СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Харків Справа № 922/3643/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Здоровко Л.М. , суддя Пуль О.А.

за участі секретаря судового засідання Садонцевої Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кічермана Віталія Олександровича (вх.№151 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2024 (прийняте у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Чистяковою І.О., повний текст рішення складено 16.12.2024) у справі №922/3643/24

за позовною заявою Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків,

до Фізичної особи-підприємця Кічермана Віталія Олександровича, м. Харків,

про стягнення 156 570,10 грн,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2024 року Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення з фізичної особи-підприємця Кічермана Віталія Олександровича заборгованості в сумі 156 570,10 грн, з яких:

- 980,17 грн вартість спожитої теплової енергії за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді за жовтень 2021 року;

- 153 911,50 грн заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з січня 2022 року по квітень 2023 року;

- 225,68 грн абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з грудня 2021 року по вересень 2023 року;

-1452,75 грн технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором за період з липня 2022 року по вересень 2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання теплової енергії №10341 від 01.03.2004, за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 та за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності від 01.07.2022 щодо вчасної оплати наданих послуг.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.12.2024 у справі №922/3643/24 позов задоволено.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Кічермана Віталія Олександровича на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованість в сумі 156 570,10 грн, з яких: 980,17 грн вартість спожитої теплової енергії за договором про купівлю-продаж теплової енергії в гарячій воді за жовтень 2021 року; 153 911,50 грн заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з січня 2022 року по квітень 2023 року; 225,68 грн абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з грудня 2021 року по вересень 2023 року; 1452,75 грн технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором за період з липня 2022 року по вересень 2023 року, а також судовий збір в сумі 2 422,40 грн, витрати за отримання Інформації з Державного реєстру в сумі 80,00 грн та поштові витрати за відправлення копії позовної заяви з доданими документами в сумі 55,00 грн.

Рішення суду обґрунтовано тим, що ураховуючи докази на підтвердження факту подачі теплоносія до систем опалення нежитлових приміщень, власником яких є відповідач, суд вважає, що відповідач є таким, що спожив теплову енергію за договором, а також є таким, що приєднався до умов індивідуального та публічного договорів з надання відповідних житлово-комунальних послуг, а тому в нього виникає обов`язок щодо оплати наданих послуг за вказаними договорами, тому позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Кічерман Віталій Олександрович звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2024 у справі №922/3643/24 та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на наступне:

- судом першої інстанції було проігнороване право відповідача на захист та доступ до правосуддя, внаслідок чого були порушені норми матеріального та процесуального права; відповідач отримав ухвалу 24.10.2024, 25.10.2024 звернувся через свого представника із відповідним клопотанням про ознайомлення, оскільки не отримав документів, які необхідні для формування правової позиції у формі відзиву на позовну заяву, доступ до матеріалів отримав лише 09.12.2024 в системі Електронний суд о 15 год 38 хв;

- позивач одночасно посилається і на тимчасовий договір від 01.03.2004, і на публічний договір під назвою Індивідуальний договір про надання послуги із постачання теплової енергії від 31.10.2021, який відповідач ніколи не бачив та не підписував. Вказана ситуація є незрозумілою, оскільки предмети обох договорів є тотожними. Встановити із змісту позовної заяви яким саме договором слід керуватись у першу чергу не виявляється можливим. Чи припинив дію договір від 01.03.2004 після опублікування договору від 2021 року невідомо;

- позивач визнає, що договір має публічний характер і може бути затверджений іншою стороною шляхом акцептування через певне коло дій, зокрема, отримання послуги. Факт отримання послуги підтверджується лише актами про підключення/ відключення опалення у місті Харкові на підставі розпорядження Харківського міського голови. Вказані акти підписані з одного боку представниками позивача, а з іншого представниками КП Жилкомсервіс. Тобто, жодного акту із підписом споживача, зокрема, відповідача, матеріали справи не містять. А відтак, вважає, що позивачем не доведено, що обов`язки з надання послуги ним виконувались належним чином, що мало би наслідком оплату її відповідачем;

- станом на день подання цієї заяви із відповідачем не був укладений договір про надання теплової енергії, на який позивач посилається, акцептування цього публічного договору не відбулось, що суперечить як вимогам житлово-комунального законодавства, так і загальним засадам цивільно-правових відносин Україні. Тобто, договір є добровільним актом сторін, а посилання позивача на публічний договір, про який відповідач навіть і не знав, без належних фактів доведення постачання теплової енергії саме у приміщення відповідача (акцептування), є юридично неспроможним;

