ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2025 р. Справа№ 910/1111/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судових засідань : Новосельцева О.Р.

за участю представників сторін

від позивача : Сахнов Д.А.

від відповідача : Прохоров Ю.Г., Франюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024

у справі № 910/1111/24 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 735 005 191,19 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 735 005 191,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг № 2310/02/21 від 15.09.2021 (зі змінами) у частині повної та своєчасної оплати наданих у період з травня по серпень та жовтень 2023 року послуг, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 669 026 739,41 грн, а також нараховані за прострочення платежів 3% річних у сумі 30 851 150,60 грн та інфляційні втрати - 35 127 301,18 грн.

29.02.2024 через систему «Електронний суд» від позивача в порядку ст. 46 ГПК України надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку із частковим погашенням відповідачем суми заборгованості та проведеними перерахунками 3% річних та інфляційних втрат. Відповідно до даної заяви позивач просив стягнути з відповідача 659 745 209,85 грн заборгованості, 40 401 521,94 грн інфляційних втрат, 30 840 812,88 грн - 3% річних.

Представник відповідача не заперечував щодо прийняття заяви про зменшення розміру позовних вимог та призначення справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, оскільки остання подана з дотриманням вимог п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/1111/24 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" заборгованість у розмірі 659 745 209,85 грн, інфляційні втрати - 40 401 521,94 грн , 3% річних - 30 840 812,88 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 847 840,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відкладальна обставина, на яку посилається відповідач, може бути застосована виключно у разі наявності у постачальника універсальних послуг заборгованості перед ДП "НАЕК "Енергоатом" за результатами проведення електронних аукціонів, наявність якої не було доведено відповідачем.

У матеріалах справи відсутні докази, з яких вбачається, що позивач закуповував електричну енергію у ДП "НАЕК "Енергоатом" за результатами проведення електронних аукціонів у відповідності до вимог пункту 5 Положення.

Крім того, суд зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач має перед ДП "НАЕК "Енергоатом" заборгованість за електричну енергію, закуплену саме за результатами проведення електронних аукціонів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в умовах недоведеності існування заборгованості позивача перед ДП "НАЕК "Енергоатом" за поставлену електричну енергію згідно з пунктом 5 Положення про ПСО та враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів наявності такої заборгованості, тому відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах у цій справі підпункту 2 пункту 8 Положення про ПСО.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення суми заборгованості в розмірі 659 745 209,85 грн.

Крім того, перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про обґрунтованість цих вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" у цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, приймаючи до уваги у сукупності всі встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги ДП «Гарантований покупець» та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить відстрочити сплату судового збору за подання даної апеляційної скарги до ухвалення Північним апеляційним господарським судом постанови, апеляційну скагу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Також апелянт посилаючись пп.2 п.8 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загально доступних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, яке затверджено постановою КМУ вд 05.06.2019 №483, вважає, що у позивача була наявна безперервна заборгованість перед ДП "НАЕК "Енергоатом" у спірний період, тому наявна відкладальна обставина для сплати Державним підприємством "Гарантований покупець" за поставлену електричну енергію. Тобто, постачальник універсальних послуг (ПУП, позивач) має право на своєчасне та повне отримання вартості послуги за договором лише у разі відсутності заборгованості ПУП переж ДП «НАЕК» Енергоатом». ТОВ «Енера Суми» не було спростовано факту наявності заборгованості перед ДП «НАЕК «Енергоатом», жодним чином не було поставлено під сумнів інформацію наведену у вказаних листах ДП «НАЕК «Енергоатом», проте судом не було застосовано вказану відкладальну обставину.

Апелянт зазначає, що ні позивач у суді першої інстанції, ні суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не відхилив дії відкладальної обставини через відсутність доказів заборгованості у ПУП перед ДП «НАЕК «Енергоатом» за електричну енергію, закуплену саме за результатами проведення електронних аукціонів.

Скаржник вказує, що судом не було досліджено наявність будь-якого причинно-наслідкового зв`язку між навністю/відсутністю електронних аукціонів та заборгованістю за електричну енергію, яка утворилась у постачальників універсальних послуг перед ДП «НАЕК «Енергоатом». Апелянт не погоджується з висновками Верховного Суду щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах, які викладені у постанові від 25.01.2024 у справі №910/1294/23.

Так, на думку апелянта, внаслідок неврахування зазначених вище обставин, в оскаржуваному рішенні судом не встановлено момент повного погашення заборгованості позивачем перед ДП «НАЕК «Енергоатом» та не перевірено правомірність нарахування 3% за ст. 625 ЦК України за періоди існування заборгованості ПУП перед ДП «НАЕК «Енергоатом».

Також апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції спростував дію відкладальної обставини з посиланням на наказ Міністерства енергетики України «Про забезпечення продажу електричної енергії операторам системи розподілу та постачальникам універсальних послуг» від 13.03.2022 за №114, проте не врахував, що до 13.03.2022 зазначеного наказу не існувало, але суд першої інстанції все одно стягнув з відповідача нараховані до цього часу 3% річних та інфляційні втрати.

Апелянт зауважує, що нарахування інфляційних втрат здійснено позивачем за періоди, в яких прострочення, на думку відповідача, складало менше місяця, тому такі нарахування є неправомірними.

Крім того, скаржник зазначає, що при розгляді питання стягнення з нього 3% річних та інфляційних втрат, судом першої інстанції не враховано, що Гарантований покупець здійснює оплату послуг постачальника універсальних послуг у тому числі позивача за рахунок коштів, які він отримує від виробників, на яких покладено виконання ПСО. Так, наявність заборгованості ДП «НАЕК «Енергоатом» перед Гарантованим покупцем, з урахуванням відсутності інших джерел для оплати послуг, ніж оплати послуг Гарантованого покупця виробниками, які виконують ПСО, унеможливлює повну оплату ПУП вартості послуг у строк, передбачений п.7 договору.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, ТОВ «Енера Суми» у своєму відзиві, наданому до суду 15.07.2024, просить відмовити відповідачу у задоволенні апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/1111/24 у повному обсязі.

Позивач зазначає, що мотиви та підстави, зазначені в апеляційній скарзі щодо скасування рішення Господарського суду м. Києва від 25.04.2024 у справі № 910/1111/24 є безпідставними та необґрунтованими.

Позивач наголошує, що відповідачем не доведена наявність у позивача заборгованості перед ДП «НАЕК «Енергоатом», а саме за результатами проведення електронних аукціонів.

Позивач зазначає, що з метою виконання спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії за період з 01.10.2021 до 30.04.2024 та з метою надання послуг із забезпечення доступності для побутових споживачів, відповідно до вимог Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 05.06.2019 (далі -Положення про ПСО) між ТОВ "Енера Суми", як постачальником послуг, та ДП "Гарантований покупець", як замовником послуг, було укладено договір №2310/02/21 від 15.09.2021 про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг, з урахуванням додаткових угод №2625/02/21 від 30.12.2021, №2648/02/21 від 30.12.2021, №761/02/22 від 20.04.2022, №2242/02/22 від 31.10.2022, № 645/04/23 від 28.03.2023, №854/04/23 від 27.04.2023, №1716/04/23 від 01.06.2023, 4362/04/23 від 28.12.2023, за яким виник спір у даній справі.

Також, позивач спростовуючи доводи апеляційної скарги відповідача, акцентує увагу на строки виконання договірних обов`язків у рамках покладених спеціальних обов`язків (надалі - ПСО) з оплати послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг (платник за договором ДП "Гарантований покупець"), яка є єдиною складовою оплати за електричну енергію ДП "НАЕК "Енергоатом" зі сторони ТОВ "Енера Суми" (стандартний продукт BASE-M) для постачання побутовим споживачам ПУП (продавець за договором - ДП "НАЕК "Енергоатом"). Так, відповідно до п.7 договору, ДП "Гарантований покупець" зобов`язаний здійснювати оплату у кожному розрахунковому місяці за надану позивачем послугу у шість етапів. Перший - за три банківські дні до розрахункового місяця, другий - до 3 числа (включно) розрахункового місяця, третій - до 9 числа (включно) розрахункового місяця, четвертий - до 15 числа (включно) розрахункового місяця, п`ятий - до 21 числа (включно) розрахункового місяця, шостий (остаточний) - до 14 числа (включно) місяця, що настає за розрахунковим періодом у розмірі, який визначається як різниця між вартістю послуг (з податком на додану вартість) за розрахунковий місяць відповідно до акта приймання-передачі послуг за розрахунковий місяць за формою, наведеною у додатку 6 до цього договору, та сумою перших п`яти платежів.

Позивач зазначає, що з метою виконання спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії та з метою надання послуг із забезпечення доступності для побутових споживачів, у відповідності до вимог Положення, між ТОВ "Енера Суми", як постачальником універсальних послуг, та ДП "НАЕК "Енергоатом", як продавцем, було укладено договір №65-150-SD-21- 00424 від 24.09.2021 купівлі-продажу електричної енергії постачальником універсальних послуг. Як вбачається з умов зазначеного договору, ТОВ "Енера Суми", отримуючи кошти за договором №2310/02/21 на добу раніше взяло на себе зобов`язання здійснити оплату вартості купленої електричної енергії за договором №65-150-SD-21-00424 від 24.09.2021.

