ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 березня 2025 року Справа № 903/17/25

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М.П., розглянувши за правилами загального позовного провадження справу № 903/17/25

за позовом керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Камінь-Каширської районної військової адміністрації (Камінь-Каширської районної державної адміністрації), м. Камінь-Каширський

третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області

до Любешівської селищної ради, смт. Любешів, Камінь-Каширський район, Волинська область

про визнання незаконним та скасування пункту 513 додатку до рішення Любешівської селищної ради, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: н/з,

від відповідача: н/з,

в судовому засіданні взяв участь ОСОБА_1 заступник начальника відділу Волинської обласної прокуратури (службове посвідчення №071760 від 01.03.2023);

в с т а н о в и в:

04.01.2025 документ сформовано в системі Електронний суд, а 06.01.2025 зареєстровано у Господарському суді Волинської області позовну заяву керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Камінь-Каширської районної військової адміністрації (Камінь-Каширської районної державної адміністрації), в якій керівник Камінь-Каширської окружної прокуратури просить:

- залучити третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Регіональний офіс водних ресурсів у Волинській області;

- визнати незаконним та скасувати п. 513 додатку до рішення Любешівської селищної ради від 24.02.2021 № 5/24;

- усунути перешкоди державі в особі уповноваженого органу КаміньКаширської районної військової (державної) адміністрації, у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою державної власності водного фонду, розташованою під каналом ВК-1-1, який є об`єктом нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури осушувальної системи Захист від підтоплення села Люб`язь, шляхом скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації сформованої на ній земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0036 площею 9,2459 га;

- усунути перешкоди державі в особі уповноваженого органу КаміньКаширської районної військової (державної) адміністрації, у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою державної власності водного фонду, розташованою під каналом ВК-1-1, який є об`єктом нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури осушувальної системи Захист від підтоплення села Люб`язь, шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності Любешівської селищної ради на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0036 площею 9,2459 га;

- стягнути із Любешівської селищної ради на користь Волинської обласної прокуратури 7267,2 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 13.01.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 05.02.2025.; постановлено клопотання керівника Камінь - Каширської окружної прокуратури про залучення третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області, розглянути у судовому засіданні 05.02.2025; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України до 03.02.2025.

31.01.2025 через систему Електронний суд від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

03.02.2025 через систему Електронний суд від керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив, в якій керівник прокуратури просить відхилити заперечення, наведені відповідачем у відзиві на позов, а позов задовольнити.

05.02.2025 через систему Електронний суд від відповідача надійшла заява, в якій відповідач повідомляє, що Любешівська селищна рада розглядає можливість визнання позову у справі №903/17/25 за позовом керівника Камінь-Каширської прокуратури в особі Камінь- Каширської районної військової (державної) адміністрації до Любешівської селищної ради. Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин відноситься до компетенції сесії селищної ради. Оскільки земельна ділянка прийнята у комунальну власність згідно з рішенням сесії Любешівської селищної ради від 24.02.2021 №5/24, рішення щодо погодження припинення реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:0036 площею 9,2459 га та визнання позовних вимог є можливим за результатами розгляду на сесії Любешівської селищної ради.

05.02.2025 в судове засідання представники позивача та відповідача не з`явилася, ухвала суду від 13.01.2025 про відкриття провадження у справі була надіслана до електронних кабінетів позивача та відповідача.

05.02.2025 в судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про залучення до участі у розгляді справи третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області; повідомила про те, що разом із позовною заяву до суду було подано докази надіслання Регіональному офісу водних ресурсів у Волинській області копії позовної заяви з додатками.

На обґрунтування клопотання прокурор посилалася на те, що, згідно з ч. 2 ст. 9, ст. 24 Закону України Про меліорацію земель управління інженерною інфраструктурою меліоративних систем та її окремими об`єктами, що перебувають у державній власності, здійснює Кабінет Міністрів України і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері гідротехнічної меліорації земель, через підприємства, установи та організації, що належать до сфери управління цього органу. Експлуатація загальнодержавних і міжгосподарських меліоративних систем, які перебувають у державній власності, здійснюється підприємствами, установами і організаціями, що належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері гідротехнічної меліорації земель.

Відповідно до Положення про Регіональний офіс водних ресурсів у Волинській області, затвердженого наказом Державного агентства водних ресурсів України від 24.07.2023 №91, Регіональний офіс водних ресурсів у Волинській області є бюджетною неприбутковою організацією та входить до сфери управління Державного агентства водних ресурсів України.

Підпунктами 9, 37 п. 4 Положення визначено, що Офіс відповідно до покладених на нього завдань: організовує виконання робіт, пов`язаних з мінімізацією наслідків шкідливої дії вод, зокрема шляхом забезпечення захисту від підтоплення, протипаводкового та протиповеневого захисту сільськогосподарських угідь, а також сільських населених пунктів; забезпечує організацію проведення робіт із запобігання пошкодженню та аваріям на гідротехнічних спорудах, а також з ліквідації наслідків аварій на них.

Офіс в установленому законодавством України порядку здійснює користування відведеною йому землею (п. 15 Положення).

Як зазначає прокурор, канал ВК-1-1 осушувальної системи Захист від підтоплення села Люб`язь перебуває у державній власності (орган, уповноважений управляти майном - Державне агентство водних ресурсів України) та на балансі Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна, а земельна ділянка, на якій він розташований, використовується Регіональним офісом водних ресурсів у Волинській області для потреб ведення водного господарства - попередження шкідливої дії вод, осушення земель та забезпечення потреб населення і народного господарства у водних ресурсах. Оскільки канал ВК-1-1 є об`єктом нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури осушувальної системи Захист від підтоплення села Люб`язь, а також земельна ділянка, на якій він розташовані, використовується Регіональним офісом водних ресурсів у Волинській області для потреб ведення водного господарства - попередження шкідливої дії вод, осушення земель та забезпечення потреб населення і народного господарства у водних ресурсах, то вирішення судом позову, прийняття відповідного рішення щодо спірної земельної ділянки на думку прокурора впливає на права та інтереси вказаної водогосподарської організації.

Ухвалою суду від 05.02.2025 було залучено до участі у розгляді справи третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Регіональний офіс водних ресурсів у Волинській області; відкладено підготовче засідання на 26.02.2025; встановлено третій особі на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Регіональному офісу водних ресурсів у Волинській області строк до 24.02.2025 для подачі письмових пояснень на заявлений позов.

17.02.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява, в якій відповідач повідомляє, що Любешівською селищною радою на засіданні сесії прийнято рішення від 07.02.2025 №68/4 «Про внесення змін до рішення Любешівської селищної ради від 24 лютого 2021 року №5/24». Згідно з пунктом 1 прийнято рішення в частині виключення земельної ділянки за порядковим номером 513 із додатку до рішення Любешівської селищної ради від 24 лютого 2021 року №5/24. Пунктом 2 рішення визначені завдання з формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення з врахуванням встановлених накладень на об`єкти меліоративної мережі державної власності в с. Люб`язь.

Відповідач вважає, що з прийняттям Любешівською селищною радою рішення від 07.02.2025 №68/4 провадження за позовною вимогою у справі в частині скасування п.513 додатку до рішення Любешівської селищної ради від 24.02.2021 року №5/24 має бути закрито.

В частині інших позовних вимог Любешівська селищна рада зазначає, що позов визнає, на підставі статтею 185, 191, 231 ГПК України просить прийняти до розгляду заяву Любешівської селищної ради про визнання позову у справі №903/17/25; розгляд справи за №903/17/25 провести за відсутності представника Любешівської селищної ради.

26.02.2025 в судове засідання представники позивача, відповідача, третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не з`явилися, ухвала суду від 05.02.2025 була надіслана до електронних кабінетів сторін. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, пояснень на заявлений позов не подала.

26.02.2025 в судовому засіданні прокурор висловив думку про те, що є підстави для закриття провадження в частині позовних вимог про скасування п.513 додатку до рішення Любешівської селищної ради від 24.02.2021 року №5/24.

Ухвалою суду від 26.02.2025 було закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 05 березня 2025 року; постановлено питання про закриття провадження у справі в частині визнання незаконним та скасування п. 513 додатку до рішення Любешівської селищної ради від 24.02.2021 № 5/24 та заяву відповідача про визнання позову в іншій частині позовних вимог вирішити за наслідками розгляду справи по суті.

04.03.2025 заступник керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури подав клопотання, у якому просить закрити провадження у справі в частині визнання незаконним та скасування п. 513 додатку до рішення Любешівської селищної ради від 24.02.2021 № 5/24; повернути Волинській обласній прокуратурі 2422,40 грн.судового збору у зв`язку із закриттям провадження у справі; прийняти заяву Любешівської селищної ради від 17.02.2025 № 364/08-05/2-25 про визнання позову та ухвалити рішення про задоволення позову в частині усунення перешкод; повернути Волинській обласній прокуратурі з державного бюджету 50 % судового збору, що становить 2422,40 грн. за дві позовні вимоги; решту суми судового збору у розмірі 2422,40 грн. стягнути з відповідача на користь Волинської обласної прокуратури.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка в судове засідання представника позивача, третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки ці учасники належним чином шляхом доставки ухвали суду від 26.02.2025 до їх електронних кабінетів були повідомлені про судовий розгляд, а тому на підставі статті 202 Господарського процесуального кодексу України справу було розглянуто за відсутності представників цих учасників за наявними матеріалами.

Згідно з ч.ч. 1,2,4,5 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки визнання позову відповідачем в частині вимог про усунення перешкод державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та інтересів інших осіб, заявлено повноважною особою, визнання відповідачем позову у цій частині позовних вимог судом прийнято.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, суд встановив, що згідно з розпорядженням Любешівської районної державної адміністрації від 21.08.2013 № 221 Головному управлінню Держземагенства у Волинській області було дозволено провести інвентаризацію земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах Любешівського району, у тому числі в межах Люб`язівської сільської ради.

Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності за межами населених пунктів на території Люб`язівської сільської ради, Любешівського району площею 581,0194 га, була розроблена ТОВ «Горизонт» у 2013 році та затверджена розпорядженням Любешівської районної державної адміністрації від 23.12.2013 № 392.

На підставі землевпорядної документації серед інших 57 земельних ділянок було сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0036, площею 9,2459 га.

Відповідно до матеріалів технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель вказаній земельній ділянці присвоєно № 17, за складом угідь віднесено до пасовищ, зазначено, що вона розташована в урочищі Плоска, з усіх сторін межує із землями загального користування на території Люб`язівської сільської ради.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру реєстрацію цієї земельної ділянки у Державному земельному кадастрі проведено 09.12.2013, за цільовим призначенням віднесено до земель сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення земельної ділянки - 16.00. Земельні ділянки запасу, склад угідь - пасовища.

Люб`язівська сільська рада увійшла до складу територіальної громади Любешівської селищної ради, що підтверджується розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області».

Згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 03.12.2020 №15-ОТГ у комунальну власність Любешівської територіальної громади Камінь-Каширського району передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 7225,8382 га, у тому числі й земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0036, площею 9,2459 га, що підтверджується додатком до акту приймання-передачі (№ 514 у додатку до акту прийому-передачі).

Як підтверджується рішенням Любешівської селищної ради від 24.02.2021 № 5/24 (у вільному доступі за посиланням https://lubeshivska-gromada.gov.ua) у комунальну власність цього органу місцевого самоврядування прийнято земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 7244,3921 га відповідно до актів приймання-передачі земельних ділянок від 03.12.2020 та 31.12.2020, серед яких прийнято й земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0036 (№ 513 додатку до вказаного рішення).

На підставі цих розпорядчих актів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14.05.2021 було внесено відомості про згадану земельну ділянку із зазначенням форми власності - комунальна, власник - Любешівська селищна рада.

Поряд з цим, згідно з наданим на запит окружної прокуратури інформації Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0036 розташовано державний канал ВК-1-1 осушувальної системи «Захист від підтоплення села Люб`язь».

Осушувальна система «Захист від підтоплення села Люб`язь» відноситься до міжгосподарських меліоративних систем.

Канал ВК-1-1 осушувальної системи «Захист від підтоплення села Люб`язь» побудовано у 2011 році і передано 27.12.2011 Головним управлінням містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Волинської облдержадміністрації на баланс Любешівського управління водного господарства як завершений будівництвом об`єкт «Будівництво захисної дамби і насосної станції для захисту від затоплення повеневими водами річки Прип`ять с.Люб`язь Любешівського району».

Мета створення каналу ВК-1-1 як складового елемента осушувальної системи - забезпечення захисту від затоплення і підтоплення повеневими водами річки Прип`ять с. Люб`язь та прилеглої до нього території.

Відповідно до проведеної реорганізації всі меліоративні фонди Любешівського управління водного господарства у складі Ратнівського міжрайонного управління водного господарства у 2020 році було передано на баланс Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області, у тому числі канал й ВК-1-1 осушувальної системи «Захист від підтоплення села Люб`язь», вони перебувають у державній власності Державного агентства водних ресурсів України та оперативному управлінні Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області. Згідно облікових даних Фонду державного майна України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна, складовим елементом осушувальної системи «Захист від підтоплення села Люб`язь» є споруда - канал ВК-1-1, реєстровий № 13345605.666.ЯЮАПКВ037, інвентарний №101350323/6 площею 5350 м.кв., який введено в експлуатацію 31.12.2011.

Любешівською експлуатаційною дільницею Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області 02.12.2024 було обстежено дамби і канали державної власності осушувальної системи «Захист від підтоплення села Люб`язь», які перебувають на балансі Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області та встановлено, що згідно з відкритими даними земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0036 частково накладається на канал ВК-1- 1 (довжина 535 м, середня ширина 7 м).

Таким чином, канал ВК-1-1 осушувальної системи «Захист від підтоплення села Люб`язь» є об`єктом нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури та разом із земельною ділянкою, на якій він розташований, використовуються Регіональним офісом водних ресурсів у Волинській області для потреб ведення водного господарства - попередження шкідливої дії вод та забезпечення належних умов проживання населення.

Наведеними доказами підтверджується, що формування земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0036 частково за рахунок земель водного фонду призвело до зміни їх цільового призначення на сільськогосподарські землі та, з урахуванням розміщення на них нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури осушувальної системи «Захист від підтоплення села Люб`язь», незаконного вибуття земель із державної форми власності у комунальну.

Статтею 4 Закону України «Про меліорацію земель» визначено, що гідротехнічна меліорація земель передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на забезпечення поліпшення земель з несприятливим водним режимом (перезволожених, переосушених тощо), регулювання водного режиму шляхом створення спеціальних гідротехнічних споруд на схилових та інших землях з метою поліпшення водного і повітряного режиму грунтів та захисту їх від шкідливої дії води (затоплення, підтоплення, ерозія тощо). Під час гідротехнічної меліорації земель здійснюються зрошувальні, осушувальні, осушувально-зволожувальні, протиповеневі, протипаводкові, протисельові, протиерозійні та інші меліоративні заходи.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону меліоративна система - технологічно цілісна інженерна інфраструктура, що включає в себе такі окремі об`єкти, як меліоративна мережа каналів, трубопроводів (зрошувальних, осушувальних, осушувально- зволожувальних, колекторно-дренажних) з гідротехнічними спорудами і насосними станціями, захисні дамби, спостережна мережа, дороги і споруди на них, взаємодію яких забезпечує управління водним, тепловим, повітряним і поживним режимом грунтів на меліорованих землях.

Міжгосподарська меліоративна система - меліоративна система, що знаходиться в межах Автономної Республіки Крим, однієї області або одного району і забезпечує міжрайонну та міжгосподарську подачу, розподіл та відведення води.

Меліоративна мережа - розміщений на землі та/або під землею цілісний технологічний комплекс об`єктів інженерної інфраструктури, що забезпечує забір або відведення води з точки водовиділу або в точці водовиділу для потреб водокористувачів.

Складова частина меліоративної мережі - один або декілька технологічно пов`язаних інженерних меліоративних об`єктів (трубопроводи, канали на зрошувальних і осушувальних системах, гідранти тощо), що приєднані, були приєднані або мають бути приєднані до точки водовиділу відповідної меліоративної мережі.

Осушувальна система - це надмірно зволожена земельна ділянка з гідротехнічними спорудами, що забезпечують її осушення (Інструкція з організації та здійснення моніторингу зрошуваних та осушуваних земель, затверджена наказом Державного комітету України по водному господарству від 16 квітня 2008 року № 108).

Визначення поняття «канал на зрошувальних і осушувальних системах» наведено у п.ч. 1 ст. 1 Закону України «Про організації водокористувачів та стимулювання гідротехнічної меліорації земель», згідно якого це гідротехнічна споруда, що забезпечує транспортування води для потреб гідротехнічної меліорації.

Статтею 9 Закону України «Про меліорацію земель» визначено, що право власності на інженерну інфраструктуру меліоративних систем та її окремі об`єкти (меліоративну мережу з гідротехнічними спорудами: каналами на зрошувальних і осушувальних системах, меліоративними трубопроводами, насосними станціями, захисними дамбами, спостережною мережею, дорогами і спорудами на них) може належати державі, територіальним громадам сіл, селищ і міст, юридичним особам та громадянам з урахуванням обмежень, передбачених законами України.

Право власності на інженерну інфраструктуру меліоративних систем та її окремі об`єкти набувається і реалізується у порядку, визначеному законами України.

Канал ВК-1-1 осушувальної системи «Захист від підтоплення села Люб`язь» є державною власністю та перебуває на балансі Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області.

Відповідно до п. в ч. 1 ст. 58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них.

Аналогічні положення також містить ст. 4 Водного кодексу України.

Статтею 91 Водного кодексу України визначено, що для потреб експлуатації та захисту від забруднення, пошкодження і руйнування магістральних, міжгосподарських та інших каналів на зрошувальних і осушувальних системах, гідротехнічних та гідрометричних споруд, а також водойм і гребель на річках встановлюються смуги відведення з особливим режимом користування.

Враховуючи наведені норми законодавства, земельна ділянка, на якій знаходиться канал ВК-1-1, який є об`єктом нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури осушувальної системи «Захист від підтоплення села Люб`язь», яка відноситься до категорії міжгосподарських меліоративних систем, належить до земель водного фонду державної власності.

Статтею 85 Водного кодексу України передбачено, що порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 № 1423-ІХ остаточно розмежовано землі державної та комунальної власності.

Вказаним законом розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, згідно з яким з дня набрання чинності цим пунктом, а саме - з 27.05.2021, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Проте, цим же пунктом законодавець визначив ряд виключень, зокрема підпунктами «а», «ґ», «д» пункту 24 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України з числа земель, що передаються у комунальну власність, виключено землі що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності, а також об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності.

У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст. 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Також відповідно до вимог ч. 2 ст. 117 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

З урахуванням того, що об`єкт державного нерухомого майна - канал ВК-1-1 осушувальної системи «Захист від підтоплення села Люб`язь», що відноситься до міжгосподарських меліоративних систем, перебуває на балансі та обслуговується водогосподарською організацією Регіональним офісом водних ресурсів у Волинській області, то частина спірної земельної ділянки відноситься до земель водного фонду та фактично знаходиться у постійному користуванні цієї державної водогосподарської організації.

Зі змісту ч.ч. 1, 2, 6, 7 ст. 20 Земельного кодексу України вбачається, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Згідно зі ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою, серед іншого, для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Всупереч вимог ст. 19 Конституції України, ст. ст. 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. ст. 20, 83, 84, 117, підпунктів «а», «ґ», «д» пункту 24 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про меліорацію земель» Любешівською районною державною адміністрацією безпідставно проінвентаризовано частину спірної земельної ділянки водного фонду як землі сільськогосподарського призначення та у подальшому Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області поза межами повноважень та поза волею власника було передано, а Любешівською селищною радою прийнято з державної у комунальну власність земельну ділянку із кадастровим номером :02:001:0036 із розташованим на ній об`єктом інженерної інфраструктури міжгосподарської меліоративної системи державної власності - каналом ВК-1-1 осушувальної системи «Захист від підтоплення села Люб`язь».

Оскільки земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0036 була незаконно сформована частково за рахунок земель водного фонду державної власності без вирішення питання про зміну її цільового призначення та поза волею власника, то керівник Камінь-Каширської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Камінь-Каширської районної військової адміністрації (Камінь-Каширської районної державної адміністрації) звернувся з позовом до суду, в якому, зокрема, просить визнати незаконним та скасувати рішення, на підставі якого здійснено державну реєстрацію права комунальної власності - рішення Любешівської селищної ради від 24.02.2021 № 5/24 в частині прийняття з державної у комунальну власність Любешівської селищної ради вказаної земельної ділянки п. 513 додатку до рішення - переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які приймаються із державної у комунальну власність Любешівської селищної ради.

17.02.2025 відповідач надіслав до суду заяву, в якій повідомив про те, що Любешівська селищна рада на засіданні сесії прийняла рішення від 07.02.2025 №68/4 «Про внесення змін до рішення Любешівської селищної ради від 24 лютого 2021 року №5/24».

Згідно з пунктом 1 рішення від 07.02.2025 №68/4 Любешівська селищна рада вирішила внести зміни до рішення від 24 лютого 2021 року №5/24 «Про прийняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність Любешівської селищної ради» та виключити у додатку до рішення земельні ділянки за порядковими номерами 482, 485, 513.

Згідно з пунктом 2 рішення від 07.02.2025 №68/4 Любешівська селищна рада вирішила відділу землекористування, кадастру, екологічної безпеки Любешівської селищної ради підготувати пропозиції на розгляд сесії селищної ради з формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення з врахуванням встановлених накладень на об`єкти меліоративної мережі державної власності в с. Люб`язь.

Таким чином, Любешівська селищна рада шляхом прийняття рішення від 07.02.2025 №68/4 про внесення змін до рішення від 24 лютого 2021 року №5/24 самостійно виключила у додатку до рішення від 24 лютого 2021 року №5/24 «Про прийняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність Любешівської селищної ради» земельну ділянку за порядковим номером 513, кадастровий номер :02:001:0036, площа 9,2459 га, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України підлягає до задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі в частині визнання незаконним та скасування п. 513 додатку до рішення Любешівської селищної ради від 24.02.2021 № 5/24 у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Розпорядження Любешівської райдержадміністрації від 23.12.2013 № 392 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності за межами населених пунктів на території Люб`язівської сільської ради Любешівського району, щодо згаданої земельної ділянку під АДРЕСА_1 реалізовано та вичерпало дію у зв`язку з формуванням спірної земельної ділянки як об`єкта речових прав та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Наказ Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 03.12.2020 № 15-ОТГ в частині передачі у комунальну власність Любешівської територіальної громади Камінь-Каширського району земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0036 (№ 514 додатку до акту прийому-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення у комунальну власність) також реалізовано та він вичерпав дію у зв`язку з підписанням акту приймання-передачі земельної ділянки у комунальну власність та реєстрації права власності на неї за Любешівською селищною радою.

