ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року Справа № 4/92-Б

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Тимошенко О.М. , суддя Крейбух О.Г.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

за участю представників сторін:

скаржника: Іванової С.О. адвоката, за довіреністю №11789-К-Н-О від 24.07.2024

арбітражного керуючого: Коваль І.В.

інші кредитори: не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Житомирської області, постановлену 26.11.24р. суддею Кострицею О.О. о 11:19 у м.Житомирі, повний текст складено 27.11.24р. (розгляд клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В. від 01.10.2024 № 02-03/мс/45 з урахуванням уточнень від 22.11.2024 № 02-03/мс/61 про стягнення з кредиторів грошової винагороди арбітражного керуючого та клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В. від 01.10.2024 № 02-03/мс/43 з урахуванням уточнень від 22.11.2024 № 02-03/мс/60 про стягнення з кредиторів витрат арбітражного керуючого у межах справи про банкрутство Мирославського сільського споживчого товариства) у справі №4/92-Б

за заявою Ліквідаційної комісії Мирославського сільського споживчого товариства

про визнання банкрутом Мирославське сільське споживче товариство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 26.11.2024 у справі №4/92-Б клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В. від 01.10.2024 № 02-03/мс/45 з урахуванням уточнень від 22.11.2024 № 02-03/мс/61 про стягнення з кредиторів грошової винагороди арбітражного керуючого задоволено.

Клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В. від 01.10.2024 № 02-03/мс/43 з урахуванням уточнень від 22.11.2024 № 02-03/мс/ 60 про стягнення з кредиторів витрат арбітражного керуючого задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь арбітражної керуючої Коваль Іванни Василівни 33276,26 грн основної грошової винагороди та 2030,20 грн витрат.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь арбітражної керуючої Коваль Іванни Василівни 92 367,71 грн основної грошової винагороди та 5635,59 грн витрат.

Стягнуто з Бердичівського міського центру зайнятості на користь арбітражної керуючої Коваль Іванни Василівни 1210,49 грн основної грошової винагороди та 73,85 грн витрат.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" на користь арбітражної керуючої Коваль Іванни Василівни 214 722,69 грн основної грошової винагороди та 13100,31 грн витрат.

В обґрунтування ухвали, суд з посиланням на ст.ст. 12, 30, 61 КУзПБ, ст.43 Конституції України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 14 ПК України, постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №5002-17/1718-2011, постанову Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №918/454/18, докази наявні в справі, вказав, що залишок неоплаченої грошової винагороди арбітражного керуючого Коваль І.В. за період виконання повноважень ліквідатора банкрута становить 342 013,47 грн; залишок не відшкодованих витрат арбітражного керуючого Коваль І.В. становить 20 866,37 грн; кредиторами у цій справі не створювався фонд для авансування грошової винагороди арбітражного керуючого, відшкодування витрат арбітражного керуючого. А тому суд дійшов висновку про те, що сплата основної грошової винагороди, відшкодування витрат арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора банкрута у даній справі повинна здійснюватися за рахунок коштів кредитора, виходячи з принципу пропорційності його грошовим вимогам, відповідно клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В. від 01.10.2024 № 02-03/мс/45 з урахуванням уточнень від 22.11.2024 № 02-03/мс/61 про стягнення з кредиторів грошової винагороди арбітражного керуючого та клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В. від 01.10.2024 № 02-03/мс/43 з урахуванням уточнень від 22.11.2024 № 02-03/мс/ 60 про стягнення з кредиторів витрат арбітражного керуючого слід задовольнити.

Не погодившись із винесеною ухвалою, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 26.11.2024 по справі №4/92-Б, якою задоволено клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В. від 01.10.2024 № 02-03/мс/45 з урахуванням уточнень від 22.11.2024 № 02-03/мс/61 про стягнення з кредиторів грошової винагороди арбітражного керуючого та задоволено клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В. від 01.10.2024 № 02-03/мс/43 з урахуванням уточнень від 22.11.2024 № 02-03/мс/ 60 про стягнення з кредиторів витрат арбітражного керуючого, і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В. від 01.10.2024 № 02-03/мс/45 з урахуванням уточнень від 22.11.2024 № 02-03/мс/61 про стягнення з кредиторів грошової винагороди арбітражного керуючого, відмовити у задоволенні клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В. від 01.10.2024 № 02-03/мс/43 з урахуванням уточнень від 22.11.2024 № 02-03/мс/ 60 про стягнення з кредиторів витрат арбітражного керуючого.

Вважає оскаржену ухвалу незаконною та необґрунтованою, з наступних підстав.

Так, з посиланням на ст.ст. 30, 65 КУзПБ, ст.115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зауважує, що оплата грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатору у зв`язку з виконанням ним повноважень ліквідатора у справі про банкрутство і відповідно до норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства можлива тільки за рахунок коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, а не за рахунок кредиторів.

Ні Кодекс України з процедур банкрутства, ні Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ні жоден інший нормативно-правовий акт не встановлює обов`язку кредитора оплатити винагороду арбітражному керуючому, а згідно зі ст.14 ЦК України, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Крім того, зауважує, що АТ КБ «ПриватБанк» не було схвалено звіт ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди у справі про банкрутство від 10.10.2024 по справі №4/92-Б та звіт про здійснені витрати, а також наголошує на значній тривалості ліквідаційної процедури по справі №4/92-Б понад встановлених законом строків.

Відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників провадження у справі про банкрутство не надійшло, що в силу вимог ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали.

В судове засідання з`явилися представник скаржника та арбітражний керуючий.

Представник скаржника підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та надала пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить її задоволити.

Арбітражний керуючий заперечила проти задоволення апеляційної скарги та надала пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство не забезпечили явку своїх представників у судове засідання апеляційного господарського суду, хоча про час та місце апеляційного перегляду справи повідомлялися заздалегідь та належним чином, про, що свідчить підтвердження надіслання ухвали в електронні кабінети та на поштові адреси учасників провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду представників учасників провадження у справі про банкрутство, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали, а тому, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників останніх, за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представника скаржника та арбітражного керуючого, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа про банкрутство Мирославського сільського споживчого товариства (далі - боржник, банкрут).

З матеріалів справи, судом встановлено, що постановою господарського суду від 16.02.2010, серед іншого, визнано банкрутом Мирославське сільське споживче товариство; відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду від 12.04.2016, зокрема, призначено ліквідатором Мирославського сільського споживчого товариства Коваль І.В.

Отже, арбітражний керуючий Коваль І.В. виконує повноваження ліквідатора банкрута у справі про банкрутство Мирославського сільського споживчого товариства з 12.04.2016.

08.10.2024 до господарського суду від ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В., серед іншого, надійшли,

- клопотання від 01.10.2024 № 02-03/мс/43 про стягнення з кредиторів витрат арбітражного керуючого;

- клопотання від 01.10.2024 № 02-03/мс/45 про стягнення з кредиторів грошової винагороди арбітражного керуючого.

Ухвалою господарського суду від 10.10.2024, зокрема, прийнято клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В. від 01.10.2024 № 02-03/мс/43 про стягнення з кредиторів витрат арбітражного керуючого та призначено його до розгляду в наступному судовому засіданні; прийнято клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В. від 01.10.2024 № 02-03/мс/45 про стягнення з кредиторів грошової винагороди арбітражного керуючого та призначено його до розгляду в наступному судовому засіданні; призначено наступне судове засідання на 26.11.2024 о 10:00 год.

25.11.2024 на електронну пошту господарського суду від ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В., серед іншого, надійшли,

- уточнення від 22.11.2024 № 02-03/мс/61 до клопотання від 01.10.2024 № 02-03/мс/45 про стягнення з кредиторів грошової винагороди;

- уточнення від 22.11.2024 № 02-03/мс/ 60 до клопотання від 01.10.2024 № 02-03/мс/43 про стягнення з кредиторів витрат арбітражного керуючого.

Як зазначалося вище, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 26.11.2024 у справі №4/92-Б клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В. від 01.10.2024 № 02-03/мс/45 з урахуванням уточнень від 22.11.2024 № 02-03/мс/61 про стягнення з кредиторів грошової винагороди арбітражного керуючого задоволено.

Клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В. від 01.10.2024 № 02-03/мс/43 з урахуванням уточнень від 22.11.2024 № 02-03/мс/ 60 про стягнення з кредиторів витрат арбітражного керуючого задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь арбітражної керуючої Коваль Іванни Василівни 33276,26 грн основної грошової винагороди та 2030,20 грн витрат.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь арбітражної керуючої Коваль Іванни Василівни 92 367,71 грн основної грошової винагороди та 5635,59 грн витрат.

Стягнуто з Бердичівського міського центру зайнятості на користь арбітражної керуючої Коваль Іванни Василівни 1210,49 грн основної грошової винагороди та 73,85 грн витрат.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" на користь арбітражної керуючої Коваль Іванни Василівни 214 722,69 грн основної грошової винагороди та 13100,31 грн витрат.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з приписами пункту 3 частини 1 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Абзацом 1 частини 1 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду, яка складається з основної та додаткової грошових винагород.

Відповідно до абзаців 1, 5, 6, 7 частини 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).

Згідно з частиною 4 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Відповідно до частини 6 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Відповідно до частини 3 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом. У першу чергу оплачуються витрати, пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури, та сплачується винагорода ліквідатора.

Тобто, надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Кодексом встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого - ліквідатора, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого, а саме: за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Відповідно до частини 5 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства кредитори можуть створювати фонд для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) та затверджуються ухвалою господарського суду.