- щодо послуги з ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання на підставі договору від 01 липня 2022 року, зазначає, що вказаний договір також є публічним, не підписувався відповідачем, і не був акцептований відповідачем належним чином. У вказаному договорі у п. 8 зазначений величезний перелік послуг, що мають надаватись відповідачу як споживачу, який зобов`язаний за це платити кожний місяць, як вказано в цьому договорі. Пунктом 23 вказаного договору передбачено, що види робіт та використані матеріали при проведенні технічного обслуговування, що є предметом цього договору, відображаються виконавцем у технічному акті, який підписується не менш як двома споживачами, які проживають у цьому багатоквартирному будинку. Повідомляє про те, що матеріали справи не містять жодного такого акту. Наявні в матеріалах справи акти готовності до опалювального сезону не відповідають вимогам п. 23 вказаного договору, і підписані представниками позивача та КП Жилкомсервіс. Також матеріали справи не містять і жодного акту приймання виконаних робіт за цим договором, як це передбачено п. 24 договору. А тому вважає, що будь-які докази надання послуги за вказаним договором відсутні взагалі;

- з початку повномасштабного вторгнення рф в Україну у приміщенні не ведеться жодна комерційна діяльність, більш того, перший поверх будинку було пошкоджено внаслідок обстрілів. Всі наявні тепло-прилади (батареї, труби тощо) у приміщенні відсутні, а відтак і тепло у приміщення не подається. Вказані тепло-прилади були зрізані представниками позивача два роки тому, що не може бути невідомо представникам позивача. А тому і отримання послуги фактично унеможливлено.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Кічермана Віталія Олександровича (вх.№151 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2024 №922/3643/24 та постановлено здійснити її розгляд у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи.

Встановлено позивачу строк до 12.02.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту, встановлено учасникам справи строк до 12.02.2025 для подання заяв, клопотань, тощо.

28.01.2025 до суду від апелянта надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (вх.№ 1340), в якому Фізична особа-підприємець Кічерман Віталій Олександрович просив розглядати справу із повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 клопотання Фізичної особи-підприємця Кічермана Віталія Олександровича про розгляд справи №922/3643/24 у судовому засіданні з повідомленням учасників справи задоволено. Призначено справу № 922/3643/24 до розгляду на "06" березня 2025 р. об 11:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду.

03.02.2025 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1544), в якому останній проти апеляційної скарги заперечує, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що факт отримання відповідачем послуги з постачання теплової енергії у опалювальний період 2021-2022, 2022-2023 - є фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору). Факт отримання теплової енергії підтверджується актами про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2021-2022, 2022-2023рр. Відповідачу направлялися рахунки-фактури за послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду. Зазначає, що договір про постачання теплової енергії № 10341, укладений 01.03.2004 між КП Харківські теплові мережі та ФО-П Кічерманом В.О. діяв до 01.12.2021, а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язань. З 01.12.2021 почав діяти індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та з 01.07.2022 почав діяти публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності. Послуга КП Харківські теплові мережі в приміщення ФО-П Кічермана В.О. надавалася, що підтверджується всіма наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, актами підключення та відключення споживача, актами готовності до опалювальних періодів. Щодо твердження представника відповідача щодо того, що з початку повномасштабного вторгнення рф в Україну у вказаному приміщенні не ведеться жодна комерційна діяльність, перший поверх будинку було пошкоджено внаслідок обстрілів, зазначає, що не використання приміщення за призначенням, не звільняє від обов`язку сплати за надані позивачем послуги. Представник відповідача не надав жодних доказів на підтвердження своїх слів, а отже, вищевикладені факти є недоведеними та свідчать лише про ухилення відповідача від сплати заборгованості.

07.02.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про призначення експертизи (вх.№1793), в якому останній просить призначити у справі № 922/3643/24 судову інженерно-технічну експертизу. Доручити проведення експертного дослідження експертам Національного наукового центру Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса. На вирішення експерта, який буде проводити експертне дослідження, поставити наступні питання:

- Чи здійснювалось теплопостачання Комунальним підприємством Харківські теплові мережі в період з 2022 по 2023 рік у нежитлові приміщення 1-го поверху №18-1-:18-4 в літ "А-5", загальною площею 133, 3 кв.м, що знаходиться у м. Харкові, вул. Мироносицька, 93?

- У якому технічному стані знаходяться комунікації (труби, батареї, вузли, тощо), які відповідають за теплопостачання у нежитлові приміщення 1-го поверху №18-1-:18- 4 в літ "А-5", загальною площею 133, 3 кв.м, що знаходиться у м. Харкові, вул. Мироносицька, 93?

