УХВАЛА

м. Київ

10.03.2025Справа № 910/2591/25
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю.,

розглянувши заяву Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Івентс» заборгованості у розмірі 440 656,89 грн, з яких: 268 598,34 грн основного боргу, 116 343,55 грн пені, 12 191,62 грн 3% річних та 43 523,38 грн інфляційного збільшення боргу, за попереднім договором користування нерухомим державним майном № 54 від 01.03.2023.

ВСТАНОВИВ:

04.03.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява від Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Івентс» заборгованості у розмірі 440 656,89 грн, з яких: 268 598,34 грн основного боргу, 116 343,55 грн пені, 12 191,62 грн 3% річних та 43 523,38 грн інфляційного збільшення боргу, за попереднім договором користування нерухомим державним майном № 54 від 01.03.2023.

Дослідивши вказану заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку, що наявні підстави для відмови у видачі судового наказу за заявою Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Івентс» заборгованості у розмірі 440 656,89 грн, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відтак, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачу судового наказу, оскільки сума вимог за поданою Державним підприємством Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» заявою перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 147-154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Івентс» заборгованості у розмірі 440 656,89 грн, з яких: 268 598,34 грн основного боргу, 116 343,55 грн пені, 12 191,62 грн 3% річних та 43 523,38 грн інфляційного збільшення боргу, за попереднім договором користування нерухомим державним майном № 54 від 01.03.2023 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 10.03.2025 та відповідно до ст. 256 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Т.Ю. Трофименко