Позовна заява керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури містить також вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (ст. 79 Земельного кодексу України).

Порядок формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначено положенням ст. 79-1 Земельного кодексу України.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру та здійснюється, зокрема у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж (ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Статтею 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

За приписами ст. 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр» основними принципами, на яких базується Державний земельний кадастр, є зокрема, принципи об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі.

Пунктом 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012, визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до п. п. 49-54 цього Порядку.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що до Державного земельного кадастру включаються відомості про земельні ділянки, зокрема кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); нормативна грошова оцінка та ін.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр», відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Як передбачено ч. 1 ст. 35 Закону України «Про землеустрій», в редакції, чинній на момент формування спірної земельної ділянки, інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

У відповідності із ч. 2 ст. 35 Закону України «Про землеустрій» у разі виявлення при проведенні інвентаризації земель державної та комунальної власності земель, не віднесених до тієї чи іншої категорії, віднесення таких земель до відповідної категорії здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування на підставі відповідної документації із землеустрою, погодженої та затвердженої в установленому законом порядку.

Вимоги щодо проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та складання за її результатами технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель визначає Порядок проведення інвентаризації земель, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 513 (надалі - Порядок).

Згідно з п. 2 Порядку (в редакції, чинній на момент формування спірної земельної ділянки) інвентаризація земель проводиться з метою забезпечення ведення Державного земельного кадастру, здійснення контролю за використанням і охороною земель; визначення якісного стану земельних ділянок, їх меж, розміру, складу угідь; узгодження даних, отриманих в результаті проведення інвентаризації земель, з інформацією, що міститься у документах, які посвідчують право на земельну ділянку, та у Державному земельному кадастрі; прийняття за результатами інвентаризації земель Кабінетом Міністрів України, Радою міністрів Автономної республіки Крим, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідних рішень; здійснення землеустрою.

Інвентаризація земель проводиться виходячи принципів плановості, достовірності та повноти даних, послідовності і стандартності процедур, доступності використання інформаційної бази, узагальнення даних з додержанням єдиних засад та технології їх оброблення (п. 3 Порядку).

Відповідно до п. 7 Порядку вихідними даними для проведення інвентаризації земель є: матеріали з Державного фонду документації із землеустрою; відомості з Державного земельного кадастру в паперовій та електронній формі, у тому числі Поземельної книги, книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, файлів обміну даними про результати робіт із землеустрою; містобудівна документація, затверджена в установленому законодавством порядку; планово-картографічні матеріали, в тому числі ортофотоплани, складені за результатами виконання робіт відповідно до Угоди про позику між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку від 17.10.2003; відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень; копії документів, які посвідчують право на земельну ділянку або підтверджують сплату земельного податку; матеріали, підготовлені за результатами обстеження земельних ділянок щодо їх якісного стану. Під час проведення інвентаризації земель використовуються матеріали аерофотозйомки, лісовпорядкування, проекти створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду, схеми формування екомережі, програми у сфері формування, збереження та використання екомережі.

Згідно з п. 26 Порядку за результатами проведення інвентаризації земель виконавцями розробляється технічна документація відповідно до статті 57 Закону України «Про землеустрій».

Технічна документація погоджується та затверджується в порядку, встановленому статтею 186 Земельного кодексу України. Відомості, отримані за результатами інвентаризації земель, вносяться до Державного земельного кадастру відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (п.п. 27, 29 Порядку).

Частиною 13 ст. 186 Земельного кодексу України у редакції, чинній на дату формування спірної земельної ділянки, передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель погоджується територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і затверджується замовником технічної документації.

Відповідно до п. 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Спірну земельну ділянку у Державному земельному кадастрі зареєстровано відділом Держземагентства у Любешівському районі 09.12.2013.

Висновком відділу Держземагентства у Любешівському районі Волинської області від 23.12.2013 №318 погоджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності за межами населених пунктів на території Люб`язівської (на час проведення інвентаризації) сільської ради, після чого затверджено розпорядженням Любешівської районної державної адміністрації від 23.12.2013 № 392.

Відповідно до висновку Держземагентства у Любешівському районі Волинської області земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 9,2459 га (земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0036) за складом угідь відноситься до пасовищ.

Згідно з витягом Державного земельного кадастру реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі проведено 09.12.2013, за цільовим призначенням віднесено до земель сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення земельної ділянки - 16.00. Земельні ділянки запасу, за складом угідь - пасовища.