Згідно з частинами 1, 4, 7 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою №31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Відмова від авансування, відсутність майна боржника або ж відсутність інших джерел для покриття на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації № 105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Пунктом 14.1.226. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб;

Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа". Відтак, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.

Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди, відшкодування витрат у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі.

У випадку, коли оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у зв`язку з відсутністю таких коштів, то оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого, зокрема, ліквідатора банкрута, має здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Крім того, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого в залежність від обсягу його діяльності (за умови достатності та відповідності цих дій вимогам Кодексу України з процедур банкрутства), від розміру задоволених вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів роботи арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно. Наведена правова позиція є усталеною в практиці Верховного Суду.

Встановивши факт невиконання кредиторами у добровільному порядку обов`язку щодо оплати послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого, господарський суд приймає рішення про примусове стягнення з таких кредиторів відповідних грошових сум шляхом винесення ухвали та видачі судового наказу.

Практика покладення судом на кредиторів витрат за оплату послуг арбітражного керуючого у справах про банкрутство залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого відповідно до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства у випадках, якщо кредитори не утворюють за власною ініціативою фонду оплати послуг арбітражного керуючого та відсутні кошти боржника від реалізації його активів, а провадження у справі про банкрутство має бути завершеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного суду від 19.04.2023 у справі № 5002-17/1718-2011.

Наведене спростовує доводи Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про неможливість покладення на кредиторів оплати основної грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора банкрута зазначені ним, як у суді першої, та і у суді апеляційної інстанції.

Крім того, ухвалою господарського суду від 10.10.2024 затверджено звіт арбітражного керуючого Коваль І.В. про нарахування та виплату грошової винагороди за період виконання повноважень ліквідатора банкрута з 12.04.2016 по 30.09.2024 на суму 342 013,47 грн.

Ухвалою господарського суду від 10.10.2024 затверджено звіт арбітражного керуючого Коваль І.В. про здійснення та відшкодування витрат за період виконання повноважень ліквідатора банкрута з 12.04.2016 по 30.11.2023 на суму 20 866,37 грн.

Вищезазначені ухвали не оскаржувалися учасниками справи, хоча останні за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого, понесеними арбітражним керуючим витратами вправі були подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвали суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 918/454/18.

А тому доводи Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про надмірну тривалість ліквідаційної процедури у даній справі про банкрутство спростовуються наведеним вище та не беруться судом апеляційної інстанції до уваги.

За умови чинності ухвал Господарського суду Житомирської області від 10.10.2024, з урахуванням приписів Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий (ліквідатор банкрута) безумовно має право на оплату послуг, наданих в межах даної справи, та відшкодування витрат, понесених під час виконання обов`язків.

Отже, як убачається із матеріалів справи залишок неоплаченої грошової винагороди арбітражного керуючого Коваль І.В. за період виконання повноважень ліквідатора банкрута становить 342 013,47 грн; залишок не відшкодованих витрат арбітражного керуючого Коваль І.В. становить 20 866,37 грн.

Крім того, як убачається із матеріалів справи, кредиторами у цій справі не створювався фонд для авансування грошової винагороди арбітражного керуючого, відшкодування витрат арбітражного керуючого.

За наведених вище обставин, положень законодавства та судової практики, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що сплата основної грошової винагороди, відшкодування витрат арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора банкрута у даній справі повинна здійснюватися за рахунок коштів кредитора, виходячи з принципу пропорційності його грошовим вимогам.

Таким чином перевіривши розрахунок розміру грошової винагороди, відшкодування витрат за період виконання повноважень ліквідатора банкрута, здійснений судом першої інстанції та процентного співвідношення визнаних кредиторських вимог до боржника, суд апеляційної інстанції вважає його правильним та арифметично вірним, а тому погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В. від 01.10.2024 № 02-03/мс/45 з урахуванням уточнень від 22.11.2024 № 02-03/мс/61 про стягнення з кредиторів грошової винагороди арбітражного керуючого та клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Коваль І.В. від 01.10.2024 № 02-03/мс/43 з урахуванням уточнень від 22.11.2024 № 02-03/мс/ 60 про стягнення з кредиторів витрат арбітражного керуючого та стягнення на користь арбітражної керуючої Коваль І.В. з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 33276,26 грн основної грошової винагороди та 2030,20 грн витрат; з Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України 92 367,71 грн основної грошової винагороди та 5635,59 грн витрат; з Бердичівського міського центру зайнятості 1210,49 грн основної грошової винагороди та 73,85 грн витрат; з Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" 214 722,69 грн основної грошової винагороди та 13 100,31 грн витрат.

Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Житомирської області від 26.11.2024 у даній справі прийнята з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування в оскарженій частині.

Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати визначені ст. 129 ГПК України, залишаються за скаржником.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 26.11.24р. у справі №4/92-Б залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 26.11.24р. у справі №4/92-Б залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених ч.3 ст. 9 КУзПБ.

4. Справу № 4/92-Б повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "07" березня 2025 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.