- Який об`єм теплової енергії (гкал) постачався Комунальним підприємством Харківські теплові мережі в період з 2022 по 2023 рік у нежитлові приміщення 1-го поверху №18-1-:18-4 в літ "А-5", загальною площею 133, 3 кв.м, що знаходиться у м. Харкові, вул. Мироносицька, 93?

- Чи відповідає зазначений у розрахункових документах Комунального підприємства Харківські теплові мережі об`єм теплової енергії (гкал), нібито, поставлений у нежитлові приміщення 1-го поверху №18-1-:18-4 в літ "А-5", загальною площею 133, 3 кв.м, що знаходиться у м. Харкові, вул. Мироносицька, 93, технічній можливості та технічному стану комунікацій (труби, батареї, вузли, тощо), які відповідають за теплопостачання за вказаною адресою за період з 2022 по 2023 рік?

- З якого періоду відсутні комунікації (труби, батареї, вузли, тощо) у нежитлових приміщеннях 1-го поверху №18-1-:18-4 в літ "А-5", загальною площею 133, 3 кв.м, що знаходиться у м. Харкові, вул. Мироносицька, 93?

В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на те, що враховуючи наявні суперечності у правових позиціях сторін, виникає нагальна необхідність у встановленні істини у справі за допомогою незалежного спеціаліста, який достеменно встановить факт наявності або відсутності факту теплопостачання, об`єми теплопостачання та стан теплових мереж у приміщеннях, які належать апелянту та знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 93.

28.02.2025 до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи (вх.№2632), в яких останній просить у задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на те, що клопотання є безпідставним та таким, що свідчить про небажання відповідача здійснювати оплату за спожиту теплову енергію та його спробу затягнути розгляд справи.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав клопотання про призначення у справі № 922/3643/24 судової інженерно-технічної експертизи; підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні проти клопотання відповідача про призначення експертизи заперечував; проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, розглянувши клопотання відповідача про призначення у справі № 922/3643/24 судової інженерно-технічної експертизи, зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У частині 2 статті 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Отже, судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. При цьому господарський суд самостійно визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов`язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності, проте суд наділяється в тому числі організаційно-розпорядчими повноваженнями, необхідними для здійснення ним функцій органу правосуддя та прийняття законних і обґрунтованих судових актів.

У пунктах 6, 7 ч.2 ст.258 ГПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені: нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; клопотання особи, яка подала скаргу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що надане відповідачем клопотання про призначення у справі № 922/3643/24 судової інженерно-технічної експертизи не заявлялось в суді першої інстанції та направлено на отримання нових доказів, які не були предметом дослідження місцевим господарським судом. Крім того, при поданні апеляційної скарги представник відповідача не ставив питання про необхідність проведення експертизи, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі № 922/3643/24 судової інженерно-технічної експертизи слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.08.2024 № 390190957 Кічерман Віталій Олександрович з 26.11.2004 є власником нежитлових приміщень 1-го поверху №18-1-:18-4 в літ "А-5", загальною площею 133,3 кв.м, що знаходиться у м. Харкові, вул. Мироносицька, 93.

01.03.2004 між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (Енергопостачальна організація) та СПДФО Кічерманом Віталієм Олександровичем (споживач) укладено тимчасовий договір про постачання теплової енергії №10341, відповідно до умов якого за цим договором Енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно з п. 2.1 договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді та на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону;

- гаряче водопостачання - протягом року;

- технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою;

- кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

У п. 6.1. договору передбачено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Відповідно до п. 6.2. договору розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт звірки розрахунків (в 3-х примірниках).

Умовами п.6.3 договору передбачено, що споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Енергопостачальній організації вартість, зазначеної в додатку №1 до договору кількості теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Згідно з п. 6.5. договору споживачі, що не мають приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначають згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел Енергопостачальної організації та кількості годин (діб) роботи теплоспоживального обладнання споживача в розрахунковому періоді. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується споживачем не пізніше як в термін 5 банківських днів з часу отримання рахунку на оплату.

Відповідно до п. 10.1 договору він набуває чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2004 року.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п.10.4 договору).

Позивачем зазначено, що заяв щодо припинення договору від відповідача не надходило.

Нежитлові приміщення відповідача, за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 93, розташовані в житловому будинку з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП Харківські теплові мережі. Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будинку в цілому.

Житловий будинок не обладнаний приладом обліку споживання теплової енергії, тому розрахунки вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснюються розрахунковим способом.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки та об`єкти соціальної сфери позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а постачання гарячої води - цілодобово.

На підтвердження споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень позивачем до матеріалів справи надано акти про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2021-2022рр., 2022-2023рр. до будівель в цілому, які підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувача будинку, розташованого за адресою: м. Харкові, вул. Мироносицька, 93, а саме: акт про підключення №174/34372 від 22.10.2021; акт про підключення №174/37029 від 11.11.2022; акт про відключення №174/372 від 06.04.2023.

03.10.2024 позивачем на адресу відповідача листом за №118 від 01.10.2024 було направлено: акт виконаних робіт та рахунок-фактуру №17400-4738 від08.11.2021 на оплату за теплову енергію за жовтень 2021 року на суму 980,17 грн; акт звіряння станом на 01.10.2023; вимогу про погашення заборгованості від 01.10.2024 за №117, в якій позивач повідомив, що станом на 01.10.2023 по особовому рахунку відповідача наявна заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 980,17 грн. Пропонував у десятиденний термін з моменту отримання даної вимоги сплатити вказану заборгованість. В разі відсутності сплати заборгованості у вказаний термін, КП Харківські теплові мережі буде змушено звернутися з позовом до суду для примусового стягнення заборгованості і відшкодування судових витрат.

За твердженням позивача, зазначений рахунок з оплати за теплову енергію за жовтень 2021 року на суму 980,17 грн відповідачем не оплачено.

На підставі частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. №1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. №1023), на офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет 31.10.2021 було розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі індивідуальний договір).

Згідно з п.1 індивідуального договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

У п.2 індивідуального договору передбачено, що даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на веб-сайті виконавця www.hts.kharkov.ua.

За змістом п.3 індивідуального договору виконавець має право змінити умови договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни договору, вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на веб-сайті виконавця www.hts.kharkov.ua.

Інформування споживача про намір зміни ціни/тарифу на послугу здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, затвердженого наказом Мінрегіону від 5 червня 2018 р. № 130.

Відповідно до п. 4 індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Відповідно до п. 5 індивідуального договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 11 індивідуального договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі - Методика розподілу).

Згідно з п. 17 індивідуального договору зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця.

Положеннями п. 22 індивідуального договору встановлено, шо розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" здійснює виконавець.

Умовами п. 30 цього договору визначено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://hts.kharkov.ua/docs/2022_02_01_104_abonplata.pdf.

Відповідно до п. 31 даного договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://hts.kharkov.ua/docs/2022_tarifi_302.pdf.

За умовами п. 32 індивідуального договору плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Згідно з п.33 індивідуального договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Відповідно до п.34 індивідуального договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Положеннями п. 38 індивідуального договору встановлено, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору.

Відповідно до положень п.51 індивідуального договору цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Цей договір може бути розірваний у разі прийняття рішення співвласниками щодо зміни моделі договірних відносин відповідно до статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (п.п. 52, 53 договору).

Пунктом 54 індивідуального договору визначено, що у разі відключення приміщення споживача від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку цей договір не припиняє своєї дії.

Індивідуальний договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01.12.2021.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:

- плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

- плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено в позовній заяві, оскільки приміщення за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 93, розташоване в житловому будинку, починаючи з 01.12.2021 надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу за цією адресою здійснюється на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.

03.10.2024 позивачем на адресу відповідача листом за №118 від 01.10.2024 було направлено: акт виконаних робіт та рахунки-фактури на оплату спожитої електричної енергії, а саме:

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 03.02.2022 на оплату теплової енергії за січень 2022 року на суму 24278,63 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 16.03.2022 на оплату теплової енергії за лютий 2022 року на суму 18378,90 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 12.04.2022 на оплату теплової енергії за березень 2022 року на суму 19621,73 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 10.05.2022 на оплату теплової енергії за квітень 2022 року на суму 2805,06 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 04.07.2022 на оплату теплової енергії за червень 2022 року на суму (-) 2263,03 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 06.09.2022 на оплату послуги з постачання теплової енергії за серпень 2022 року на суму (-) 995,46 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 05.12.2022 на оплату теплової енергії за листопад 2022 року на суму 11384,14 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 31.12.2022 на оплату послуги з постачання теплової енергії за грудень 2022 року на суму 21033,32 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 31.01.2023 на оплату послуги з постачання теплової енергії за січень 2023 року на суму 24844,73 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 28.02.2023 на оплату послуги з постачання теплової енергії за лютий 2023 року на суму 21802,91 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 31.03.2023 на оплату послуги з постачання теплової енергії за березень 2023 року на суму 11927,71 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 30.04.2024 на оплату послуги з постачання теплової енергії за квітень 2023 року на суму 1092,86 грн;

- акт звіряння станом на 01.10.2023 на суму 153911,50; вимогу про погашення заборгованості від 01.10.2024 за №117, в якій позивач повідомив, що станом на 01.10.2023 по особовому рахунку відповідача наявна заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 153 911,50 грн. Пропонував у десятиденний термін з моменту отримання даної вимоги сплатити вказану заборгованість. В разі відсутності сплати заборгованості у вказаний термін, КП Харківські теплові мережі буде змушено звернутися з позовом до суду для примусового стягнення заборгованості і відшкодування судових витрат.

