ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" березня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/1205/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за позовом: заступника керівника Рівненської окружної прокуратури

в інтересах держави

в особі: Національної служби здоров`я України

в особі: Рівненської обласної ради

в особі: Західного офісу Державної аудиторської служби України

до відповідача 1: фізичної особи - підприємця Корсуна Андрія Петровича

до відповідача 2: Комунального підприємства "Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка" Рівненської обласної ради

про: визнання недійсними договорів та стягнення коштів

секретар судового засідання: С.Коваль

представники сторін:

від позивача (ДАС України): В.Довгополюк

від позивача (Національна служба здоров`я України): не з`явився

від позивача (Рівненська обласна рада): не з`явився

від органу прокуратури: І.Немкович

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

Заступник керівник Рівненської окружної прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Західного офісу Державної аудиторської служби України та в особі Рівненської обласної ради до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача 1: фізичної особи - підприємця Корсуна Андрія Петровича, відповідача 2: Комунального підприємства "Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка" Рівненської обласної ради про визнання недійсними договорів та стягнення коштів.

Ухвалою від 6 січня 2025 року суд відкрив провадження у справі, підготовче засідання призначив на 28 січня 2025 року.

У судовому засіданні 28 січня 2025 року оголошено перерву до 11 лютого 2025 року.

Ухвалою від 11 лютого 2025 року суд закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 4 березня 2025 року.

Суд зауважує, що у розумінні статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Предметом даного спору є: визнання недійсним договору про закупівлю товарів за державні кошти №79 від 26.02.2018 року, який укладений між Комунальним закладом "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради та фізичною особою-підприємцем Корсуном Андрієм Петровичем; визнання недійсним договору про закупівлю товарів за державні кошти №100 від 25.03.2019 року, який укладений між Комунальним підприємством "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради та фізичною особою-підприємцем Корсуном Андрієм Петровичем; визнання недійсним договору про закупівлю товарів за державні кошти №101 від 25.03.2019, який укладений між Комунальним підприємством "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради та фізичною особою-підприємцем Корсуном Андрієм Петровичем; визнання недійсним договору про закупівлю №96 від 09.03.2020 року, який укладений між Комунальним підприємством "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради та фізичною особою-підприємцем Корсуном Андрієм Петровичем; визнання недійсним договору про закупівлю №95 від 09.03.2020 року, який укладений між Комунальним підприємством "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради та фізичною особою-підприємцем Корсуном Андрієм Петровичем; стягнення з фізичної особи-підприємця Корсуна Андрія Петровича на користь Комунального підприємства "Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка" Рівненської обласної ради коштів в сумі 1 173 020,60 грн, та з Комунального підприємства "Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка" Рівненської обласної ради одержаних ним за рішенням суду кошти в сумі 1 173 020,60 грн в дохід держави.

В обґрунтування підстав для позову прокурор вказав, що спірні договори укладені з порушенням Закону України "Про захист економічної конкуренції", та є такими що суперечать інтересам держави і суспільства (стаття 228 ЦК України), а тому прокурор просить застосувати наслідки установлені частиною 3 статті 228 ЦК України. Прокурор також посилається на обставини встановлені рішенням органу АМК України, зокрема на протиправні дії відповідача 1, які полягали в антиконкурентних узгоджених діях.

У своєму відзиві на позов відповідач 1 заперечує проти задоволення позову.

Прокурор, аргументуючи наявність підстав для звернення до суду в інтересах держави в особі трьох позивачів, зазначив про пасивну поведінку Держаудитслужби, Національної служби здоров`я та обласної ради та нездійснення ними обов`язку щодо захисту порушених інтересів держави після проведення оспорюваних відкритих торгів шляхом звернення до суду із позовом про визнання недійсним договорів поставки, повернення бюджетних коштів до Державного бюджету України. Прокурор посилається на численну практику касаційного суду у схожих правовідносинах.

Разом з тим в ході підготовки до розгляду справи по суті суд з`ясував, що Верховний Суд ухвалою від 13.11.2024 року передав на розгляд об`єднаної палати справу №922/3456/23 за позовом керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради та Північно-східного офісу Держаудитслужби до Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради, Приватного підприємства "ЛСВ Моноліт" про визнання недійсним рішення тендерного комітету, договору про закупівлю товарів та стягнення коштів.

