ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2025 р. Справа№ 910/1393/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Шапрана В.В.

Барсук М.А.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 23.01.2025

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2024

Повний текст рішення складено та підписано 10.07.2024

у справі № 910/1393/22 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЛЕКС-ЕНЕРДЖІ"

про стягнення 5 958 203,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЛЕКС-ЕНЕРДЖІ" (відповідач) про стягнення 5 958 203,84 грн., з них: основного боргу - 4 982 269,35 грн., пені - 383 349,98 грн., штрафу - 348 758,84 грн., 3% річних - 73 282,03 грн. та інфляційних втрат - 170 543,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №1910-02024 від 04.11.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2022 відкрито провадження у справі № 910/1393/22, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2022 зупинено провадження у справі №910/1393/22 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 у справі №910/9627/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2022 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 зупинено провадження у справі №910/1393/22 до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 910/8188/21 у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 по справі №910/1393/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що нарахування відповідачем плати за послуги з передачі при здійсненні експорту не передбачено чинним законодавством України та умовами укладеного між сторонами договору, тому позивач безпідставно включив послуги у загальній сумі 4 982 269,35 грн. до актів приймання-передачі послуги від 30.04.2021, від 31.05.2021, від 30.06.2021, від 21.07.2021. Оскільки позивачем не доведено порушення відповідачем зобов`язання за договором з оплати послуги з передачі при здійсненні експорту, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги про стягнення з відповідача 383 349,98 грн. пені, 348 758,84 грн. штрафу, 73 282,03 грн. 3% річних та 170 543,64 грн. інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 по справі № 910/1393/22, 16.07.2024 Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (через систему "Електронний суд")звернулось з апеляційною скаргою б/н від 04.04.2024, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 у справі №910/1393/22 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції не з`ясовано обставини, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають обставинам справи, не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2024, матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" по справі № 910/1393/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Палій В.В., Кравчук Г.А.

22.07.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/1393/22.

25.07.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/1393/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 та призначено до розгляду на 28.08.2024.

15.08.2024 до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЛЕКС-ЕНЕРДЖІ" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2024 в зв`язку з перебуванням судді Палія В.В. у відпустці для розгляду справи № 910/1393/22 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" визначено новий склад колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Вовка І.В., Кравчук Г.А.

28.08.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження справу № 910/1393/22 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2024.

В судовому засіданні 28.08.2024 оголошувалася перерва до 18.09.2024.

18.09.2024 судове засідання у справі № 910/1393/22 не відбулось, в зв`язку з направленням судді Кравчука Г.А. для участі у роботі ХХ чергового з`їзду суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 справу № 910/1393/22 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 призначено до розгляду на 15.10.2024.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2024 справу № 910/1393/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Сибіги О.М., суддів Вовка І.В., Станіка С.Р.

24.10.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження справу № 910/1393/22 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 та призначено до розгляду на 27.11.2024.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з відставкою судді Вовка І.В.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024 справу № 910/1393/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Сибіги О.М., суддів Тищенко А.І., Станіка С.Р.

25.11.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження справу № 910/1393/22 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 та призначено до розгляду на 27.11.2024.

В судовому засіданні 27.11.2024 оголошувалася перерва до 08.01.2025.

Розпорядженням в.о. Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 06.01.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з відпусткою суддів Тищенко А.І. та Станіка С.Р.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2025 справу № 910/1393/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Шапран В.В., Барсук М.А.

06.01.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 та призначено до розгляду на 08.01.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2025 розгляд справи відкладено на 23.01.2025.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 у справі № 910/1393/22 без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно було встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, 04.11.2020 між Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія "Укренерго" (надалі - позивач, оператор системи передачі (ОСП)) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АРТЛЕКС-ЕНЕРДЖІ" (надалі - відповідач, користувач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 1910-02024 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 4.1. договору для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяг послуги: 1) плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць; 2) визначення фактичного обсягу послуги у розрахунковому місяці здійснюється: для ОСР на підставі даних щодо обсягів технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами ОСР; для електропостачальників на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника; для споживачів електричної енергії, які мають намір купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, незалежно від точки приєднання на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії цими споживачами; для споживачів електричної енергії, які приєднані до мереж ОСП, незалежно від способу купівлі електричної енергії (в електропостачальника за Правилами роздрібного ринку чи за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку) на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії цими споживачами; для виробників електричної енергії на підставі даних щодо обсягів електричної енергії, необхідної для забезпечення власних потреб електричних станцій, на яких відсутня генерація.

