ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" березня 2025 р. Справа № 906/664/24.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Кудряшової Ю.В.

розглянувши заяву Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вх. №01-44/491/25 від 18.02.2025) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі №906/664/24 за позовом:

Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю" Енергоресурси Полісся"

про стягнення 544 000 грн.

За участю представників сторін:

від заявника (позивача): не прибув,

від відповідача: не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 25.10.2024 позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоресурси Полісся" на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 272 000,00 грн. штрафу, 272 000,00 грн. пені, а також 8160,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

24.12.2024 на примусове виконання рішення суду видано наказ.

18.02.2025 від Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшла заява (вх. №01-44/491/25 від 18.02.2025) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі №906/664/24. Відповідно до згаданої заяви позивач (заявник) відзначив, що виданий виконавчий документ не забезпечує стягнення різних за призначенням грошових коштів. Так, штраф та пеня підлягають сплаті у загальний фонд Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації: 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", на діючих IBAN УДКСУ за місцем реєстрації суб`єкта господарювання. Разом з тим, витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 160,00 грн. підлягають зарахуванню на рахунок відділення: ідентифікаційний код одержувача: 21602826; р/р НОМЕР_1 .

Також заявник просив в разі задоволення вимоги щодо визнання наказу Господарського суду Житомирської області від 25.10.2024 таким, що не підлягає виконанню у справі №906/664/24 видати два окремі накази щодо стягнення - штрафу, пені та - витрат по сплаті судового.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 21.02.2025 прийнято до розгляду заяву Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вх. №01-44/491/25 від 18.02.2025) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі №906/664/24 та призначено судове засідання на 03.03.2025 о 14:30 год.

24.02.2025 через систему "Електронний суд" від позивача (заявника) надійшло клопотання про долучення доказів направлення заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

25.02.2025 через систему "Електронний суд" від позивача (заявника) надійшло клопотання про проведення судового засідання без його представника.

Сторони в судове засідання уповноважених представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про задоволення вимог заяви, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з положеннями ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони.

У рішеннях ЄСПЛ у справі "Савіцький проти України" від 26.07.2012 та у справі "Глоба проти України" від 05.07.2012 вказано, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду однієї зі сторін.

Оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду однієї зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97, у справі "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ясюнієне проти Литви" від 06.03.2003).

У рішенні ЄСПЛ від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України" зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 30.03.2021 у справі № 910/8794/17 зазначив, що зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

- матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

Проаналізувавши наведене вище та приймаючи до уваги, що виданий 24.12.2024 наказ не забезпечує стягнення різних за призначенням грошових коштів (штраф та пеня підлягають сплаті у загальний фонд Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації: 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", на діючих IBAN УДКСУ за місцем реєстрації суб`єкта господарювання, а витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 160,00 грн. підлягають зарахуванню на рахунок відділення: ідентифікаційний код одержувача: 21602826; р/р НОМЕР_1 ), господарський суд дійшов висновку, що заява (вх. №01-44/491/25 від 18.02.2025) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі №906/664/24 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 328 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вх. №01-44/491/25 від 18.02.2025) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі №906/664/24 задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду Житомирської області від 24.12.2024 у справі № 906/664/24 про стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоресурси Полісся" на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 272 000,00 грн. штрафу, 272 000,00 грн. пені, а також 8160,00 грн. витрат по сплаті судового збору таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. 255, 257 ГПК України.

Ухвалу суду підписано: 10.03.2025.

Суддя Кудряшова Ю.В.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам