зокрема, вирішено:

- затвердити Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" в новій редакції.

8.34. Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" в новій редакції затвердили одноголосно (проголосували "За" всі присутні учасники що володіють у сукупності 100% статутного капіталу товариства) вже після набрання чинності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", що свідчить про вільний вибір учасників затвердження Статуту у відповідній редакції, зокрема, п. 9.4.1.

8.35. В даному випадку, затверджений Статут Товариства навіть потенційно не може порушувати прав та інтересів позивача, що взагалі є окремою та самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

8.36. Враховуючи обставини справи, абсолютно безпідставними є посилання позивача на те, що Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс", на яких було прийнято рішення від 13 вересня 2021 року, яким було затверджено Статут в новій редакції, не скликались, ОСОБА_7 повідомлення про скликання цих зборів не направлялось та не вручалось.

8.37. Затвердження нової редакції Статуту, зокрема, і за вільним волевиявленням позивача, потенційно не може порушувати прав та інтересів самого ж позивача.

8.38. Оспорювані позивачем положення Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" затверджено у вересні 2021 року.

8.38.1. До господарського суду з відповідним позовом про визнання недійсним пп.9.4.1 пункту 9.4 розділу 9 Статуту ТОВ "Традєкс", що затверджений рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" від 13.09.2021 року позивач звернувся лише у серпні 2024 року, тобто майже через три роки після його затвердження.

8.38.2. Так, позивач ОСОБА_5 , як один із учасників ТОВ "Традєкс", був обізнаний зі змістом нової редакції Статуту та безпосередньо схвалив її.

8.38.3. Таким чином, позивач оскаржує в судовому порядку положення Статуту Товариства, зміст яких три роки не викликав жодних сумнівів у позивача, в тому числі на момент затвердження Статуту.

8.39. Відтак, в даному випадку має місце порушення позивачем принципу добросовісності та суперечлива поведінка.

8.40. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

8.41. Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

8.42. Відповідно будь-які дії/бездіяльність усіх учасників цивільного обороту мають відповідати вказаним принципам.

8.43. В даному випадку, колегія апеляційного господарського суду звертається до правових висновків (позицій) Верховного Суду.

8.44. У постанові від 22.02.2022 Верховним Судом у справі №904/6293/20 викладено наступні висновки:

"Крім того, як вбачається з оскаржуваних судових рішень, судами попередніх інстанцій також застосовано доктрину суперечливої поведінки.

Так, добросовісність є однією із основоположних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України). Принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

Дії учасників цивільних та корпоративних відносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16 зазначено, що в праві України доктрина venire contre factum proprium (заборона суперечливої поведінки) проявляється, зокрема, у кваліфікації певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи, та базується ще на римській максимі - non cоncedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), в основі якої - принцип добросовісності.

Поведінка є такою, що суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, якщо вона не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона правовідносин розумно покладалася на ці заяви чи попередню поведінку…

…У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 зроблено висновок про те, що добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Цей висновок був застосований у пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №461/9578/15-ц (провадження № 14-175 цс 20)".

8.45. Як уже зазначалося у даній постанові вище, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_5 брав участь у Загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс", які відбулися 13.09.2021, на яких затверджувалася нова редакція Статуту Товариства.

8.46. Відповідно, зміст нової редакції Статуту був відомий останньому та безпосередньо схвалений ОСОБА_12 , як учасником Товариства. Його волевиявлення з даного питання порядку денного Загальних зборів Товариства підтверджується Протоколом Загальних зборів Учасників ТОВ "Традєкс" від 13.09.2021, а також підписаним Статутом в новій редакції усіма учасниками ТОВ "Традєкс" (станом на 13.09.2021).

8.46.1. Справжність підпису - ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 посвідчено приватним нотаріусом.

8.47. Якщо особа, яка має право на оспорення документу чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.

8.48. Таким чином, враховуючи вище наведені обставини, подання даного позову суперечить попередній поведінці ОСОБА_1 - схвалення та голосування на зборах Товариства за нову редакцію Статуту Товариства.

8.49. Вказані обставини також є однією з підстав відмови позивачу у задоволенні вказаних вимог.

8.50. Разом з тим, як уже зазначалося ОСОБА_5 у позовній заяві просить визнати недійсним окремий пункт Статуту ТОВ "Традєкс", який на його думку не відповідає нормам Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та порушує його права та інтереси, як учасника вказаного товариства, зокрема, в частині прийняття участі в діяльності та управлінні товариством.

8.51. Так, в силу вже наведених вище норм законодавства позивач може мати законний інтерес у такому визнанні, оскільки брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства є правом учасника товариства, яке надає йому Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (п.1 ч.1 ст.5), а тому учаснику товариства з обмеженою відповідальністю може бути не байдуже, як здійснюється управління таким товариством.

8.52. Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення

8.53. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права. При цьому, обраний спосіб захисту не лише повинен бути встановлений договором або законом, але і бути ефективним засобом захисту, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

8.54. Отже, виходячи із приписів статті 4 ГПК України, статей 15, 16 ЦК України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

8.55. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками (подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17).

8.56. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

8.57. Невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. (Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №922/1500/18).

8.58. З урахуванням наведеного, позовні вимоги про визнання недійсними окремих пунктів статуту не відповідає належному та ефективному способу захисту, оскільки їх задоволення не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

8.59. Під час розгляду даного спору позивачем не доведено наявність правових підстав для визнання спірного пп.9.4.1 пункту 9.4 розділу 9 Статуту ТОВ "Традєкс", що затверджений рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" від 13.09.2021 року недійсним, згідно норм чинного законодавством України, відповідно і відсутні підстави для задоволення позову.

8.60. Заявлені позивачем позовні вимоги є безпідставними.

8.61. Враховуючи вищевикладене, встановлені господарськими судами обставини даного спору, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним пп.9.4.1 пункту 9.4 розділу 9 Статуту ТОВ "Традєкс", що затверджений рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" від 13.09.2021 не підлягають до задоволення.

8.62. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

8.63. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

8.64. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

8.65. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

8.66. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

8.67. Скаржник/позивач не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень.

8.68. Оскаржуване рішення Господарського суду Рівненської області ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Висновок суду першої інстанції про відмову у позові є обґрунтованим та правомірним

8.69. З урахуванням наведеного, усі зазначені доводи апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.11.2024 у даній справі не спростовують висновку суду першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

8.69.1. Доводи апелянта, про те, що повідомлення про скликання Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" на яких було прийнято рішення про затвердження нової редакції Статуту Товариства, що оформлено Протоколом від 13.09.2021 йому не направлялось та не вручалось, спростовуються Протоколом вказаних зборів та підписаною ОСОБА_12 нової редакції Статуту (а.с. 14-19, 61,72, т.1).

8.70. За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 - слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 05.11.2024 у справі №918/822/23 (918/797/24) - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.11.2024 у справі №918/822/23 (918/797/24) апелянт сплатив судовий збір у розмірі 3633,60 гривень, згідно платіжної інструкції № від 18.12.2024.

10.2. Судовий збір сплачений в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" .

10.3. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.4. Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, в силу приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (LOSAK VIKTOR) від 03.12.24р. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 05 листопада 2024 року у справі №918/822/23(918/797/24) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №918/822/23(918/797/24) повернути Господарському суду Рівненської області.

Повна постанова складена "06" березня 2025 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Миханюк М.В.