ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2025 р. Справа№ 910/5131/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Коробенка Г.П.

розглянувши у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 28.10.2024

у справі № 910/5131/24 (суддя Бондаренко-Легких Г.П.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»

до Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс»

про стягнення 160 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс» про стягнення 160 000, 00 грн в порядку суброгації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу «AUDI» д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП 23.10.2023, до нього перейшло право стягнення з відповідача такого страхового відшкодування.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі №910/5131/24 позов задоволено.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» суму страхового відшкодування у розмірі 160 000,00 грн та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції не з`ясовано всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

Так, в обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що позивач при визначенні розміру шкоди врахував ПДВ, що суперечить Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки не проведено ремонт пошкодженого транспортного засобу, а отже в частині ПДВ даний позов повинен бути зменшений на суму ПДВ та не враховано знос на автомобіль та додано витрати непов`язані з ДТП - такі як мийка.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Тищенко А.І., суддів: Михальської Ю.Б., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5131/24. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі №910/5131/24 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

25.11.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/5131/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2024 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі №910/5131/24 залишено без руху. Надано Приватному акціонерному товариству страхова компанія «Інтер-Поліс» строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання даної ухвали.

12.12.2024 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів суду (підсистему «Електронний суд») на виконання вимог ухвали суду від 21.11.2024 заявником усунуто недоліки апеляційної скарги, а саме: подано докази сплати судового збору (платіжна інструкція №7417 від 29.11.2024).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 відмовлено Приватному акціонерному товариству страхова компанія «Інтер-Поліс» у задоволенні клопотання про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі №910/5131/24; роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи; учасникам справи встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 10 днів з моменту отримання даної ухвали.

Частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За правилами п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується матеріалами справи, 23.10.2023 в місті Києві по вулиці Богатирській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «AUDI» д.н.м. НОМЕР_1 та автомобіля «Infiniti» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

На момент дорожньо-транспортної пригоди між власником транспортного засобу «AUDI» д.н.м. НОМЕР_1 ( ОСОБА_2 ) та Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (позивач) діяв договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №777.23.2770424 від 06.07.2023, згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної страхувальнику вищевказаного транспортного засобу.

Крім того, на момент вчинення ДТП цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Infiniti» д.н.з. НОМЕР_2 була забезпечена полісом ЕР217222215, страховиком згідно якого є Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Інтер-Поліс» (відповідач).

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 17.11.2023 у справі №756/14350/23 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення (ДТП 12.10.2020), передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності.

Згідно рахунку-фактури №323102406 від 24.10.2023 від ТОВ «Ауді-Центр Київ» вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 168 166, 43 грн. Також дана сума підтверджується страховим актом №3.23.04479-1 від 02.11.2023.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 168 166, 43 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №68814007 від 03.11.2023.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля засобу «Infiniti» д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача, позивач має право зворотної вимоги до відповідача в порядку суброгації у розмірі ліміту відповідальності за шкоду майну у відповідності до полісу ЕР217222215.

Позивач звернувся до відповідача з заявою вих. №3.23.04479 від 14.12.2023 про виплату страхового відшкодування.

Однак, позивач не отримував від відповідача документів, що підтверджують сплату страхового відшкодування.

У зв`язку з вищезазначеним, позивач просить стягнути з відповідача, як страховика особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «AUDI» д.н.м. НОМЕР_1 , суму страхового відшкодування в межах ліміту полісу ЕР217222215 у розмірі 160 000, 00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Спір у даній справі виник внаслідок виплати позивачем згідно Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №777.23.2770424 від 06.07.2023, укладеного між ним та власником пошкодженого транспортного засобу «AUDI» д.н.м. НОМЕР_1 , страхового відшкодування у розмірі 168 166, 43 та переходу до позивача в порядку суброгації вимоги такого страхувальника до особи, відповідальної за збитки, спричинені внаслідок ДТП 23.10.2023.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову з огляду на наступне.

За змістом статті 980 Цивільного кодексу України, статті 4 Закону України «Про страхування» залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Відповідно до положень статті 999 Цивільного кодексу України та статей 6, 7 Закону України «Про страхування» за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» (закон який був чинний до 01.01.2024) та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі статті 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006-15-ц).