Пунктом 10 Положення передбачено, що постачальники універсальних послуг мають право отримувати від гарантованого покупця оплату вартості послуги постачальників універсальних послуг.

Інших джерел фінансування, крім коштів отриманих за умовами договору №2310/02/21 на оплату вартості купленої електричної енергії за договором №65-150- SD-21-00424 від 24.09.2021 не передбачено.

Позивач вказує, що пункт 5 Положення про ПСО передбачає наступний рух грошових коштів між позивачем, відповідачем та ДП "НАЕК "Енергоатом": - ДП "Гарантований покупець" здійснює оплату постачальнику універсальних послуг за договором про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг (додаток 2 до Положення про ПСО); - постачальник універсальних послуг здійснює оплату ДП "НАЕК "Енергоатом" за договором купівлі-продажу електричної енергії з постачальником універсальних послуг (укладений на виконання п.12 Постанови Кабінету Міністрів України №483 від 05.06.2019). Невиконання, несвоєчасне та неповне виконання зобов`язань ДП "Гарантований покупець", покладених на нього Положенням про ПСО та передбачених договором №2310/02/21 від 15.09.2021, на думку позивача, призвело до виникнення заборгованості, про яку зазначено у листах ДП "НАЕК "Енергоатом".

Отже, позивач наголошує, що вся заборгованість перед ДП "НАЕК "Енергоатом" за укладеним договором №65-150-SD-21-00424 від 24.09.2021 утворилася виключно та у зв`язку з несвоєчасним отриманням коштів по ланцюгу ПСО від ДП "Гарантований покупець" за договором №2310/02/21.

При цьому, позивач зазначає, що ТОВ "Енера Суми" свої обов`язки з оплати на користь ДП "НАЕК "Енергоатом" в межах коштів, отриманих від відповідача та згідно з пунктом 5 Положення про ПСО, виконує у повному обсязі. Тому позивач вважає, що будь-яке посилання відповідача на існування "відкладальної обставини" є безпідставним.

Також позивач зазначає, що відповідачем не доведено наявності у ТОВ "Енера Суми" будь-якої заборгованості перед ДП "НАЕК "Енергоатом" за куплену електричну енергію у період з 04.03.2022 (перший день з якого існувала заборгованість відповідача перед позивачем) і до 13.03.2022 (день прийняття Наказу №114).

Позивач вказує, що розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат у даній справі здійснювався останнім з урахуванням актуальної судової практики та за допомогою інформаційно-правової системи "Ліга:Закон". Тобто, Верховним Судом визнано правильність і належність застосування ІПС "ЛігаЗакон", як інструменту, за допомогою якого розраховуються інфляційні втрати, 3% річних та штрафні санкції.

Крім того, позивач зазначає, що Положення про ПСО на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затверджене постановою Кабінету Міністрів України №483 від 05.06.2019, не містить умов, за яких би відповідач при наявності заборгованості перед ним з боку ДП "НАЕК "Енергоатом" міг би не сплачувати ТОВ "Енера Суми" вартість наданих послуг за договором №2310/02/21 від 15.09.2021.

Додаткові пояснення ДП «Гарантований покупець»

11.09.2024 від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких він вважає, що висновки Верховного Суду у справі 910/1083/23 мають застосовуватись до аналогічних справ, предметом яких є спір між постачальником універсальних послуг та Гарантованим покупцем в тому числі і до справи 910/1111/24.

Так, відповідач у своїй апеляційній скарзі наголошував на тому, що він не погоджується з розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, навів графік платежів, передбачений договором, вказав на помилки, які здійснені позивачем при розрахунку 3% річних та інфляційних втрат. Водночас, враховуючи позицію Верховного Суду у справі 910/1083/23 відповідач вважав за доцільне витребувати у позивача детальний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат для отримання можливості судом і відповідачем здійснити детальну перевірку правильності нарахування 3% річних та інфляційних втрат, в тому числі за періоди та бази нарахування, які були використані позивачем для розрахунку.

Враховуючи вищенаведене, відповідач звертає увагу суду на позицію Верховного Суду у справі 910/1083/23 про помилковість нарахування 3% річних та інфляційних втрат після підписання актів приймання-передачі послуг за розрахунковий місяць за сумою перших п`яти платежів, виходячи з бази нарахування планових платежів та обов`язку суду з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснення оцінки доказів, на яких даний розрахунок ґрунтується.

Пояснення ТОВ «Енера Суми»

11.11.2024 від позивача на вимогу суду надійшли пояснення щодо зміни бази для нарахування 3% річних та інфляційних втрат після заміни прогнозованого обсягу послуг на фактичний з детальним розрахунком 3% річних та інфляційних витрат, який позивач вважає математично правильним, тому доводи відповідача про невірність розрахунку 3% річних та інфляційних втрат з посиланням на постанову Верховного Суду від 18.07.2024 у справі № 910/1083/23 є безпідставними.

Додаткові пояснення ДП «Гарантований покупець»

17.02.2025 від відповідача надійшли додаткові пояснення, аналогічні поясненням від 11.11.2024 до яких додано контррозрахунок 3% річних та інфляційних витрат, при цьому зазначено, що у вказаному конррозрахунку при здійсненні нарахування інфляційних втрат Гарантованим покупцем застосовано підхід, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 21.11.2024 у справі № 925/1404/23.

Пояснення ТОВ «Енера Суми»

24.02.2024 від позивача надійшли письмові пояснення, в яких він зазначає, що конррозрахунок ДП «Гарантований покупець» є невірним, а доводи згідно із додатковими поясненнями від 17.02.2025 є безпідставними та такими, що не спростовують законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Також позивач заперечує проти долучення нових доказів відповідачем, а саме листа ДП «НАЕК «Енергоатом» від 27.01.2025 за вих.№50-268/11 та просить залишити його без розгляду.

Додаткові пояснення ДП «Гарантований покупець»

24.02.2025 від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких він зазначає, що позивач з процесуальних міркувань заперечує щодо можливості прийняття до матеріалів справи листа ДП «НАЕК «Енергоатом» від 27.01.2025 за вих.№50-268/11-вих, яким було підтверджено, що у березні 2022 року ТОВ «Енера Суми» закуповувало електричну енергію у ДП «НАЕК «Енергоатом» за результатами електронного аукціону.

При цьому, відповідач зазначає, що вказаний лист НАЕК «Енергоатом» спрямований на доведення обставин щодо існування відкладальної обставини при здійсненні розрахунків між позивачем та відповідачем у березні 2022 року, позаяк у попередніх судових засіданнях представник позивача (адвокат Сахнов Д.) всіляко заперечував проведення у березні 2022 року електронного аукціону на закупівлю ТОВ «Енера Суми» електричної енергії у ДП «НАЕК «Енергоатом». Вказана поведінка представника позивача, на рівні з ігноруванням судом першої інстанції листів ДП «НАЕК «Енергоатом» про наявність у ТОВ «Енера Суми» заборгованості перед ДП «НАЕК «Енергоатом», зумовила подання відповідачем адвокатського запиту та отримання листа від ДП «НАЕК «Енергоатом». Отже, лист ДП «НАЕК «Енергоатом» від 27.01.2025 за вих.№50-268/11-вих підтверджує вказану обставину.

Таким чином, відповідач вважає, що матеріалами справи підвержується існування відкладальної обставини у березні 2022 року, тому нарахування 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання Гарантованим покупцем зобов`язань перед позивачем у березні 2022 року є неправомірним.

Відповідач також зазначає, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат після підписання сторонами актів приймання-передачі у відповідному розрахунковому місяці та до часу спливу 14 числа місяця, що настає за розрахунковим є безпідставним. Натомість, з наданого позивачем розрахунку спірних нарахувань вбачається недотримання вищевказаних вимог, внаслідок чого останнім штучно збільшено відповідні нарахування.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2024 для розгляду апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/1111/24 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_2., суддів Сибіга О.М., ОСОБА_1

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1111/24.

10.06.2024 на адресу Півнінчного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/1111/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2024 відмовлено ДП «Гарантований покупець» у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги ДП "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/1111/24. Апеляційну скаргу ДП «Гарантований покупець» залишено без руху.

25.06.2024 від ДП «Гарантований покупець» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скаргу до якої додана платіжна інструкція №609 від 24.06.2024 про сплату судового збору у розмірі 1 589 700,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/1111/24 та призначено до розгляду апеляційну скаргу на 14.08.2024.

У судовому засіданні 14.08.2024 протокольною ухвалою оголошено перерву у розгляді справи №910/1111/24 до 11.09.2024.

У судовому засіданні 11.09.2024 протокольною ухвалою оголошено перерву у розгляді справи №910/1111/24 до 16.10.2024.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2024, у зв`язку з перебуванням судді Сибіги О.М. у відпустці та рішення Вищої ради правосуддя від 19.09.2024 про звільнення судді ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, для розгляду апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/1111/24 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_2., суддів Станік С.Р., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 справу № 910/1111/24 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_2., суддів Станік С.Р., Скрипка І.М.

У судовому засіданні 16.10.2024 протокольною ухвалою оголошено перерву у розгляді справи №910/1111/24 до 27.11.2024.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2024, у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 31.10.2024 про звільнення судді ОСОБА_2 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, для розгляду апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі №910/1111/24 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 справу № 910/1111/24 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В. та призначено до розгляду на 20.01.2025.