З наведеного вбачається, що під час проведення інвентаризації земель невірно визначено цільове призначення земельної ділянки :02:001:0036 як землі сільськогосподарського призначення, незважаючи на те, що вказана земельна ділянка частково належить до земель водного фонду, а тому подальша наявність відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0036 у Державному земельному кадастрі порушуватиме принципи об`єктивності, достовірності, повноти відомостей та унеможливить відновлення порушеного права держави, у власності якої повинна перебувати частина цієї спірної земельної ділянки.

Згідно з абзацом 2 частини 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зважаючи на те, що у Державному земельному кадастрі в порушення вимог чинного законодавства невірно визначено категорію землі та її цільове призначення, що обумовило фактичне її вилучення із земель водного фонду державної власності, що у подальшому може призвести до розпорядження нею не уповноваженим органом для цілей, відмінних від ведення водного господарства, відновлення становища, яке існувало до порушення, можливо лише в порядку ст. 16 Цивільного кодексу України шляхом усунення перешкод державі в особі Камінь-Каширської районної військової (державної) адміністрації шляхом скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації сформованої на ній земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0036, площею 9,2459 га.

Частиною 13 статті 79-1 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

За змістом ч.ч. 9, 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно зазначена вище земельна ділянка 14.05.2021 зареєстрована на праві комунальної власності за Любешівською селищною радою.

Оскільки державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, то відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наділяє відповідача певними юридичними правами щодо земельної ділянки і одночасно позбавляє відповідних прав її законного власника державу, чинить перешкоди у здійсненні державою права власності.

Відповідач всупереч вимог законодавства зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на праві комунальної власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0036, оскільки вона була незаконно сформована частково за рахунок земель водного фонду державної власності без вирішення питання про зміну її цільового призначення.

Державна реєстрація земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0036, площею 9,2459 га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем чинить перешкоди державі в особі уповноваженого органу Камінь-Каширської районної військової (державної) адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою державної власності водного фонду.

За таких обставин підлягає до задоволення вимога керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури про усунення перешкод державі в особі уповноваженого органу КаміньКаширської районної військової (державної) адміністрації, у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою державної власності водного фонду, розташованою під каналом ВК-1-1, який є об`єктом нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури осушувальної системи Захист від підтоплення села Люб`язь, шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності Любешівської селищної ради на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0036, площею 9,2459 га.

Обґрунтування наявності порушення інтересів держави та підстав для їх представництва прокурором.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Земля є унікальним обмеженим природним та базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства, а отже, розподіл землі особливо чутливий до принципів справедливості, розумності й добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 14 Конституції України, ст. 1 Земельного кодексу України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно з Концепцією розвитку водного господарства України, що схвалена постановою Верховної Ради України від 14.01.2000 № 1390-ХІУ, водне господарство - галузь, завданням якої є забезпечення потреб населення і народного господарства у водних ресурсах, збереження, охорона та відтворення водного фонду, попередження шкідливої дії вод і ліквідація її наслідків.

Вказаною Концепцією визначено, що у перспективі одним з основних засобів стабілізації сільськогосподарського виробництва, послаблення його залежності від несприятливих природно-кліматичних умов залишається зрошувальна і осушувально- зволожувальна меліорація з одночасною мінімізацією негативного впливу сільськогосподарського виробництва на природну рівновагу, в тому числі під час проведення меліоративних робіт.

Відповідно до п. «а», «ґ», «д» пункту 24 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України земельні ділянки під об`єктами нерухомого майна державної власності, інженерної інфраструктури міжгосподарських меліоративних систем державної власності можуть перебувати виключно у державній власності.

Порушення інтересів держави у цій справі полягає в тому, що протиправне віднесення земель водного фонду, на яких розташовано об`єкт інженерної інфраструктури міжгосподарської меліоративної системи - канал ВК-1-1 осушувальної системи «Захист від підтоплення села Люб`язь», до земель сільськогосподарського призначення, унеможливлює забезпечення у належний спосіб режиму використання та охорони вказаних земель, а також позбавляє відповідних правомочностей дійсного власника земельної ділянки державу в особі Камінь-Каширської районної військової (державної) адміністрації.

Наявність сформованої земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території розташування інженерної інфраструктури міжгосподарської меліоративної системи унеможливлює встановлення в натурі (на місцевості) фактичних меж земельної ділянки водного фонду та подальшого оформлення права постійного користування нею уповноваженою водогосподарською організацією.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Чинна редакція ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України передбачає, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства.

