УХВАЛА

м. Київ

12.03.2025Справа № 39/159

За позовом Приватної компанії з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю "Бевало Інвестментс Лімітед" (Bevalo Investments Limited)

до 1) Закритого акціонерного товариства "Корсар";

2) Приватної компанії з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю "БЛЕНХЕЙМ ТРЕЙДИНГ ЛІМІТЕД" (BLENHEIM TRADING LIMITED)

3) Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

про визнання права власності

Суддя Гумега О.В.

Представники учасників справи: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №39/159 (суддя Гумега О.В.) за позовом Приватної компанії з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю "Бевало Інвестментс Лімітед" (Bevalo Investments Limited) (позивач) до Закритого акціонерного товариства "Корсар" (відповідач 1), Приватної компанії з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю "БЛЕНХЕЙМ ТРЕЙДИНГ ЛІМІТЕД" (BLENHEIM TRADING LIMITED) (відповідач 2), Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (відповідач 3) про визнання права власності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2009 заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволено, накладено арешт на об`єкт незавершеного будівництва - приміщення площею 1114,04 кв. м., що знаходяться на восьмому поверсі в будинку № 17 по вул. Артема в м. Києві; заборонено відповідачам - Закритому акціонерному товариству "Корсар" та Приватній компанії з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю "БЛЕНХЕЙМ ТРЕЙДИНГ ЛІМІТЕД" (BLENHEIM TRADING LIMITED) та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, наслідком яких може бути відчуження, передання в заставу, оренду та розпорядження іншим чином незавершеного будівництва, а саме: приміщеннями площею 1114,04 кв. м., що знаходяться на восьмому поверсі в будинку № 17 по вул. Артема в м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2009 заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволено, накладено арешт на будівельний майданчик, розташований за адресою: м. Київ, вул. Артема, 17, розташовані на ньому незавершений будівництвом будинок № 17 по вулиці Артема в м. Києві, будівництво якого здійснює Закрите акціонерне товариство "Корсар", будівельні матеріали та будівельне обладнання, елементи огорожі будівельного майданчика шляхом проведення опису майна і накладення на нього арешту.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 02.12.2009 у справі №39/159 касаційну скаргу ВАТ "Комерційний банк "Надра" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.10.2009 повернуто скаржнику.

Ухвалою Верховного Суду України від 18.02.2010 у справі №39/159 відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду ухвали Вищого господарського суду України від 02.12.2009 у справі № 39/159.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.06.2010 у справі №39/159 касаційну скаргу ВАТ "Комерційний банк "Надра" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.10.2009 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.10.2009 залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 06.09.2010 у справі № 39/159 відмовлено ФОП Кондратюку М.М. у прийнятті касаційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.10.2009.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2011 у справі №39/159 позовні вимоги Приватної компанії з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю "Бевало Інвестментс Лімітед" (Bevalo Investments Limited) задоволено повністю. Визнано за Приватною компанією з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю "Бевало Інвестментс Лімітед" (Bevalo Investments Limited) право власності на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: приміщення площею 1114,04 кв. м. (одна тисяча сто чотирнадцять кв. м.), що знаходяться на восьмому поверсі в будинку № 17 по вулиці Артема в м. Києві. Стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Корсар" на користь Приватної компанії з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю 12500,00 державного мита, 59,00 витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Стягнуто з Приватної компанії з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю "БЛЕНХЕЙМ ТРЕЙДИНГ ЛІМІТЕД" (BLENHEIM TRADING LIMITED) на користь Приватної компанії з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю "Бевало Інвестментс Лімітед" (Bevalo Investments Limited) 12500,00 державного мита, 59,00 витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2011 у справі №39/159 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2011 - без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.11.2011 у справі №39/159 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" з доданими до неї матеріалами повернуто скаржнику.

23.11.2011 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2011, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2011, яке набрало законної сили 29.09.2011, судом були видані накази № 39/159.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2012 задоволено заяву Приватної компанії з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю "Бевало Інвестментс Лімітед" (Bevalo Investments Limited) про роз`яснення рішення Господарського суду м. Києва від 27.05.2011 у справі №39/159.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2014 (з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 26.08.2014) скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2009 у справі №39/159, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2009 у справі №39/159.