У судових засіданнях від 20.01.2025, від 17.02.2025 протокольними ухвалами були оголошені перерви у розгляді справи №910/1111/24 до 17.02.2024 та до 24.02.2025 відповідно.

У судовому засіданні 24.02.2025 судом відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 05.03.2025.

Розгляд клопотань

Стосовно клопотання апелянта про долучення доданих до апеляційної скарги доказів від 17.02.2025, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1, 2 3,4 статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною восьмою статті 80 ГПК України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За змістом частин 1-3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

На підтвердження своїх доводів скаржник до апеляційної скарги додає та просить суд долучити нові докази, а саме: копію листа АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Енергоатом-Трейдинг» від 27.01.2025 №50-268/11-вих.

В обґрунтування подання таких доказів до суду апеляційної інстанції відповідач зазначає, що докази не були подані до суду першої інстанції у зв`язку з тим, що у попередньому судовому засіданні представником позивача наголошувалось, що електрична енергія була придбана ТОВ «Енера Суми» у ДП «НАЕК «Енергоатом» не за результатами електронного аукціону. Водночас, з метою спростування вказаного та, відповідно, за для підтвердження існування відкладальної обставини у березні 2022 року, що унеможливлює прострочення Гарантованим покупцем зобов`язань з оплати за спірний період та, відповідно, нарахування 3% річних та інфляційних втрат, Гарантований покупець звернувся до НАЕК «Енергоатом» з адвокатським запитом. Так, у відповідь на вказаний адвокатський запит, листом від 27.01.2025 № 50-268/11- вих. ДП «НАЕК «Енергоатом» повідомив, що «ТОВ «Енера Суми» здійснювало придбання електричної енергії на період постачання з 01.03.2022 по 31.03.2022 відповідно до результату електронного аукціону № ЕР-110222-ЕнераСуми-1-1 згідно з Положенням ПСО. Отже, відповідач зазначив, що лист ДП «НАЕК «Енергоатом» від 27.01.2025 № 50-268/11-вих, не міг бути поданий Гарантованим покупцем у встановлений ч. 3 ст. 80 ГПК України строк з огляду на його фактичну відсутність станом на дату подання відзиву на позов.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання про долучення доказів та просив відмовити у його задовленні.

Водночас, колегія суддів вказує, що провадження у даній справі порушено 31.01.2024, відзив відповідачем надано 20.02.2024, тобто на час подання відповідачем відзиву, де він заперечував проти заявлених позовних вимог, останньому вже була відома позиція позивача, та у суді першої інстанції у відповідача була можливість звернутись із відповідним запитом та долучити лист НАЕК «Енергоатом», яким підтвердити те, що «ТОВ «Енера Суми» здійснювало придбання електричної енергії на період постачання з 01.03.2022 по 31.03.2022 відповідно до результату електронного аукціону, оскільки його позиція ґрунтується на наявності відкладальної обставини при проведенні розрахунків за договором №2310/02/21 від 15.09.2021, проте ним не надано до суду першої інстанції такого доказу, а адвокатський запит зроблено лише 20.01.2025.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що звертаючись з вказаним клопотанням позивачем не надано належних та допустимих доказів неможливості його подання до суду першої інстанції із причин, що об`єктивно не залежали від нього. А тому і підстави для залучення таких доказів у суду згідно із ч. 3 ст. 269 ГПК України відсутні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання відповідача про поновлення строку для приєднання доказів та долучення зазначених доказів до справи не підлягає задоволенню та протокольною ухвалою від 24.02.2025 відмовила у його задоволенні.

Позиції учасників справи

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції 24.02.2025 наполягав на доводах апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 24.02.2025 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Отже, суд апеляційної інстанції переглядає справу №910/1111/24 у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" на ринку електричної енергії є постачальником електричної енергії і діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 429 від 14.06.2018.

Згідно із статтею 62 та пункту 13 Розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII, ТОВ "Енера Суми" виконує функції постачальника універсальних послуг на території Сумської області.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" включене до Переліку постачальників універсальних послуг на закріпленій території, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.10.2018 №1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території".

Таким чином, виконуючи спеціальні обов`язки, ТОВ "Енера Суми" постачає електричну енергію побутовим споживачам (населенню) і малим непобутовим споживачам на території Сумської області.

Державне підприємство "Гарантований покупець" є суб`єктом господарювання, який діє на підставі ліцензії на провадження діяльності зі здійснення функцій гарантованого покупця, виданої відповідно до постанови № 1217 від 25.06.2019, та відповідно до Закону.

Судом першої інстанції встановлено, з метою виконання спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, 15.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (за договором - постачальник) та Державним підприємством "Гарантований покупець" (за договором - замовник) було укладено договір №2310/02/21 про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується надавати замовнику послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів, а замовник зобов`язується отримувати надані постачальником послуги та оплачувати їх вартість на умовах та в порядку, визначеними цим договором та Положенням про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальнодоступних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженим постановою КМУ від 05.06.2019 №483.

Відповідно до п. 3 договору строком надання послуг є період з 01.10.2021 до 30.04.2022.

Згідно з п. 4 договору, загальна вартість послуг за цим договором визначається як сумарна вартість послуг, які надаються постачальником кожного розрахункового періоду протягом строку дії цього договору, крім того - податок на додану вартість. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Пунктом 5 договору визначено, що прогнозна вартість послуг у відповідному місяці розраховується постачальником відповідно до додатка 5 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до пункту 6 договору, до 15 числа місяця, що передує розрахунковому періоду, постачальник надсилає на електронні адреси замовника інформацію за формами, наведеними у додатках 2 - 5 до цього договору, в електронному вигляді з накладенням кваліфікаційного електронного підпису з подальшим надсиланням на поштову адресу по одному примірнику оригіналу.

Пунктом 7 договору передбачено, що оплата постачальнику вартості послуг здійснюється замовником шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника таким чином:

перший платіж - за три банківські дні до розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

другий платіж - до 3 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

третій платіж - до 9 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

четвертий платіж - до 15 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

п`ятий платіж - до 21 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

шостий платіж - до 14 (включно) числа місяця, що настає за розрахунковим періодом у розмірі, який визначається як різниця між вартістю послуг (з податком на додану вартість) за розрахунковий місяць відповідно до акта приймання-передачі послуг за розрахунковий місяць за формою, наведеною у додатку 6 до цього договору, та сумою перших п`яти платежів.

У разі, якщо дата платежу припадає на вихідний/святковий день, такий платіж здійснюється на наступний робочий день після такого вихідного/святкового дня.

Якщо сумарна сплата замовником постачальнику прогнозної вартості за розрахунковий місяць (сума перших п`яти платежів) перевищує вартість послуги, що зазначена в акті приймання-передачі послуг, постачальник здійснює повернення замовнику різниці до 15 (включно) числа місяця, що настає за розрахунковим періодом.

Згідно із пунктом 8 договору фактична вартість послуг у відповідному місяці розраховується постачальником відповідно до додатка 5 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії на підставі фактичних даних.

Пунктом 9 договору визначено, що до 10 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, постачальник надсилає на електронні адреси замовника інформацію за формами, наведеними у додатках 1 - 4 до цього договору, в електронному вигляді з накладенням кваліфікаційного електронного підпису з подальшим надсиланням на поштову адресу по одному примірнику оригіналу.

Відповідно до пункту 10 договору, факт надання та отримання послуг підтверджується актом приймання-передачі послуг.

Постачальник надсилає не пізніше 11 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, замовнику з накладенням кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи акт приймання-передачі послуг, складений на підставі фактичної вартості наданих послуг у розрахунковому періоді.

Замовник розглядає акт приймання-передачі послуг та у разі відсутності зауважень підписує його кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи протягом двох робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуг або надсилає постачальнику обґрунтовану відмову в його підписанні із зазначенням причин відмови, які повинні бути усунені.

Постачальник надсилає не пізніше 12 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, замовнику поштою або передає через уповноваженого представника постачальника два примірники підписаних із своєї сторони акта приймання-передачі послуг. Замовник протягом трьох робочих днів після отримання оригіналів акта приймання-передачі послуг підписує їх та повертає один оригінал на адресу постачальника.

Як вбачається з пункту 12 договору, постачальник має право отримувати оплату вартості послуг, з урахуванням вимог підпункту 2 пункту 8 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, а замовник, відповідно до пункту 13 договору, зобов`язаний здійснювати в повному обсязі оплату послуг у порядку, визначеному пунктом 7 договору.

З огляду на зазначене вище, відповідач зобов`язаний здійснювати оплату у кожному розрахунковому місяці за надану позивачем послугу у шість етапів. Перший - за три банківські дні до розрахункового місяця, другий - до 3 числа (включно) розрахункового місяця, третій - до 9 числа (включно) розрахункового місяця, четвертий - до 15 числа (включно) розрахункового місяця, п`ятий - до 21 числа (включно) розрахункового місяця, шостий (остаточний) - до 14 числа (включно) місяця, що настає за розрахунковим періодом у розмірі, який визначається як різниця між вартістю послуг (з податком на додану вартість) за розрахунковий місяць відповідно до акта приймання-передачі послуг за розрахунковий місяць за формою, наведеною у додатку 6 до цього договору, та сумою перших п`яти платежів.