Відповідно до п. 6.5. договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (надалі - сервіс), з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

За умовами п. 6.7. договору у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань. За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2020. Якщо користувач не направив ОСП у строк не менший ніж за місяць до закінчення терміну дії Договору повідомлення про припинення дії Договору, то цей Договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах (п. 14.1. договору).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП, Регулятор) від 09.12.2020 № 2353 встановлено тариф на послуги з передачі електричної енергії НЕК "Укренерго" на 2021 рік на рівні 293,93 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з передачі електричної енергії на загальну суму 5 638 377,59 грн., що підтверджується актами приймання-передачі послуги від 30.04.2021, від 31.05.2021, від 30.06.2021, від 31.07.2021.

За отримані послуги відповідач розрахувався лише частково на загальну суму 656 108,24 грн., що підтверджується довідкою № 16/2-09/104 від 06.01.2022 АТ "Ощадбанк".

За розрахунком позивача, загальна сума невиконаних відповідачем зобов`язань за договором за спірний період становить 4 982 269,35 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 4 982 269,35 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пені в розмірі 383 349,98 грн., штраф в розмірі 348 758,84 грн., 3% річних в розмірі 73 282,03 грн. та інфляційні втрати в розмірі 170 543,64 грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що нарахування позивачем плати за послугу з передачі електричної енергії при експорті не передбачено умовами укладеного між сторонами договору та чинним законодавством України, нарахування такої плати позивачем порушує міжнародні зобов`язання України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з передачі.

Електрична енергія - це енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу (п. 26 ч. 1 ст. 1 Закону "Про ринок електричної енергії").

Передача електричної енергії - це транспортування електричної енергії електричними мережами оператора системи передачі від електричних станцій до пунктів підключення систем розподілу та електроустановок споживання (не включаючи постачання електричної енергії), а також міждержавними лініями (п. 60 ч. 1 ст. 1 Закону "Про ринок електричної енергії").

Постачання електричної енергії - це продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії (п. 68 ч. 1 ст. 1 Закону "Про ринок електричної енергії").

Згідно з п. 5.1. гл. 5 розд. XI Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309 (тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір про надання послуг з передачі електричної енергії визначає організаційні, технічні та фінансові умови, на яких ОСП здійснює передачу електричної енергії електричними мережами системи передачі. Договір встановлює обов`язки та права сторін у процесі передачі електричної енергії електричними мережами Оператора системи передачі від виробників до систем розподілу та споживачів, а також при здійсненні експорту електричної енергії.

Укладення договорів про надання послуг з передачі електричної енергії є обов`язковою умовою надання користувачам доступу до системи передачі (п. 5.2 гл. 5 розділу XI Кодексу системи передачі).

Як встановлено судом, 04.11.2020 між позивачем, як оператором системи передачі, та відповідачем, як користувачем, укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 1910-02024, за умовами якого ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.

За своєю правовою природою укладений договір є договором надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм статей 901-907 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору позивач протягом квітня - липня 2021 року надав відповідачу послуги з передачі електричної енергії на загальну суму 5 638 377,59 грн., що підтверджується актами приймання-передачі послуги від 30.04.2021, від 31.05.2021, від 30.06.2021, від 31.07.2021.

Наявною у матеріалах справи довідкою № 16/2-09/104 від 06.01.2022 АТ "Ощадбанк" підтверджується, що за отримані послуги відповідач розрахувався лише частково на загальну суму 656 108,24 грн.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить 4 982 269,35 грн. (5 638 377,59 грн. - 656 108,24 грн.).