За твердженням позивача, зазначені рахунки з оплати послуг з постачання теплової енергії за період з січня 2022 року по квітень 2023 року відповідачем не оплачені.

Також, 03.10.2024 позивачем на адресу відповідача листом за №118 від 01.10.2024 було направлено рахунки за абонентське обслуговування, а саме:

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 03.02.2022 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 20,48 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 16.03.2022 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,24 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 12.04.2022 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,24 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 10.05.2022 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,24 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 06.06.2022 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,32 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 04.07.2022 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,26 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 04.08.2022 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,26 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 06.09.2022 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,26 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 05.10.2022 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,26 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 07.11.2022 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,26 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 05.12.2022 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,26 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 31.12.2022 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,26 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 31.01.2023 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,26 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 28.02.2023 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,26 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 31.03.2023 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,26 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 30.04.2023 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,26 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 30.05.2023 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,26 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 30.06.2023 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,26 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 31.07.2023 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,26 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 31.08.2023 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,26 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 30.09.2023 на оплату абонентської плати з постачання теплової енергії на суму 10,26 грн.

За твердженням позивача, зазначені рахунки з оплати абонентської плати з постачання теплової енергії у загальному розмірі 225,68 грн за період з грудня 2021 року по вересень 2023 року відповідачем не оплачені.

З 1 липня 2022 року набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який опублікований на офіційному сайті КП Харківські теплові мережі в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01 червня 2022 року (далі - публічний договір).

Відповідно до п. 4 публічного договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від виконавця послуги, або фактичного отримання послуг.

За умовами п.5 публічного договору виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та умови зазначені цим договором.

У п. 6 публічного договору передбачено, що технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання проводиться відповідно до переліку адрес будинків, зазначених у додатку 1, та включає комплекс робіт, які визначені на підставі Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 № 150.

За змістом п.8 публічного договору технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та поточний ремонт здійснюється виконавцем відповідно до переліку адрес будинків (додаток 1) та включає в себе перелік послуг, наведених у цьому пункті.

Вартість послуги з поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання у разі його здійснення обраховується за окремим кошторисом по кожному багатоквартирному будинку та зазначається у рахунку пропорційно опалювальній площі квартири споживача (п. 12 публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання).

Відповідно до п.13 наведеного договору розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги сплачується споживачем виконавцю щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

За умовами п. 14 договору плата за послугу включається до єдиного рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Положеннями п. 15 договору встановлено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за отримані послуги.

У відповідності до п.22 публічного договору роботи із технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем виконуються виконавцем згідно з графіком, розробленим виконавцем (додаток 2).

Відповідно до положень п.30 публічного договору цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Цей договір може бути розірваний у разі прийняття рішення співвласниками щодо зміни моделі договірних відносин відповідно до статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (п. 32 договору).

Позивачем до матеріалів справи надано акт готовності до опалювального періоду 2021-2022 року №174/10187 від 16.06.2021, акт готовності до опалювального періоду 2022-2023 року №174/11658 від 16.06.2021, які підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувача будинку, розташованого за адресою: м. Харкові, вул. Мироносицька, 93.

03.10.2024 позивачем на адресу відповідача листом за №118 від 01.10.2024 було направлено рахунки за абонентське обслуговування, а саме:

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 04.08.2022 на оплату вартості послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання на суму 96,85 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 06.09.2022 на оплату вартості послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання на суму 96,85 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 05.10.2022 на оплату вартості послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання на суму 96,85 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 07.11.2022 на оплату вартості послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання на суму 96,85 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 05.12.2022 на оплату вартості послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання на суму 96,85 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 31.12.2022 на оплату вартості послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання на суму 96,85 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 31.01.2023 на оплату вартості послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання на суму 96,85 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 28.02.2023 на оплату вартості послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання на суму 96,85 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 31.03.2023 на оплату вартості послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання на суму 96,85 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 30.04.2023 на оплату вартості послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання на суму 96,85 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 30.05.2023 на оплату вартості послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання на суму 96,85 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 30.06.2023 на оплату вартості послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання на суму 96,85 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 31.07.2023 на оплату вартості послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання на суму 96,85 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 31.08.2023 на оплату вартості послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання на суму 96,85 грн;

- рахунок-фактуру №17401-4738 від 30.09.2023 на оплату вартості послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання на суму 96,85 грн.