11.04.2023 позивач направив відповідачу в електронному вигляді інформацію щодо прогнозованої вартості послуг на травень 2023 року за формами, наведеними у додатках 2-5 до договору, з накладеним кваліфікованим електронним підписом (далі - КЕП).

Також листом за вих. № 8/1726 від 11.04.2023 зазначена інформація була направлена на поштову адресу відповідача через Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" (далі - ТОВ "Нова Пошта"), посилкою № 20 4506 9456 7361.

Листом за вих. № 8/2009 від 02.05.2023, у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 №384 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 року № 483", постанови НКРЕКП від 27.04.2023 №783 "Про внесення зміни до постанови НКРЕКП від 21 грудня 2022 року № 1808", постанови НКРЕКП від 27.04.2023 №798 "Про внесення зміни до постанови НКРЕКП від 21 грудня 2022 року № 1792" щодо продовження терміну покладення спеціальних обов`язків та продовження дії тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Укрзалізниця", АТ "Сумиобленерго", ТОВ "Енера Суми" було направлено оновлену інформацію щодо прогнозованої вартості послуг на травень 2023 року за формами, наведеними у додатках 2-5 до договору, на поштову адресу відповідача через ТОВ "Нова Пошта", посилкою № 20 4507 0412 7269. Також зазначена інформація була направлена електронною поштою 01.05.2023. При цьому, прогнозована вартість послуг на травень 2023 року залишилась без змін.

09.06.2023 позивач направив відповідачу в електронному вигляді інформацію щодо фактичної вартості послуг за травень 2023 року за формами, наведеними у додатках 1-4 до договору, з накладеним КЕП позивача. Також листом за вих. № 8/2748 від 12.06.2023 зазначена інформація була направлена на поштову адресу відповідача через ТОВ "Нова Пошта", посилкою №20 4507 2592 5798.

Позивачем було складено акт №207 від 31.05.2023 приймання-передачі послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за травень 2023 року до договору. Відповідно до акту за травень 2023, позивач передав, а відповідач отримав послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів з 01.05.2023 по 31.05.2023, вартістю 261 753 037,94 грн з ПДВ.

09.06.2023 вказаний акт був направлений відповідачу в електронному вигляді з накладеним КЕП (скриншот електронної пошти додається), паперові примірники акту за травень 2023 року були направлені листом ТОВ "Енера Суми" за вих. №8/2749 від 12.06.2023 на поштову адресу відповідача через ТОВ "Нова Пошта", посилкою №20 4507 2540 8109.

14.06.2023 від відповідача до позивача надійшов електронною поштою підписаний КЕП акт №207 приймання-передачі послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за травень 2023 року. Згодом позивач отримав від відповідача другий примірник підписаного акту за травень 2023 у паперовій формі.

Отже, підписаний сторонами акт за травень 2023 року за допомогою КЕП і у паперовій формі підтверджує належне виконання позивачем обов`язку щодо надання відповідачу послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів у травні 2023 року, відповідно до умов укладеного договору.

Порушуючи терміни розрахунків за договором, відповідач у рахунок оплати вартості наданих у травні 2023 року послуг сплатив: 10.05.2023 - 26 400,41 грн; 11.05.2023 - 17 500,25 грн; 12.05.2023 - 12 566,16 грн; 15.05.2023 - 34 930,05 грн; 17.05.2023 - 109 758,47 грн; 18.05.2023 - 52 117,08 грн; 19.05.2023 - 71 147,38 грн; 22.05.2023 - 157 744,29 грн; 24.05.2023 -14 621,42 грн; 30.05.2023 - 1 223 605,29 грн; 31.05.2023 - 32 047,87 грн; 30.08.2023 - 18 698 727,50 грн; 31.08.2023 - 23 347 415,20 грн; 01.09.2023 - 45 314 212,10 грн; 04.10.2023 - 16 101 890,95 грн.

Крім цього, 14.09.2023 між позивачем та відповідачем підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якого грошове зобов`язання ДП "Гарантований покупець" перед ТОВ "Енера Суми" з оплати вартості послуг, наданих у травні 2023 року за договором на суму 33 939 640, 96 грн було припинено у зв`язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

13.10.2023 сторонами підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якого грошове зобов`язання ДП "Гарантований покупець" перед ТОВ "Енера Суми" з оплати вартості послуг, наданих у травні 2023 року за договором на суму 32 087 164,27 грн припинено шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Також, 17.01.2024 сторонами підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог з оплати вартості послуг, наданих у травні 2023 року за договором на суму 11 627 740,73 грн, яким припинено зарахування зустрічних однорідних вимог.

Отже, станом на 29.01.2024 (дата звернення позивача до суду) внаслідок неналежного виконання зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих у травні 2023 року послуг відповідно до договору, заборгованість відповідача перед позивачем становить суму 78 883 807,56 грн з ПДВ.

Часткова оплата відповідачем заборгованості, підписання між сторонами актів зарахування зустрічних однорідних вимог, як це зазначено вище, свідчить про визнання відповідачем усієї суми заборгованості.

11.05.2023 позивач направив відповідачу в електронному вигляді інформацію щодо прогнозованої вартості послуг на червень 2023 року за формами, наведеними у додатках 2-5 до договору, з накладеним КЕП позивача. Також листом за вих. № 8/2238 від 15.05.2023 зазначена інформація була направлена на поштову адресу відповідача через ТОВ "Нова Пошта", посилкою № 20 4507 1101 5549.

Листом за вих. № 8/2575 від 01.06.2023, у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2023 №544 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 року № 483", постанови НКРЕКП від 23.05.2023 №926 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 21 грудня 2022 року № 1808", постанови НКРЕКП від 23.05.2023 №941 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 21 грудня 2022 року № 1792", ТОВ "Енера Суми" було направлено оновлену інформацію щодо прогнозованої вартості послуг на червень 2023 року за формами, наведеними у додатках 2-5 до договору, на поштову адресу відповідача через ТОВ "Нова Пошта", посилкою № 20 4507 2172 5163. Також зазначена інформація було направлена електронною поштою 01.06.2023. При цьому, слід зазначити, що прогнозована вартість послуг на червень 2023 року залишилась без змін.

10.07.2023 позивач направив відповідачу в електронному вигляді інформацію щодо фактичної вартості послуг за червень 2023 року за формами, наведеними у додатках 1-4 до договору, з накладеним КЕП позивача. Також листом за вих. № 8/3211 від 12.07.2023 зазначена інформація була направлена на поштову адресу відповідача через ТОВ "Нова Пошта", посилкою №20 документ сформований в системі «Електронний суд» 30.01.2024 №10 4507 4179 7346.

Позивач склав акт №251 від 30.06.2023 приймання-передачі послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за червень 2023 року до договору, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів з 01.06.2023 по 30.06.2023, вартістю 180 242 284,13 грн з ПДВ.

10.07.2023 вказаний акт був направлений відповідачу в електронному вигляді з накладеним КЕП, паперові примірники акту за червень 2023 були направлені листом ТОВ "Енера Суми" за вих. №8/3181 від 11.07.2023 на поштову адресу відповідача через ТОВ "Нова Пошта", посилкою №20 4507 4179 7346.

14.07.2023 від відповідача до позивача надійшов по електронній пошті підписаний КЕП акт №251 приймання-передачі послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за червень 2023 року. Згодом позивач отримав від відповідача другий примірник підписаного акту за червень 2023 року у паперовій формі.

Відповідач у рахунок оплати вартості наданих у червні 2023 послуг сплатив: 06.06.2023 - 1 285 335,48 грн; 07.06.2023 - 40 972,14 грн; 08.06.2023 - 19 126,41 грн; 09.06.2023 - 18 792,31 грн; 12.06.2023 - 1 285 335,48 грн; 19.06.2023 - 1 285 335,48 грн; 26.06.2023 - 1 285 335,48 грн; 03.07.2023 - 1 285 335,48 грн; 10.07.2023 - 1 285 335,48 грн.

Отже, станом на 29.01.2024 внаслідок неналежного виконання зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих у червні 2023 року послуг згідно із договором, заборгованість відповідача перед позивачем становить суму 172 451 380,39 грн з ПДВ.

13.06.2023 позивач направив відповідачу в електронному вигляді інформацію щодо прогнозованої вартості послуг на липень 2023 року за формами, наведеними у додатках 2-5 до договору, з накладеним КЕП Позивача. Також листом за вих. № 8/2802 від 14.06.2023 зазначена інформація була направлена на поштову адресу відповідача через ТОВ "Нова Пошта", посилкою № 20 4507 2708 7204.

09.08.2023 позивач направив відповідачу в електронному вигляді інформацію щодо фактичної вартості послуг за липень 2023 року за формами, наведеними у додатках 1- 4 до договору, з накладеним позивача. Також листом за вих. № 8/3878 від 11.08.2023 зазначена інформація направлена на поштову адресу відповідача через ТОВ "Нова Пошта", посилкою №20 4507 5828 3208.

Позивач склав акт №290 від 31.07.2023 приймання-передачі послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за липень 2023 року до договору, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів з 01.07.2023 по 31.07.2023, вартістю 210 951 311,56 грн з ПДВ.