26.11.2024 розпорядником майна Закритого акціонерного товариства "Корсар" (згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 у справі № 910/11087/23) подано до суду заяву про видачу копій ухвал Господарського суду міста Києва від 08.07.2014 та від 26.08.2014. Заява судом задоволена.

05.02.2025 розпорядником майна Закритого акціонерного товариства "Корсар" подано до суду скаргу на дії (бездіяльність) державного виконавця.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2025 повернуто розпоряднику майна Закритого акціонерного товариства "Корсар" скаргу на дії (бездіяльність) державного виконавця без розгляду.

07.03.2025 розпорядником майна Закритого акціонерного товариства "Корсар" подано до суду скаргу на дії (бездіяльність) державного/приватного виконавця.

Скаржник в обгрунтування наявності у нього повноважень на подання наведеної скарги зазначив, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.09.2023 у справі про банкрутство №910/11087/23 розпорядником майна Закритого акціонерного товариства "Корсар" призначено арбітражного керуючого Баранова Тараса Олеговича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1729 від 18.11.2015).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 відкрито провадження у справі №910/11087/23 про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Корсар" (ідентифікаційний номер 31863924).

Отже, стороною (відповідачем-1) у справі № 39/159 (у якій розпорядником майна Закритого акціонерного товариства "Корсар" подано скаргу на дії (бездіяльність) державного/приватного виконавця) є боржник, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

Положеннями статті 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Визначене Конвенцією поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Суди повинні керуватися принципом визначеності і не допускати наявності проваджень, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета судами різних юрисдикцій.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з приписами частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

21 жовтня 2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Частиною першою статті 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з частиною 13 статті 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Системний аналіз вказаних положень законодавства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

З введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах дійшла висновку, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 по справі № 607/6254/15- ц, від 28.01.2020 по справі № 50/311-б).

Отже, з огляду на положення Кодексу України з процедур банкрутства, розгляд усіх спорів, зазначених у частині другій статті 7 цього Кодексу, стороною в яких є боржник, відносно якого порушено справу про банкрутство (неплатоспроможність), повинен відбуватися виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи і саме цей суд є судом, встановленим законом, до юрисдикції якого віднесено розгляд спору, ініційованого позивачем.

Відповідно до статті 339-1 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно поданої до суду 07.03.2025 скарги на дії (бездіяльність) державного/приватного виконавця, розпорядник майна Закритого акціонерного товариства "Корсар" просить суд визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною та зобов`язати відповідального державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції провести виконавчі дії щодо припинення (скасування) запису від 23.03.2009 про обтяження №22126415 у вигляді арешту нерухомого майна Закритого акціонерного товариства "Корсар" (), внесеного до державних реєстрів на підставі постанови ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 11977693, виданої 23.03.2009.

Отже, скарга на дії (бездіяльність) державного/приватного виконавця у справі № 39/159 спрямована на захист майнових прав Закритого акціонерного товариства "Корсар".

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 відкрито провадження у справі №910/11087/23 про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Корсар" (ідентифікаційний номер 31863924), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Баранова Тараса Олеговича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1729 від 18.11.2015).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20) звернула увагу на те, що якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.

Відтак, враховуючи те, що з моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, суд дійшов висновку передати матеріали справи №39/159 (для розгляду скарги розпорядника майна Закритого акціонерного товариства "Корсар" на дії (бездіяльність) державного/приватного виконавця) до Господарського суду міста Києва (суддя Д.В.Мандичев) для розгляду в межах справи №910/11087/23 про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Корсар" (ідентифікаційний номер 31863924) за правилами виключної підсудності та в порядку, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 20, 30, 31, 232-235, 339-1, 340 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Справу № 39/159 за позовом Приватної компанії з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю "Бевало Інвестментс Лімітед" (Bevalo Investments Limited) до Закритого акціонерного товариства "Корсар", Приватної компанії з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю "БЛЕНХЕЙМ ТРЕЙДИНГ ЛІМІТЕД" (BLENHEIM TRADING LIMITED), Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про визнання права власності - передати за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва (Україна, 01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 44-В) для розгляду в межах справи №910/11087/23 про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Корсар" .

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 12.03.2025 та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 253-259 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Оксана ГУМЕГА