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого (пункт 71 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.10.2020 у справі № 910/18279/19).

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «AUDI» д.н.м. НОМЕР_1 .

Однак, у разі якщо її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Infiniti» д.н.з. НОМЕР_2 , на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом ЕР217222215, який діяв на 23.10.2023.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 160 000,00 грн з франшизою у розмірі 0, 00 грн, згідно з інформацією Моторно транспортного страхового бюро з Єдиної централізованої бази даних.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «Infiniti» д.н.з. НОМЕР_2 в межах лімітів відповідальності передбачених полісом.

Водночас, відповідач заперечує проти позовних вимог з тих підстав, що позивач не надав визначення розміру шкоди з урахування фізичного зносу, як це передбачено статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затверджено наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159).

Відповідно до пункту 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, коефіцієнт фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує:

5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

7 років - для інших легкових КТЗ;

3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД;

4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів;

5 років - для мототехніки.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «AUDI» д.н.м. НОМЕР_1 , роком випуску зазначеного ТЗ є 2023 рік, що також підтверджується і іншими доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема, договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №777.23.2770424 від 06.07.2023, заявою на страхування транспортного засобу, протоколом огляду ТЗ.

Дорожньо-транспортна пригода також відбулась в 2023 році, отже, оскільки ДТП відбулось в рік випуску автомобіля у відповідності до пункту 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, коефіцієнт фізичного зносу не застосовується.

Заперечення відповідача, що позивач не надав до матеріалів справи доказів витрат на суму 160 000, 00 грн, також є необґрунтованими та спростовуються таким.

Відповідно до рахунку-фактури ТОВ «Ауді-Центр Київ» №323102406 від 24.10.2023 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «AUDI» д.н.м. НОМЕР_1 склала - 168 166, 43 грн.

02.11.2023 позивач підтвердив суму вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, у зв`язку з чим склав страховий акт №3.23.04479-1.

03.11.2023 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 168 166, 43 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №68814007 від 03.11.2023, копія якої знаходиться в матеріалах справи.

Таким чином, в матеріалах справи містяться докази, які підтверджують здійснення позивачем страхового відшкодування.

Водночас, доказів відшкодування страхового відшкодування відповідачем, як страховиком забезпечувального транспортного засобу «Infiniti» д.н.з. НОМЕР_2 на користь позивача або власнику автомобіля «AUDI» д.н.м. НОМЕР_1 в межах лімітів, встановлених полісом ЕР217222215, матеріали справи не містять.

Посилання відповідача на неправомірність стягнення страхового відшкодування з відповідача з врахуванням суми ПДВ колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки згідно платіжної інструкції №68814007 від 03.11.2023 позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 168 166, 43 грн у т.ч. з ПДВ - 28027,74 грн, отримувач ТОВ «Ауді-Центр Київ». При цьому як вказано у рахунку-фактурі №323102406 від 24.10.2023 останній є платником податку на загальних підставах. Доказів того, що ТОВ «Ауді-Центр Київ» не є платником податку на додану вартість відповідачем не надано.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог статті 29, пункту 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, статті 25 Закону України «Про страхування» суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що страховий акт №3.23.04479-1 від 02.11.2023, рахунок-фактури №323102406 від 24.10.2023, платіжна інструкція №68814007 від 03.11.2023 є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП.

Таким чином шкода, завдана при ДТП транспортному засобу «AUDI» д.н.м. НОМЕР_1 , належним чином доведена в розмірі 168 166, 43 грн.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (абзац 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком (стаття 9 Закону України «Про страхування» (закон який був чинний до 01.01.2024).

Оскільки, полісом ЕР217222215 встановлений ліміт за шкоду майну у розмірі 160 000, 00 грн та франшиза у розмірі 0,00 грн, тому враховуючи вище зазначені норми, сума яка підлягає стягнення та яку просить стягнути позивач становить - 160 000,00 грн в межах ліміту відповідальності відповідача, встановленого Страховим полісом.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача суму 160 000, 00 грн в порядку суброгації.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі №910/5131/24 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі №910/5131/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі №910/5131/24 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/5131/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Г.П. Коробенко