09.08.2023 вказаний акт був направлений відповідачу в електронному вигляді з накладеним КЕП та у паперовому примірнику акт за липень 2023 направлений листом ТОВ "Енера Суми" за вих. №8/3875 від 10.08.2023 на поштову адресу відповідача через ТОВ "Нова Пошта", посилкою №20 4507 5828 3208.

16.08.2023 від відповідача до позивача надійшов по електронній пошті підписаний КЕП акт №290 приймання-передачі послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за липень 2023 року. В подальшому позивач отримав від відповідача другий примірник підписаного акту за липень 2023 року у паперовій формі.

Відповідач у рахунок оплати вартості наданих у липні 2023 послуг сплатив: 14.07.2023 - 2 615 082,84 грн; 24.07.2023 - 2 615 082,84 грн; 31.07.2023 - 5 230 165,68 грн.

Отже, станом на 29.01.2024 внаслідок неналежного виконання зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих у липні 2023 року послуг згідно із договором, заборгованість відповідача перед позивачем становить суму 200 490 980,20 гривень з ПДВ.

13.07.2023 позивач направив відповідачу в електронному вигляді інформацію щодо прогнозованої вартості послуг на серпень 2023 року за формами, наведеними у додатках 2-5 до договору, з накладеним КЕП позивача. Також листом за вих. № 8/3210 від 12.07.2023 зазначена інформація була направлена на поштову адресу відповідача через ТОВ "Нова Пошта", посилкою № 20 4507 4219 8156.

11.09.2023 позивач направив відповідачу в електронному вигляді інформацію щодо фактичної вартості послуг за серпень 2023 року за формами, наведеними у додатках 1-4 до договору, з накладеним КЕП позивача. Також листом за вих. № 8/4459 від 12.09.2023 зазначена інформація була направлена на поштову адресу відповідача через ТОВ "Нова Пошта", посилкою №20 4507 7466 0086.

Позивач склав акт №332 від 31.08.2023 приймання-передачі послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за серпень 2023 року до договору, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів з 01.08.2023 по 31.08.2023, вартістю 234 455 532,58 грн. з ПДВ.

11.09.2023 вказаний акт був направлений відповідачу в електронному вигляді з накладеним КЕП та паперовий примірник акту за серпень 2023 року направлений листом ТОВ "Енера Суми" за вих. №8/4460 від 12.09.2023 на поштову адресу відповідача через ТОВ "Нова Пошта", посилкою №20 4507 7406 1522.

14.09.2023 від відповідача до позивача надійшов по електронній пошті підписаний КЕП акт №332 приймання-передачі послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за серпень 2023 року. У подальшому, позивачем також було отримано від відповідача другий примірник підписаного акту за серпень 2023 року у паперовій формі.

Відповідач вартість наданих у серпні 2023 року послуг оплатив частково: 07.08.2023 - 8 301 686,03 грн; 14.08.2023 - 11 068 914,71 грн; 21.08.2023 - 11 068 914,71 грн; 29.08.2023 - 3 366,70 грн. Внаслідок неналежного виконання зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих у серпні 2023 року послуг відповідно до договору, заборгованість відповідача перед позивачем становить суму 204 012 650,43 грн з ПДВ.

13.09.2023 позивач направив відповідачу в електронному вигляді інформацію щодо прогнозованої вартості послуг на жовтень 2023 року за формами, наведеними у додатках 2-5 до договору, з накладеним КЕП позивача. Також листом за вих. № 8/4479 від 13.09.2023 зазначена інформація була направлена на поштову адресу відповідача через ТОВ "Нова Пошта", посилкою № 20 4507 7533 6449.

10.11.2023 позивач направив відповідачу в електронному вигляді інформацію щодо фактичної вартості послуг за жовтень 2023 року за формами, наведеними у додатках 1-4 до договору, з накладеним КЕП позивача. Також листом за вих. № 8/5645 від 10.11.2023 зазначена інформація направлена на поштову адресу відповідача через ТОВ "Нова Пошта", посилкою №20 4508 1012 6358.

Позивач склав акт №431 від 31.10.2023 приймання-передачі послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за жовтень 2023 року до договору, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів з 01.10.2023 по 31.10.2023, вартістю 345 086 858,03 грн з ПДВ.

10.11.2023 вказаний акт був направлений відповідачу в електронному вигляді з накладеним КЕП та паперові примірники акту за жовтень 2023 направлені листом ТОВ "Енера Суми" за вих. №8/5646 від 10.11.2023 на поштову адресу відповідача через ТОВ "Нова Пошта", посилкою №20 4508 1012 6358.

14.11.2023 від відповідача до позивача надійшов по електронній пошті підписаний КЕП акт №431 приймання-передачі послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за жовтень 2023. У подальшому позивач отримав від відповідача другий примірник підписаного акту за жовтень 2023 року у паперовій формі.

Відповідач у рахунок оплати вартості наданих у жовтні 2023 послуг сплатив: 993 847,64 грн - перенесення переплати за вересень 2023 року на жовтень 2023 року згідно листа ДП "Гарантований покупець" за вих.41/4017 від 17.10.2023 (копія додається); 29.09.2023 - 30 650 608,38 грн; 03.10.2023 - 985,90 грн; 04.10.2023 - 30 716 091,64 грн; 05.10.2023 - 1 939,35 грн; 09.10.2023 - 30 650 677,36 грн; 10.10.2023 - 2 509,80 грн; 11.10.2023 - 1 413,79 грн; 12.10.2023 - 30 654 571,23 грн; 16.10.2023 - 30 929 365,75 грн; 17.10.2023 - 4 075,41 грн; 18.10.2023 - 104 321,51 грн; 19.10.2023 - 30 747 755,91 грн; 20.10.2023 - 8 843,09 грн; 23.10.2023 - 30 650 608,38 грн; 24.10.2023 - 1 149,61 грн; 25.10.2023 - 30 725 614,03 грн; 26.10.2023 - 20 633,68 грн; 27.10.2023 - 16 717,35 грн; 30.10.2023 - 56 008,28 грн; 01.11.2023 - 46 357,17 грн; 02.11.2023 - 20 780,96 грн; 14.11.2023 - 40 545 754,07 грн; 19.01.2024 - 18 430 326,79 грн; 15.02.2024 - 9 281 529,56 грн.

Крім цього, 14.11.2023 між сторонами було укладено акт зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якого грошове зобов`язання ДП "Гарантований покупець" перед ТОВ "Енера Суми" з оплати вартості послуг, наданих у жовтні 2023 року за договором на суму 25 917 980,12 грн було припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Отже, внаслідок неналежного виконання зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих у жовтні 2023 року послуг відповідно до договору, заборгованість відповідача перед позивачем становить суму 3 906 391,27 грн з ПДВ.

Таким чином, враховуючи часткову оплату наданих послуг, позивач звернувся до суду першої інстанції із позовом до відповідача про стягнення основного боргу за травень 2023 року - серпень 2023 року та жовтень 2023 року у загальній сумі 659 745 209,85 грн.

Також посилаючись на прострочення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позивач нарахував 40 401 521,94 грн - інфляційних втрат та 30 840 812,88 грн - 3% річних ( з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 29.02.2024) за період з березня 2022 року по 2024 рік, які просив стягнути з відповідача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Отже, змістом взаємних договірних зобов`язань сторін є обов`язок позивача надати послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг, який породжує обов`язок відповідача прийняти вказані послуги та оплатити їх в строки визначені договором, які як встановлено господарським судом відповідачем порушені.

Судом першої інстанції встановлено, що сторонами не заперечується факт надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" на підставі договору у період з травня 2023 року по серпень 2023 року та жовтень 2023 року Державному підприємству "Гарантований Покупець" послуг.

При цьому, обсяг та вартість наданих послуг визнається Державним підприємством "Гарантований Покупець", оскільки на дату вирішення даного спору дані послуги частково оплачені відповідачем за (як шляхом перерахунку коштів, так і шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог), на підтвердження чого позивачем долучено до справи копії відповідних платіжних інструкцій та акти зарахування зустрічних однорідних вимог.

Водночас, заперечуючи проти позовних вимог апелянт зазначив, що у відповідності до підпункту 2 пункту 8 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою КМУ від 05.06.2019 №483 (далі-Положення про ПСО), Гарантований покупець зобов`язаний, зокрема, оплачувати своєчасно та у повному обсязі постачальникам універсальних послуг вартість надання постачальниками універсальних послуг гарантованому покупцю послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за умови відсутності у постачальника універсальних послуг заборгованості перед Державним підприємством "НАЕК "Енергоатом" за поставлену електричну енергію згідно з пунктом 5 цього Положення.

Відтак, на думку відповідача, оскільки у позивача була наявна безперервна заборгованість перед ДП "НАЕК "Енергоатом" у спірний період, тому наявна відкладальна обставина для сплати Державним підприємством "Гарантований Покупець" за поставлену електричну енергію.

Колегія суддів зазначає, що у п. 8 Положення про ПСО визначено, що гарантований покупець зобов`язаний: 1) укласти з виробниками договори 1 та з постачальниками універсальних послуг договори про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг (далі - договір 2); 2) оплачувати своєчасно та у повному обсязі постачальникам універсальних послуг вартість надання постачальниками універсальних послуг гарантованому покупцю послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за умови відсутності у постачальника універсальних послуг заборгованості перед державним підприємством "НАЕК "Енергоатом" за поставлену електричну енергію згідно з пунктом 5 цього Положення; 3) виконувати інші умови договорів 1 і 2; 4) оприлюднювати щомісяця до 25 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, на власному веб-сайті інформацію: про вартість та оплату послуги постачальників універсальних послуг за розрахунковий місяць окремо за кожним постачальником універсальної послуги; про вартість та оплату послуги гарантованого покупця за розрахунковий місяць окремо за кожним виробником.