З урахуванням наведеного, Камінь-Каширська районна державна адміністрація (наразі - Камінь-Каширська районна військова адміністрація) є розпорядником земель водного фонду державної власності, розташованих за межами населених пунктів, в тому числі наділена повноваженнями щодо надання та вилучення земельних ділянок вказаної категорії, а також правомочна вчинити дії з виготовлення землевпорядної документації на земельну ділянку державної власності з розташованим на ній об`єктом інженерної інфраструктури міжгосподарської меліоративної системи.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України введено воєнний стан, який наразі триває.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації. Рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Повноваження військових адміністрацій визначені ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Зокрема, згідно ч.ч. 1, 3 вказаної статті військові адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Повноваження військових адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Районні, обласні військові адміністрації здійснюють на відповідній території, поряд із повноваженнями місцевих державних адміністрацій, повноваження із запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

З урахуванням наведеного, позовну заяву подано керівником Камінь-Каширської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Камінь-Каширської районної військової адміністрації.

Камінь-Каширська окружна прокуратура 10.12.2024 повідомила Камінь-Каширську районну військову адміністрацію про виявлені порушення вимог земельного та водного законодавства при відведенні земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0036 за рахунок земель водного фонду державної власності листом № 51-2700вих-24.

Відповідь, що надійшла до прокуратури, свідчить про бездіяльність органу державної влади, невиконання покладених на неї законодавством правомочностей у сфері розпорядження землями водного фонду, які перебувають у державній власності. Зокрема, у вказаній відповіді йдеться про те, що у зв`язку з обмеженістю фінансування районна військова адміністрація немає можливості вжити заходів з метою скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації згаданої земельної ділянки з одночасним припиненням речових прав на неї.

Враховуючи обізнаність Камінь-Каширської районної військової адміністрації про порушення інтересів держави та беручи до уваги характер наданої вказаним органом державної влади на запит прокуратури відповіді, а саме: відсутність у ній поважних причин невжиття заходів з метою усунення порушень земельного та водного законодавства та попередження негативних наслідків, що можуть настати, у прокурора є підстави для представництва інтересів держави в суді.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2024 рік, який з січня поточного року складає 3 028 грн.

Позовна заява містить три вимоги немайнового характеру, що становить 9084 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначила, що Верховний Суд застосовує коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору в разі подання до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», в електронній формі.

Особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України «Про судовий збір».

Керівник Камінь-Каширської окружної прокуратури подав позовну заяву до господарського суду з використанням системи «Електронний суд», тобто в електронній формі.

А тому Волинською обласною прокуратурою за подачу позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 7267,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3039 від 25.12.2024.

Як передбачено ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях

У зв`язку із закриттям провадження у справі в частині вимоги про визнання незаконним та скасування п. 513 додатку до рішення Любешівської селищної ради від 24.02.2021 № 5/24 Волинській обласній прокуратурі на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» за її клопотанням слід повернути з Державного бюджету України 2422,40 грн. судового збору.

У відповідності із ч. 1ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов за другою та третьою немайновими вимогами до початку розгляду судом справи по суті, прокурору на підставі ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України слід повернути з Державного бюджету України 2422,40 грн. судового збору (4844,80 грн. х 50% ), що становить 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого при подачі позову.

На підставі ст. 129 ГПК України решту суми судового збору, сплаченого прокурором, у зв`язку із задоволенням позову у розмірі 2422,40 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 191, п.2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині визнання незаконним та скасування п. 513 додатку до рішення Любешівської селищної ради від 24.02.2021 № 5/2 закрити.

3. Усунути перешкоди державі в особі уповноваженого органу Камінь-Каширської районної військової (державної) адміністрації (44501,Волинська обл., Камінь-Каширський район, м. Камінь-Каширський, вул. Воля, 2, ), у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою державної власності водного фонду, розташованою під каналом ВК-1-1, який є об`єктом нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури осушувальної системи Захист від підтоплення села Люб`язь, шляхом скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації сформованої на ній земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0036 площею 9,2459 га;

4. Усунути перешкоди державі в особі уповноваженого органу Камінь-Каширської районної військової (державної) адміністрації (44501,Волинська обл., Камінь-Каширський район, м. Камінь-Каширський, вул. Воля, 2, ), у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою державної власності водного фонду, розташованою під каналом ВК-1-1, який є об`єктом нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури осушувальної системи Захист від підтоплення села Люб`язь, шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності Любешівської селищної ради (44201, Волинська обл., Камінь-Каширський район, смт. Любешів, вул. Незалежності, 53, ) на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0036 площею 9,2459 га;

5. Стягнути із Любешівської селищної ради (44201, Волинська обл., Камінь-Каширський район, смт. Любешів, вул. Незалежності, 53, ) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, 15, ) 2422 грн. 40 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

6. Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області повернути Волинській обласній прокуратурі (вул. Винниченка, 15, м. Луцьк, 43025, ) 4844 грн. 80 коп. судового збору, сплаченого платіжним дорученням №3039 від 25.12.2024 (зазначене платіжне доручення знаходиться в матеріалах справи №903/17/25).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 11.03.2025.

Суддя І. О. Якушева