Поряд з цим, судом встановлено, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/8188/21 за позовом ТОВ "АРТЛЕКС-ЕНЕРДЖІ" до НЕК "Укренерго" про зобов`язання припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії за договором №1910-02024 від 04.11.2020 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 у справі № 910/8188/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023, позов задоволено повністю. Зобов`язано НЕК "Укренерго" припинити дії спрямовані на нарахування послуг щодо експорту електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 04.11.2020 №1910-02024, укладеного між ТОВ "АРТЛЕКС-ЕНЕРДЖІ" та НЕК "Укренерго" та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії.

Ухвалою Верховного Суду від 14.02.2024 касаційне провадження за касаційною скаргою НЕК "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 у справі № 910/8188/21 закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 296 ГПК України. Постановляючи зазначену ухвалу, Верховний Суд виходив, зокрема, з такого:

"43. У цій справі (№ 910/8188/22) ТОВ "АРТЛЕКС-ЕНЕРДЖІ" звернулося до суду з позовом до НЕК "УКРЕНЕРГО" про зобов`язання припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії за Договором при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії.

44. У справі № 910/9627/20 АТ "ДТЕК Західенерго" звернулося до суду з позовом до НЕК "УКРЕНЕРГО" про зобов`язання припинити дії, спрямовані на нарахування послуг щодо експорту електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії.

45. Верховний Суд … вважає, що справи №910/9627/20 та №910/8188/22 є подібними з огляду на предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог, фактичні обставини справи, матеріально-правове регулювання спірних правовідносин, суб`єктний склад учасників спору та обраний спосіб захисту порушеного права.

46. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.08.2022 у справі №910/9627/20 проаналізувала положення типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, а також пов`язане із цим національне і міжнародне законодавство та зробила, зокрема, такі висновки:

8.41. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що нарахування плати за послуги з передачі електричної енергії при здійсненні її експорту не передбачено умовами Договору про передачу та чинним законодавством.

48. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.08.2022 у справі №910/9627/20 встановила пріоритетність застосування міжнародного законодавства до спірних правовідносин та неможливість встановлення тарифів, що суперечать такому законодавству, та вказала, що нарахування плати за послуги з передачі електричної енергії при здійсненні її експорту не передбачено умовами Договору та чинним законодавством".

Крім того, в провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/9627/20 за позовом АТ "ДТЕК Західенерго" до НЕК "Укренерго" про зобов`язання припинити дії спрямовані на нарахування послуг щодо експорту електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 04.05.2019 року №0424-02013 та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії.

Ухвалою Верховного Суду від 22.09.2021 справу № 910/9627/20 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки справа містить виключну правову проблему з огляду на формування судами різних юрисдикцій протилежних висновків щодо необхідності застосування актів законодавства Європейського Союзу у спірних правовідносинах (частина одинадцята статті 2 Закону про РЕ); щодо правового статусу повідомлень, які містяться в листах Секретаріату ЕС та обов`язковості його висновку про те, що "встановлення плати за передачу електричної енергії та за диспетчерське (оперативно-технологічне) управління суперечить положенням статті 41 Договору про ЕС", у зв`язку з чим дійшли суперечливих висновків щодо дотримання міжнародних зобов`язань України при здійсненні нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електроенергії.

Зокрема, Верховний Суд зауважив, що Верховний Суд у постановах від 08.06.2021 у справі № 910/8044/20 та від 04.02.2021 у справі № 914/935/20 виснував, що нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електроенергії порушує міжнародні зобов`язання України. У цих справах Верховний Суд брав до уваги Рішення Суду ЄС у справі FENS vs Slovak Republic щодо тлумачення положень Директиви 2003/54/ЄС, в якій суд зробив висновок, що закріплення плати за передачу при здійсненні експортних операцій є заходом, еквівалентним до мита, оскільки таким заходом є будь-яка грошова плата, якою б малою вона не була, та не залежно від її призначення та способу застосування, що накладається в односторонньому порядку на товари через те, що вони перетинають кордон, і яка не є митом у строгому розумінні. Суди також враховували висновок Секретаріату ЕС про те, що встановлення плати за передачу електричної енергії та за диспетчерське (оперативно-технологічне) управління суперечить положенням статті 41 Договору про ЕС.