Передаючи справу №922/3456/23 на розгляд об`єднаної палати, колегія суддів вирішила відступити від висновків колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з іншої палати, викладеного у постанові від 17.10.2024 у справі №914/1507/23, щодо можливості застосування передбачених положеннями частини третьої статті 228 ЦК України наслідків недійсності договору, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, зокрема, у разі визнання недійсним договору, укладеного з порушенням учасником закупівлі законодавства про захист економічної конкуренції.

Касаційний суд зауважив, що оскільки, майнові санкції, передбачені положеннями частини третьої статті 228 ЦК України, частини першої статті 208 ГК України, не підлягають застосуванню, то в разі визнання судом на підставі зазначених норм недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, підлягають застосуванню наслідки виконання недійсного правочину, передбачені частиною першою статті 216, пунктом 1 частини першої статті 1212 ЦК України.

Необхідність відступу мотивована тим, що сам лише факт вчинення ПП "ЛСВ Моноліт" та ПП "Будерія" порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у спірній закупівлі, встановлений рішенням АМК, не є підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним як такого, що вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства.

Не будь-які порушення актів цивільного законодавства, вчинені під час укладення договору, мають своїм наслідком невідповідність правочину інтересам держави і суспільства. Для визнання недійсним правочину на підставі частини першої статті 203, частини першої статті 215 і частини третьої статті 228 ЦК України має бути доведено, що зміст правочину та мета його вчинення завідомо суперечать інтересам держави і суспільства.

Крім того, за порушення законодавства про захист економічної конкуренції Законом України "Про захист економічної конкуренції" передбачена відповідальність, зокрема, у вигляді штрафу (стаття 51, частина друга статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Прокурор, у разі завдання, на його думку, шкоди інтересам держави і суспільства внаслідок укладення і виконання договору, не позбавлений можливості розрахувати завдані таким порушенням збитки та пред`явити вимогу про їх стягнення з винної особи, як це передбачено статтею 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Ухвалою від 20 грудня 2024 року об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду прийняла до розгляду справу №922/3456/23.

Разом з тим, суд вважає, що правовідносини у справі №918/1205/24 є подібними до правовідносин у справі №922/3456/23.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 ГПК України, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Станом на даний час справа №922/3456/23 об`єднаною палатою не розглянута.

Разом з тим у цій справі суд перейшов до стадії розгляду справи по суті.

Згідно з правилами частини 3 статті 195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3-1 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Таким чином зупинення з підстав передбачених пунктом 7 частини 1 статті 228 ГПК на стадії розгляду по суті є неможливим.

Разом з тим суд звертається до правової позиції, згідно з якою суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Водночас такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті. (постанова ВС КГС, справа №921/174/21 від 14.03.2023 року)

За таких умов суд вважає, що у даному випадку є об`єктивна необхідність з`ясувати позицію касаційного суду щодо спору у подібних правовідносинах, котрий на даний час перебуває на розгляді об`єднаної палати Верховного Суду, що потребує зупинення провадження у цій справі. Такі процесуальні дії у свою чергу зумовлюють повернення до стадії підготовчого провадження. На думку суду такі обставини є вагомими. Повернення до стадії підготовчого провадження у цьому конкретному випадку сприятиме ефективності правосуддя, допоможе забезпечити прийняття обґрунтованого рішення та правильне застосовування норм права у спірних правовідносинах.

Згідно статті 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на все вищенаведене, враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, з метою дотримання принципу єдності правозастосовчої практики, зважаючи на те, що у справі №922/3456/23 будуть сформовані правові висновки (щодо застосування положень статті 228 ЦК України у взаємодії з положеннями законодавства що регулює захист економічної конкуренції), які впливатимуть на правильність вирішення спору у даній справі, суд робить висновок про наявність правових підстав для зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку судового рішення у справі №922/3456/23.

За таких умов суд вважає за необхідне повернутися на стадію підготовчого провадження у цій справі.

Керуючись статтями 2, 12, 177, 181, 182, 195, 228, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернутися на стадію підготовчого провадження у справі №918/1205/24.

2. Зупинити провадження у справі №918/1205/24 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку судового рішення у справі №922/3456/23.

Ухвала набирає законної сили в прядку статті 235 ГПК України, та може бути оскаржена до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Андрій КАЧУР