На виконання Положення про ПСО між Державним підприємством "Гарантований покупець" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми " укладено договір №2310/02/21 від 15.09.2021.

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" та ДП "НАЕК "Енергоатом" укладено договір № 65-150-SD-21-00424 купівлі-продажу електричної енергії з постачальником універсальних послуг від 24.09.2021.

Пунктом 6 додатку 1 до договору № 65-150-SD-21-00424 купівлі-продажу електричної енергії з постачальником універсальних послуг від 24.09.2021 встановлений наступний порядок оплати: "Оплата за електричну енергію здійснюється у формі попередньої оплати. Для кожного розрахункового місяця ПУП здійснює оплату за куплену електричну енергію наступним чином: - за 2 банківські дні до розрахункового місяця - у розмірі 20 (двадцяти) відсотків вартості електричної енергії, купленої у розрахунковому місяці; - не пізніше 4-го числа (включно) розрахункового місяця - у розмірі 20 (двадцяти) відсотків вартості електричної енергії, купленої у розрахунковому місяці; - не пізніше 10-го числа (включно) розрахункового місяця - у розмірі 20 (двадцяти) відсотків вартості електричної енергії, купленої у розрахунковому місяці; - не пізніше 16-го числа (включно) розрахункового місяця - у розмірі 20 (двадцяти) відсотків вартості електричної енергії, купленої у розрахунковому місяці; - не пізніше 22-го числа (включно) розрахункового місяця -у розмірі 20 (двадцяти) відсотків вартості електричної енергії, купленої у розрахунковому місяці. Якщо граничний строк оплати припадає на святковий, вихідний чи інший неробочий день, то відповідний платіж повинен бути здійснений в наступний робочий день, що слідує за датою такого платежу".

При порівнянні строків оплати у двох договорах, зазначених вище, вбачається синхронізованість платежів, які має здійснювати відповідач за первісним позовом на виконання умов договору №2310/02/21 від 15.09.2021, із платежами, які має здійснювати позивач за первісним позовом на користь ДП "НАЕК "Енергоатом".

У пункті 1 Положення про ПСО зазначено, що у цьому Положенні визначаються джерела фінансування та порядок визначення компенсації, що надається учасникам ринку, на яких покладаються спеціальні обов`язки. Водночас, відповідно до п.16 Положення виконання спеціальних обов`язків, передбачених цим Положенням повинне забезпечувати покриття економічно обґрунтованих витрат учасника ринку на їх виконання. Таким чином, розрахунки згідно з Положенням між учасниками ринку - це розрахунки по ланцюгу, відповідно до якого кошти, отримані від попереднього учасника ринку в ланцюгу є джерелом оплати наступному учаснику ринку в ньому.

У зв`язку з цим, зобов`язання учасника ринку щодо здійснення оплати за договорами, укладеними на виконання Положення про ПСО, виконуються в межах отриманих коштів по ланцюгу.

Тобто, першими на початку переходу до фінансового механізму ПСО в ланцюзі є виробники електричної енергії, на яких покладено спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів.

Пункт 5 Положення про ПСО передбачає наступний рух грошових коштів між учасниками ринку електричної енергії, на яких покладено спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів:

ДП "НАЕК "Енергоатом" здійснює оплату ДП "Гарантований покупець" за договором про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів гарантованим покупцем (додаток 4 до Положення про ПСО);

ДП "Гарантований покупець" здійснює оплату постачальнику універсальних послуг за договором про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг (додаток 2 до Положення про ПСО);

Постачальник універсальних послуг здійснює оплату ДП "НАЕК "Енергоатом" за договором купівлі-продажу електричної енергії з постачальником універсальних послуг (укладений на виконання п. 12 Постанови КМУ №483 від 05.06.2019).

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що запроваджена постановою Кабінету Міністрів України від 11 серпня 2021 року № 859 фінансова модель ПСО передбачає авансування витрат постачальників універсальних послуг, які задіяні у процесі постачання електричної енергії побутовим та прирівняним до ним споживачам за фіксованими цінами. Саме в цьому контексті треба розуміти зміст підпункту 2 пункту 8 Положення про ПСО, де Гарантований покупець зобов`язаний, зокрема, оплачувати своєчасно та у повному обсязі постачальникам універсальних послуг вартість надання постачальниками універсальних послуг Гарантованому покупцю послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за умови відсутності у постачальника універсальних послуг заборгованості перед Державним підприємством "НАЕК "Енергоатом" за поставлену електричну енергію згідно з пунктом 5 цього Положення.

Даний висновок додатково підтверджується положенням пункту 6.4 договору № 65-150-SD-21-00424 купівлі-продажу електричної енергії з постачальником універсальних послуг від 24.09.2021, укладеного між позивачем та ДП "НАЕК "Енергоатом", у разі наявності у ПУП заборгованості перед продавцем за цим договором, продавець інформує про це Гарантованого покупця відповідно до пункту 8 Положення про ПСО шляхом направлення повідомлення з накладенням КЕП керівника уповноваженої особи.

Як зазначив позивач, у спірний період у нього виникала певна заборгованість перед ДП "НАЕК "Енергоатом" за укладеним між ними договором, однак ця заборгованість утворилася в зв`язку з несвоєчасним отриманням коштів по ланцюгу ПСО, а саме від Державного підприємства "Гарантований покупець".

При цьому, позивач вказує, що умовами договору №2297/02/21 від 15.09.2021 можливість несвоєчасної чи неповної оплати не передбачені, тому для реалізації відповідних положень запобіжної умови, має бути дотриманий наступний ланцюжок логічно-послідовних дій.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, на підтвердження наявності боргу у позивача перед ДП "НАЕК "Енергоатом" апелянтом були надані довідки щодо стану розрахунків між ДП НАЕК "Енергоатом" та ДП "Гарантований покупець" за період з 01.03.2022 по 30.01.2023 та копії листів ДП "НАЕК "Енергоатом": № 50-12/0012 від 02.01.2023, № 50-12/0613 від 28.02.2023, № 50-12/0690 від 06.03.2023, № 50-12/1116 від 03.04.2023, № 50-1393/12-вих від 01.05.2023, № 50-1764/12-вих від 05.06.2023, № 50-2081/12-вих від 05.07.2023, № 50-2343/12-вих від 01.08.2023, № 50-2795/12-вих від 04.09.2023, № 50-3294/12-вих від 18.10.2023, № 50-3501/12-вих від 01.11.2023, № 50-3992/12-вих від 04.12.2023, № 50-348/12-вих від 29.01.2024, якими, на думку апелянта, підтверджується безперервна заборгованість перед ДП "НАЕК "Енергоатом".

Заперечуючи проти вказаного позивач наголошує, що ТОВ "Енера Суми" свої обов`язки з оплати на користь ДП "НАЕК "Енергоатом" в межах коштів, отриманих від відповідача та згідно з п. 5 Положення про ПСО виконує у повному обсязі, що також підтверджується відсутністю повідомлення ДП "НАЕК "Енергоатом" відповідача про наявність у ТОВ "Енера Суми" заборгованості за договором № 65-150-SD-21-00424.

Колегією суддів встановлено, що повідомлень від ДП "НАЕК "Енергоатом" про наявність заборгованості у ТОВ "Енера Суми" на виконання п. 6.4 договору № 65-150-SD-21-00424 ДП "Гарантований покупець" до суду першої інстанції не надав.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що 21.03.2022 на час воєнного стану Міністерством енергетики України прийнято наказ №132 "Про забезпечення купівлі - продажу електричної енергії постачальниками універсальних послуг в особливий період" (далі - Наказ №132), яким зобов`язано учасників ринку електроенергії забезпечити його виконання, а також виконання інших нормативно-правових актів, що регулюють купівлю-продаж електричної енергії зазначеними учасникам ринку, в частині, що не суперечать цьому наказу.

При цьому, у пп.7 п.6 Наказу №132 зазначено, у разі неспрямування постачальником універсальних послуг коштів, отриманих ним згідно із підпунктом 6 цього пункту (від ДП "Гарантований покупець"), до суб`єкта, визначеного підпунктом 4 пункту 5 цього Наказу (ДП "НАЕК "Енергоатом"), ДП "Гарантований покупець" зобов`язаний призупинити перерахування коштів такому постачальнику універсальних послуг відповідно до інформації ДП "ДАЕК "Енергоатом" до повного виконання ним вимог підпункту 4 пункту 5 цього Наказу.

Тобто, саме Наказом 132, на Державне підприємство "Гарантований покупець" був покладений обов`язок зупинити оплати, але лише за умови затримки Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" оплати на адресу ДП "НАЕК "Енергоатом" в межах отриманих коштів від відповідача, з огляду на що, останній мав припинити перерахування наступного траншу коштів в рамках механізму ПСО до повного виконання зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" за попереднім траншем.