В той же час, 08.09.2021 Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду прийнято постанову у справі № 640/3041/20, в якій зроблено протилежні висновки і вказано, що повідомлення, які містяться в листах Секретаріату ЕС, носять лише рекомендаційний та інформативний характер (пункт 40 постанови); послуги з передачі електроенергії та з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління сплачуються усіма учасниками внутрішнього ринку енергетики, тому вони не можуть бути розцінені станом на сьогодні як додаткові платежі (пункт 48); Рішення Суду ЄС у справі FENS vs Slovak Republic щодо тлумачення положень Директиви 2003/54/ЄС не враховується, оскільки не є джерелом права, стосувалось країни - члена Європейского Союзу та правовідносин, які не є релевантними правовідносинам у цій справі (пункти 49-52). При цьому Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, на відміну від Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, при вирішенні питання щодо врахування правозастосовної практики Суду ЄС не застосував норму частини одинадцятої статті 2 Закону про РЕ.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 910/9627/20 касаційну скаргу НЕК "Укренерго" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 у справі № 910/9627/20 - без змін.

У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду проаналізувала положення типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, а також пов`язане із цим національне і міжнародне законодавство та зробила висновок, що встановлена плата за передачу щодо обсягів експортованої електричної енергії є за своєю природою та з урахуванням її структури такою, що має розцінюватися як захід, який є подібним до мита, встановлення якого не відповідає нормам статті 41 Договору про ЕС та не є виправданим відповідно до пункту 2 цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, при розгляді даної справи № 910/1393/22 суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 910/9627/20.

За змістом ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 у справі № 910/8188/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023, встановлено, що нарахування відповідачем плати за послуги з передачі при здійсненні експорту не передбачено чинним законодавством України та умовами укладеного між сторонами договору № 1910-02024 від 04.11.2020. У зв`язку з наведеним, суди дійшли висновку про неправомірність дій відповідача (НЕК "Укренерго") щодо включення ним обсягів з передачі електричної енергії при здійсненні експорту електричної енергії до обсягу електричної енергії, за який нараховується плата згідно договору № 1910-02024 від 04.11.2020. Такі висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.08.2022 у справі №910/9627/20.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що обставини, встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 у справі № 910/8188/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023, яке набрало законної сили, при розгляді даної справи повторному доказуванню не підлягають.

Як встановлено судом, протягом спірного періоду (квітень - липень 2021 року) відповідач здійснював експорт електричної енергії до Республіки Молдова, що підтверджується довідками НЕК "Укренерго" за квітень, травень, червень, липень 2021 року та актами приймання-передачі фактичної кількості електричної енергії по контракту від 01.12.2020 № 0112/2020-М за період квітень - липень 2021 року.

В свою чергу, Республіка Молдова є учасником Енергетичного Співтовариства.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на преюдиційні обставини, встановлені у справі № 910/8188/21, зокрема, що нарахування відповідачем плати за послуги з передачі при здійсненні експорту не передбачено чинним законодавством України та умовами укладеного між сторонами договору № 1910-02024 від 04.11.2020, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач безпідставно включив такі послуги у загальній сумі 4 982 269,35 грн до актів приймання-передачі послуги від 30.04.2021, від 31.05.2021, від 30.06.2021, від 21.07.2021, та виставив відповідачу рахунки на оплату таких послуг.

За встановлених обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 4 982 269,35 грн. є необґрунтованими, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Оскільки підстав для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 4 982 269,35 грн. судом не встановлено, то і вимоги про стягнення пені у розмірі 383 349,98 грн., штрафу у розмірі 348 758,84 грн., 3% річних у розмірі 73 282,03 грн. та інфляційних втрат у розмірі 170 543,64 грн., які є похідними, також не підлягають задоволенню.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Встановивши обставини даної справи та надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Колегія суддів апеляційного суду вважає посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Отже, в задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" слід відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 залишити без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 у справі № 910/1393/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 у справі № 910/1393/22 - залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст.ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Матеріали справи № 910/1393/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 03.03.2025.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді В.В. Шапран

М.А. Барсук