За твердженням позивача, зазначені рахунки відповідачем не оплачені, заборгованість з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з липня 2022 року по вересень 2023 року складає 1452,75 грн.

Наведені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Щодо доводів апелянта про ігнорування судом першої інстанції його права на захист та доступ до правосуддя, внаслідок чого були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст.2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін.

Частинами 2, 4 ст.13 ГПК України унормовано, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За змістом частин 8, 9 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч.2 ст.178 ГПК України).

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3643/24. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Роз`яснено відповідачу, що згідно зі ст.251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відзиву на позов у встановлений строк, справа згідно з ч.9 ст.165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Встановлено позивачу строк для подання до суду відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечення із урахуванням вимог ст.167 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив. Роз`яснено учасникам справи, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам статей 161-165 Господарського процесуального кодексу України та мають бути подані у строк, визначений в статті 251 ГПК України та ухвалі суду. Суд звернув увагу відповідача на його право зареєструвати свій електронний кабінет відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами (частина сьома статті 42 ГПК України).

Ухвала суду від 16.10.2024 була направлена учасникам справи: позивачу через підсистему Електронний суд 16.10.2024, відповідачу -Укрпоштою, та отримана останнім 24.10.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштової кореспонденції, яке повернулось до суду.

З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача адвокат Бєзяєв Антон Анатолійович 25.10.2024 звернувся до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи, в якій просив надати можливість ознайомитися з матеріалами справи № 922/3643/24 та зробити фотокопії необхідних документів; надати доступ до матеріалів справи в системі Електронний суд. В обґрунтування поданої заяви посилався на те, що відповідач не знав про існування вказаної справи, копії позову та доданих документів не отримував, а тому виникає нагальна необхідність в ознайомленні із матеріалами даної справи та отриманні доступу до матеріалів справи в системі Електронний суд.

Відповідно до довідки Господарського суду Харківської області про доставку електронного листа Ухвала про відкриття провадження (спрощене)" від 16.10.2024 у справі №922/3643/24 була надіслана одержувачу Бєзяєву Антону Анатолійовичу в його електронний кабінет та доставлена останньому 09.12.2024 о 15 год 44 хв.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Частиною 1 ст. 118 ГПК України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем відзив на позовну заяву надано не було.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що враховуючи час надходження матеріалів в електронний кабінет представника відповідача та момент ухвалення рішення (16.12.2024), стає зрозумілим, що на підготування відзиву було лише 4 (чотири) робочі дні, що повністю суперечить положенням ГПК України, з огляду на те, що представник відповідача адвокат Бєзяєв Антон Анатолійович з моменту звернення до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи (25.10.2024), і до 09.12.2024 (час коли представнику було надано доступ до матеріалів справи в системі Електронний суд) не опікувався долею поданої ним заяви.

Відповідно до заяви про ознайомлення з матеріалами справи, фактичною адресою представника відповідача є м.Харків. Тобто представник відповідача мав можливість у випадку тривалої відсутності інформації щодо поданої ним заяви, звернутися безпосередньо до Господарського суду Харківської області, чого останнім зроблено не було.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що представник відповідача мав можливість направити до суду клопотання про продовження строку подання відзиву на позовну заяву, з огляду на те, що доступ до матеріалів справи в системі Електронний суд йому було надано лише 09.12.2024. Проте, представник відповідача таким правом також не скористався.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що жодних копій позовної заяви із доданими матеріалами він не отримував. 21.10.2024 між відповідачем та адвокатом Бєзяєвим А.А. був укладений адвокатський договір, на підставі якого, у свою чергу, 25.10.2024 був виданий відповідний ордер.

Колегія суддів зазначає, що провадження у даній справі було відкрито 16.10.2024, ухвала суду про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 24.10.2024, а адвокатський договір між відповідачем та адвокатом Бєзяєвим А.А. був укладений 21.10.2024, тобто до отримання відповідачем ухвали суду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції ставить під сумнів твердження відповідача про неотримання копій позовної заяви із доданими матеріалами.