У подальшому, з урахуванням вимог Наказу №132 та з метою врегулювання порядку розрахунків між учасниками ринку, Міністерством енергетики України приймається ряд інших наказів за якими здійснюються розрахунки в рамках механізму ПСО (Наказ Міненерго №17 від 17.01.2023 року, Наказ Міненерго №22 від 24.01.2023, Наказ Міненерго №43 від 08.02.2023 року).

Протягом здійснення розрахунків за вищезазначеними наказами Міністерства енергетики України відповідач не призупинив перерахування коштів позивачу, згідно пп.7 п.6 Наказу №132, що підтверджує відсутність заборгованості позивача перед ДП «НАЕК «Енергоатом» у рамках механізму ПСО.

Крім того, відповідно до п. 5 Положення про ПСО до спеціальних обов`язків належить придбання постачальниками універсальних послуг, що діють в торговій зоні «об`єднаної енергосистеми України», за результатами проведення електронних аукціонів у ДП «НАЕК «Енергоатом» стандартних продуктів BASE_M для постачання побутовим споживачам таких постачальників універсальних послуг в обсязі їх мінімального споживання електричної енергії в торговій зоні «об`єднаної енергосистеми України» за годину в аналогічному місяці попереднього року за ціною індекс РДН BASE в торговій зоні «об`єднаної енергосистеми України» («бази») за період M-3, де M-розрахунковий місяць.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зі змісту вказаних норм вбачається, що відкладальна обставина, на яку посилається відповідач, може бути застосована виключно у разі наявності у постачальника універсальних послуг заборгованості перед ДП «НАЕК «Енергоатом» за результатами проведення електронних аукціонів.

Відповідно до Наказу Міністерства енергетики України від 13.03.2022 №114 "Про забезпечення продажу електричної енергії операторам систем розподілу та постачальникам універсальних послуг" (далі - Наказ) встановлено, що на час дії воєнного стану і до останньої доби місяця (включно), наступного за місяцем, в якому воєнний стан припинено або скасовано учасники ринку електричної енергії, на яких згідно з Положенням, покладені спеціальні обов`язки на ринку електричної енергії, зобов`язані забезпечити виконання вимог цього Наказу та інших вимог Положення у частині, що не суперечать цьому Наказу.

Згідно із підпунктом 1 пункту 2 Наказу, ДП "НАЕК "Енергоатом" має забезпечити на визначений період постачання, продаж електричної енергії постачальникам універсальних послуг, у тому числі тим, територією ліцензованої діяльності яких до об`єднання торгових зон була територія торгової зони "Острів Бурштинський ТЕС" за двосторонніми договорами без проведення електронного аукціону.

Проте, матеріали справи не містять та відповідачем не надано суду доказів у встановленим господарським процесуальним законодавством строк, що позивач має перед ДП «НАЕК «Енергоатом» заборгованість за електричну енергією закупованої за результатами проведення електронних аукціонів.

Отже, в умовах недоведеності існування заборгованості позивача перед ДП "НАЕК "Енергоатом" за поставлену електричну енергію згідно з пунктом 5 Положення про ПСО та враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів наявності такої заборгованості, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах у цій справі підпункту 2 пункту 8 Положення про ПСО.

У постанові від 25.01.2024 у справі №910/1294/23 Верховний Суд зазначив, що вказана норма носить визначений, недвозначний характер і її не можливо тлумачити без урахування дійсного змісту (ширше, ніж буквальний текст), оскільки відповідне може призвести до безпідставного та довільного пристосування норми права до поточних фактичних правовідносин та відходу від її дійсного змісту. При цьому зміст положень Наказу Міністерства енергетики України №114 від 13.03.2022 «Про забезпечення продажу електричної енергії операторам системи розподілу та постачальникам універсальних послуг» не можна розглядати як такий, що сам по собі скасовує, змінює чи відміняє дію норм Положення про ПСО (в редакції постанови КМУ від 11.08.2021 №859), враховуючи ієрархію правових актів між собою, зокрема, за суб`єктами нормотворення. Отже, висновки скаржника про те, що дією Наказу Міністерства енергетики України №114 від 13.03.2022 не скасовується пп. 2 п. 8 Положення, є правильними, але при цьому він не врахував, що у спірних правовідносинах, врегульованих Положенням, також відсутні і підстави для зміни п. 5 того самого Положення відповідним наказом, що було враховано судами попередніх інстанцій у прийнятті рішення.

У цій же постанові Верховний Суд виснував, що системний аналіз зазначених вище положень свідчить про правильність висновків судів попередніх інстанцій про те, що відкладальна обставина, на яку посилається відповідач, може бути застосована виключно у разі наявності у постачальника універсальних послуг заборгованості перед ДП «НАЕК «Енергоатом» за результатами проведення електронних аукціонів, наявність якої не було доведено відповідачем».

Також, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин у цій справі принцип заборони суперечливої поведінки, яка базується на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці.

Доктрина «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини «venire contra factum proprium» лежить принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (постанова Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 910/9351/20).

Так, колегія суддів, враховує, що договір про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг, укладений учасниками спірних правовідносин за обопільною згодою обох сторін на основі примірного договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 серпня 2021 року № 859).

При цьому, текст відповідного примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів у спірних правовідносинах, не містить відкладальних умов, які б відповідали змісту підпункту 2 пункту 8 Положення про ПСО в тому контексті про які зазначає скаржник. Так, в примірному договорі є посилання на пункт 8 Положення в розділі «Відповідальність і порядок розв`язання спорів» у контексті умов для звільнення замовника від відповідальності, передбаченої пунктом 16 договору, у разі несвоєчасної та/або неповної оплати виробником Гарантованому покупцю наданих послуг (але не в розумінні саме відкладальної обставини з виникнення зобов`язань, як про це зазначає скаржник).

Колегія суддів у розгляді даної справи також бере до уваги, що між позивачем та відповідачем грошові зобов`язання за договором №2310/02/21 щодо послуг наданих позивачем у березні 2022 року було припинено шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог згідно із актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 14.04.2022, що апріорі не можливо відповідно до ст. 601 ЦК України зарахувати зобов`язання, строк виконання яких не настав.

Враховуючи зазначене, а також встановлені вище обставин щодо відсутності у матеріалах справи доказів на підтвердження наявності у позивача заборгованості перед ДП «НАЕК «Енергоатом» за електроенергію, отриману саме за результатами проведення електронних аукціонів, колегія суду погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість доводів скаржника щодо наявності відкладальної умови, за якої у відповідача не виник обов`язок своєчасно та повно оплатити позивачу надані ним послуги.

Враховуючи все вищевикладене у сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення суми заборгованості у розмірі 659 745 209,85 грн.

Щодо заяви апелянта про закриття провадження у справі в частині стягнення основної суми заборгованості на загальну суму 41 646 106, 34 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 231 ГПК України визначено підстави для закриття провадження у справі. Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті спору у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Від підстав позову слід відрізняти правові підстави позову (правове обґрунтування позову) - правову кваліфікацію обставин, якими позивач обґрунтовує свої позиції.

З урахуванням наведеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Отже, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору існував на момент виникнення останнього, але припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

При цьому протилежне, зокрема скасування рішення суду з тих підстав, що сторона спору на стадії апеляційного перегляду рішення вчинила дії, які направлені, по суті, на вирішення питання шляхом фактично позапримусового виконання зобов`язання, хоча і за наслідками встановлення судом першої інстанції обставин та ухвалення рішення про зобов`язання вчинення дій на користь позивача, означало б скасування законного та обґрунтованого рішення, яке ухвалене за результатами встановлення фактичних обставин справи, надання оцінки доказам, правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

За статтею 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині;

4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Статтею 278 ГПК України визначені підстави для скасування судового рішення повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині. Відповідно до наведеної статті судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених ст.ст. 226 та 231 цього Кодексу.

Разом з тим, статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, у розумінні статті 278 ГПК України підставою для зміни або скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі є порушення судом процесуального законодавства, зокрема, й коли суд першої інстанції не врахував обставини того, що предмет спору припинив існувати до ухвалення рішення.

Водночас, коли порушення ГПК України судом першої інстанції не допущено та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, встановлення апеляційним судом обставин припинення існування предмету спору, які (обставини) виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, саме по собі не може бути підставою для скасування судового рішення згідно зі статтею 278 ГПК України та закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.

Також, колегія суддів зазначає, що ГПК України передбачає спеціальні процесуальні механізми та процедуру для випадку припинення існування предмета спору, які виникли після ухвалення рішення судом першої інстанції.

Так, у разі, коли боржник добровільно виконав рішення суду (повністю чи частково), яке підлягає виконанню на підставі виконавчого документа (наказу), то боржник відповідно до частини другої статті 328 ГПК України наділений правом звернутися до суду із відповідною заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково (якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою).

Аналогічні висновки викладені в постанові ОП ВС від 30.08.2024 у справі № 916/3006/23.