Добросовісність є однією з основоположних засад цивільного законодавства та імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України). Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість (такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.02.2024 у cправі № 910/5282/23).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на ігнорування судом права відповідача на захист та доступ до правосуддя, а також порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.526 ЦК України, яка кореспондується з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Частинами 6, 7 ст. 276 ГК України унормовано, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 1 ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положенням ч. 2 ст. 901 ЦК України визначено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Згідно з положеннями ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено:

внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо);

плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

У ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно з ч.5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

У ч. 3 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що індивідуальний договір з обслуговування внутрішньобудинкових систем укладається між співвласником багатоквартирного будинку та виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). Виконавець комунальної послуги за таким договором забезпечує відповідність кількісних та якісних характеристик послуги встановленим нормативам на межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку та інженерно-технічних систем приміщення споживача. Плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Пунктом 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінет Міністрів України від 03.10.2007 №1198, визначено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022), передбачено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги (п. 13 Правил).

Аналогічні положення мітяться в п. 12 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1023).

Вказаними вище правилами затверджено типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води відповідно.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 219 від 15.08.2018 затверджено Порядок обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 11.08.2021 № 197) (надалі - Порядок).

Порядок поширюється на управителів або інших осіб, уповноважених співвласниками багатоквартирного будинку на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, а також виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення з ними споживачами індивідуальних договорів про надання такої послуги з використанням та обслуговуванням внутрішньобудинкових мереж.

Обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації (п.4 розділу 1 Порядку).

Виконавець забезпечує функціонування та підтримку в робочому стані елементів внутрішньобудинкових систем відповідно до заданих параметрів і режимів роботи (п.6 розділу 1 Порядку).

Технічне обслуговування складається з комплексу робіт, спрямованих на підтримку справності елементів системи чи заданих параметрів та режимів роботи обладнання внутрішньобудинкових систем за допомогою огляду, налагодження, регулювання і випробування систем, заміни швидкозношуваних елементів, заправки витратними матеріалами, змащення тощо та не включає обслуговування вузлів комерційного обліку (п.7 розділу 1 Порядку).

Поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку складається з комплексу робіт, що спрямовані на систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей інженерного обладнання. Поточний ремонт має проводитися з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію в періодах між капітальним ремонтом (п.8 розділу 1 Порядку).

На офіційному сайті позивача www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет 31.10.2021 було розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води.

Також, 01.07.2022 опубліковано публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності.

Вказані індивідуальний та публічний договори є публічними договорами приєднання.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як встановлено судом, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.08.2024 № 390190957 ОСОБА_1 з 26.11.2004 є власником нежитлових приміщень 1-го поверху №18-1-:18-4 в літ "А-5", загальною площею 133,3 кв.м, що знаходиться у м. Харкові, вул. Мироносицька, 93.

Нежитлові приміщення відповідача, за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 93, розташовані в житловому будинку з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП Харківські теплові мережі. Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будинку в цілому. Житловий будинок не обладнаний приладом обліку споживання теплової енергії.

Відповідно до п. 4 індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки та об`єкти соціальної сфери позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а постачання гарячої води - цілодобово.

На підтвердження споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень позивачем до матеріалів справи надано акти про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2021-2022рр., 2022-2023рр. до будівель в цілому, які підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувача будинку, розташованого за адресою: м. Харкові, вул. Мироносицька, 93, а саме: акт про підключення №174/34372 від 22.10.2021; акт про підключення №174/37029 від 11.11.2022; акт про відключення №174/372 від 06.04.2023. В додатках до вказаних актів наведено перелік споживачів, розташованих в житловому будинку, за адресою: вул.Мироносицька, 93 і підключених до єдиної системи опалення житлового будинку, до якого включено, зокрема, і СПДФО Кічермана В.О.

Ураховуючи вищенаведені норми чинного законодавства та зазначені вище докази на підтвердження факту подачі теплоносія до систем опалення нежитлових приміщень, власником є відповідач, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач є таким, що приєднався до умов індивідуального договору з надання відповідних житлово-комунальних послуг, а також спожив теплову енергію за договором, а тому в нього виникає обов`язок щодо оплати наданих послуг за вказаним договором.

Колегія суддів відхиляє твердження апелянта про відсутність актів за підписом відповідача, з огляду на те, що акти підключення/відключення свідчать про підключення/відключення централізованої системи опалення будинку в цілому та підписуються представниками КП Харківські теплові мережі та балансоутримувача будинку, тобто КП Жилкомсервіс (дільниця №12) та не потребує окремого підпису кожного споживача будинку.

Щодо посилання відповідача на те, що послуги з ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання на підставі договору від 01.07.2022 не надавались, вказаний договір не підписувався відповідачем, і не був акцептований належним чином, оскільки жодного акту приймання виконаних робіт за цим договором, як це передбачено п. 24 договору до матеріалів справи не надано, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже зазначалось, з 01.07.2022 набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який є публічним договором приєднання.

Відповідно до п. 4 публічного договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від виконавця послуги, або фактичного отримання послуг.

За змістом п.8 публічного договору технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та поточний ремонт здійснюється виконавцем відповідно до переліку адрес будинків (додаток 1) та включає в себе перелік послуг, наведених у цьому пункті.

Позивачем до матеріалів справи надано акт готовності до опалювального періоду 2021-2022 року №174/10187 від 16.06.2021, акт готовності до опалювального періоду 2022-2023 року №174/11658 від 16.06.2021, які підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувача будинку, розташованого за адресою: м. Харкові, вул. Мироносицька, 93.

Зі змісту актів готовності до опалювального періоду: 2021-2022 року №174/10187 від 16.06.2021, 2022-2023 року №174/11658 від 16.06.2021 вбачається, що система опалення промита водопровідною водою до повного освітлення. Комплекс робіт по підготовці ВДС ж/б у об`ємі технічного обслуговування виконано у повному обсязі.

Ураховуючи вищенаведені норми чинного законодавства та зазначені вище докази на підтвердження факту технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем у будинку, в якому знаходяться приміщення відповідача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач є таким, що приєднався до умов публічного договору з надання відповідних житлово-комунальних послуг, а тому в нього виникає обов`язок щодо оплати наданих послуг за вказаним договором.

Щодо посилання скаржника на те, що з початку повномасштабного вторгнення рф в Україну у приміщенні не ведеться жодна комерційна діяльність; перший поверх будинку було пошкоджено внаслідок обстрілів; всі наявні тепло-прилади (батареї, труби тощо) у приміщенні відсутні, а відтак і тепло у приміщення не подається, а тому і отримання послуги фактично унеможливлено, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 8 розділу III Порядку відключення споживачів від системи централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України 26.07.2019 №169, визначено, що відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у міжопалювальний період не пізніше ніж 01 жовтня у спосіб, що не перешкоджає постачанню теплової енергії та гарячої води до інших квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаних до централізованого опалення та постачання гарячої води. Усі витрати, пов`язані з відокремленням (відключенням) квартири чи нежитлового приміщення від централізованого опалення та постачання гарячої води, здійснюються за рахунок власника.

Відповідно до пункту 13 вищезазначеного Порядку, після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від централізованого опалення та постачання гарячої води складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу. Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу. Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань, є акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, який в матеріалах справи відсутній.

Суд зазначає, що невикористання відповідачем приміщення для комерційної діяльності, не звільняє його від обов`язку сплати за надані позивачем послуги.

Стосовно твердження апелянта про те, що позивач одночасно посилається і на тимчасовий договір від 01.03.2004, і на публічний договір під назвою Індивідуальний договір про надання послуги із постачання теплової енергії від 31.10.2021, що є незрозумілим, оскільки предмети обох договорів є тотожними; встановити зі змісту позовної заяви яким саме договором слід керуватись у першу чергу не виявляється можливим; чи припинив дію договір від 01.03.2004 після опублікування договору від 2021 року невідомо, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

31.10.2021 на офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет було розміщено Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який набрав чинності з 01.12.2021.

01.06.2022 на офіційному сайті КП Харківські теплові мережі в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua було опубліковано Публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який набрав чинності з 01.07.2022.

Відповідно до п. 10.1 тимчасового договору про постачання теплової енергії №10341 від 01.03.2004 він набуває чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2004 року.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п.10.4 тимчасового договору про постачання теплової енергії №10341 від 01.03.2004).

За таких обставин, договір про постачання теплової енергії №10341 від 01.03.2004, укладений між КП Харківські теплові мережі та ФО-П Кічерманом В.О., діяв до 01.12.2021, а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язань. З 01.12.2021 почав діяти індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, а з 01.07.2022 почав діяти публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 156 570,10 грн, з яких: 980,17 грн вартість спожитої теплової енергії за договором про купівлю-продаж теплової енергії в гарячій воді за жовтень 2021 року; 153 911,50 грн заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з січня 2022 року по квітень 2023 року; 225,68 грн абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з грудня 2021 року по вересень 2023 року; 1452,75 грн технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором за період з липня 2022 року по вересень 2023 року.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Харківської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2024 у справі №922/3643/24 без змін як такого, що постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Частиною 1 ст.123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, судовий збір за подання апеляційної скарги, відповідно до положень статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 ч.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кічермана Віталія Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2024 у справі №922/3643/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 12.03.2025.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.А. Пуль