При цьому, ухвалюючи вказану постанову Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшов висновку про необхідність відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 09.03.2021 у справі № 914/1034/18, від 10.09.2021 у справі № 910/13848/20, від 27.09.2022 у справі № 910/14363/21, від 25.07.2019 у справі № 916/144/18 про те, що закриття апеляційним судом провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України може бути здійснено, якщо предмет спору припинив існування після ухвалення судом першої інстанції рішення у справі, позаяк відсутні підстави для скасування рішення лише з цих мотивів, якщо його законність та обґрунтованість не спростована за наслідками апеляційного розгляду.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду виснував, що суд закриває провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору існував на момент виникнення останнього, але припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції рішення по суті спору. У випадку виникнення обставин припинення існування предмета спору на стадії апеляційного (касаційного) перегляду справи, відсутні підстави для застосування пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України та скасування судового рішення по суті спору лише з мотивів виникнення зазначених обставин, якщо законність та обґрунтованість судового рішення не спростована за наслідками апеляційного (касаційного) розгляду справи.

Як вбачається із поданих відповідачем заяв про закриття провадження у справі, відповідач частково оплатив суму заборгованості на загальну суму 44 646 106, 34 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 373 436 від 31.05.2024 на суму 3 906 391, 27 грн, № 394 989 від 29.08.2024 на суму 9 552 666, 64 грн, № 395 083 від 30.08.2024 на суму 22 112 619, 46 грн, № 395 105 від 30.08.2024 на суму 6 074 428, 97 грн.

Водночас, вказана оплата була здійснена відповідачем вже після прийняття Господарським судом міста Києва рішення у даній справі.

Враховуючи зазначене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вищевказаних заяв про закриття в частині провадження у справі.

Крім того, позивачем за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором нараховано інфляційні втрати у сумі 40 401 521,94 грн та 3% річних у сумі 30 840 812,88 грн (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, поданої 29.02.2024), які розраховані за період з березня 2022 року по січень 2024 року, тобто як за спірний період, у якому виникла заборгованість у сумі 659 745 209,85 грн, так і за попередні періоди, за якими відповідачем проведено оплату послуг з порушенням строків, визначених умовами договору.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Заперечуючи проти правильності нарахування позивачем 3% річних та збитків від інфляції апелянт зазначає, що п. 7 договору встановлений порядок здійснення розрахунків за електричну енергії, відповідно до якого відповідач здійснює оплату послуги позивача у 6 етапів, 5 з яких- авансові платежі, а 6-й - за фактично надану послугу, строк на оплату якого спливає 14 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відтак, граничним строком для нарахування інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на прострочення сплати 5 авансових платежів є день підписання сторонами акта приймання-передачі, оскільки зобов`язання щодо сплати п`яти планових платежів припиняється після завершення розрахункового періоду, яким є календарний місяць.

Таким чином, на думку скаржника, нарахування 3% річних та інфляційних втрат після підписання сторонами актів приймання-передачі у відповідному розрахунковому місяці та до часу спливу 14 числа місяця, що настає за розрахунковим є неправомірним.

Так, колегія суддів погоджується із твердженнями апелянта, що у розумінні положень пункту 7 договору після підписання сторонами актів приймання-передачі послуг планові (прогнозні) обсяги послуг змінюються на фактичні.

Водночас, колегія суддів не погоджується із доводами скаржника, що після підписання актів приймання-передачі та до 14 числа місяця, що настає за розрахунковим, позивач немає права нараховувати 3% річних та інфляційні втрати.

Колегія суддів зазначає, що у даному випадку після підписання сторонами актів приймання-передачі, зобов`язання відповідача щодо оплати вартості послуг не зникають (не припиняються), а лише змінюється база нарахування, тому 3 % річних та інфляційні втрати після підписання цих актів мають нараховуватися на фактичні обсяги до повного виконання грошових зобов`язань за розрахунковий період.

Перевіривши розрахунок позивача та контррозрахунок відповідача суд апеляційної інстанції наголошує, що апелянтом безпідставно із періоду нарахування 3% річних та збитків від інфляції було виключено період з дня підписання актів приймання-передачі наданих послуг до 14 місяця, що настає за розрахунковим.

Крім того, як вбачається із контррозрахунку відповідача, ним не було враховано, що перший платіж здійснюється за три банківські дні до розрахункового місяця. Натомість, скаржник, не вірно визначив початок прострочення першого платежу, зокрема зазначивши, що в квітні 2022 прострочення починається з 30.03.2022, а не з 29.03.2022, в травні 2022 - 29.04.2022, а не з 27.04.2022, в червні 2022 - 31.05.2022, а не з 27.05.2022 і т.д.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем було не вірно визначено періоди прострочення платежів, а тому здійснений контррозрахунок 3% річних та збитків від інфляції є невірним.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника про те, що нарахування інфляційних втрат по 2-5 прогнозованим платежам не відповідає позиції Верховного Суду, оскільки нарахування можливе лише у разі наявності прострочення більше 15 днів.

Колегія суддів наголошує, що дійсно інфляційні втрати нараховуються, у разі якщо заборгованість тривала більше 15 днів, однак в даному випадку, заборгованість відповідача є прогресуючою (змінюється в сторону збільшення), а тому не нарахування відповідачем втрати від інфляції на заборгованість, яка нараховується на фактичні обсяги наданих послуг є необґрунтованою.

Натомість, колегія суддів перевіривши розрахунок позивача, в тому числі відносно періодів та бази нарахування щодо стягнення 3% річних та збитків від інфляції констатує, що позивачем було здійснено нарахування 3% річних та інфляційних з урахуванням положень, встановлених п. 7 договору, в тому числі, здійснено заміну бази нарахування на фактичну вартість наданих послуг. Вказаний розрахунок є арифметично вірним, а відтак колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення 3% річних у сумі 30 840 812, 88 грн та інфляційних втрат у сумі 40 401 521, 94 грн.

У своїх додаткових поясненнях ДП "Гарантований покупець", посилається на постанови Верховного Суду від 18.07.2024 у справі №910/1083/23, від 26.11.2024 у справі № 910/15342/23, від 28.01.2024 у справі № 910/1848/23, від 30.01.2024 у справі № 910/881/24.

Так, колегія суддів зазначає , що у вказаних постановах Верховний Суд робить висновки виключно щодо необхідності зміни бази нарахування для стягнення 3 % річних та інфляційних втрат після заміни прогнозного обсягу послуг на фактичний.

Як вбачається з розрахунків ТОВ "Енера Суми" 3 % річних та інфляційних втрат, воно змінювало бази нарахування для стягнення 3 % річних та інфляційних втрат після заміни прогнозного обсягу послуг на фактичний, що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у вищевказаних постановах.

Колегія суддів звертає увагу на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 18.07.2024 у справі №910/1083/23, а саме:

"4.43 Натомість, як убачається зокрема із додаткових письмових пояснень відповідача, які останній подав до апеляційного господарського суду після ухвалення Верховним Судом постанови від 25.01.2024 у справі № 921/1294/23, Підприємство наводило обґрунтовані заперечення стосовно того, що позивач у розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат здійснював нарахування цих платежів на планові обсяги послуги навіть після підписання акта приймання-передачі послуги за розрахункові періоди. Водночас відповідач зауважив на тому, що у справі № 921/1294/23 нарахування здійснено на планові обсяги виключно до останнього дня розрахункового періоду, а не до моменту повного виконання грошових зобов`язань за розрахунковий період"…..

Колегія суддів апеляційної інстанції, відповідно до вимог статей 79, 86 ГПК України, перевірила правильність наданого позивачем розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат у частині бази нарахування, з огляду на зміну відповідно до умов договору прогнозного обсягу послуг на фактичний.

За результатами такої перевірки, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач продовжував нараховувати 3 % річних та інфляційні втрати на прогнозний обсяг послуг після встановлення в акті приймання-передачі фактичного обсягу послуг у розрахунковому періоді. Тоді як у контррозрахунку відповідач здійснює заміну бази для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат із прогнозної вартості послуг на фактичну вартість після підписання сторонами актів приймання-передачі послуг.

За наведених обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що позивачем у розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат неправильно визначено базу для нарахування цих платежів.

Разом із цим, перевіривши контррозрахунок відповідача, суд апеляційної інстанції встановив, що відповідач для розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат правильно визначив вартість послуг, змінюючи її на кінець кожного розрахункового періоду з прогнозної на фактичну.

Так, здійснивши розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, змінюючи базу для їх нарахування на кінець кожного розрахункового періоду з прогнозної на фактичну, відповідач у контррозрахунку зазначив, що розмір 3 % річних та інфляційних втрат, що підлягають до стягнення, становить 694 933 013,95 грн та 3 300 961 493,03 грн відповідно.

Натомість, неврахування позивачем зміни вартості послуг з прогнозної на фактичну, після підписання сторонами актів приймання-передачі послуг, призвело до збільшення загального розміру позовних вимог до 4 389 616 149,13 грн (3 % річних у сумі 705 830 667,84 грн та інфляційних втрат у сумі 3 683 785 481,29 грн)».

Отже, як свідчать вищенаведені обставини справи №910/9351/23 за аналогічним договором (примірна форма є додатком 4 до Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №483) ДП "Гарантований покупець" нарахував НАЕК "Енергоатом" 3 % річних та інфляційні втрати, навіть не змінюючи базу для їх нарахування на кінець кожного розрахункового періоду з прогнозної на фактичну.

Таким чином, на переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги відповідача зазначені у апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 ГПК України.

Наведені у апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, які ґрунтуються на вимогах законодавства, тому суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі № 910/1111/24 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі № 910/1111/24 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі № 910/1111/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі № 910/1111/24 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/1111/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, порядку та строку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова підписана 05.03.2025.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім