ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" березня 2025 р. Справа №924/1144/24

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., при секретарі судового засідання Тарковській А.С., розглянувши матеріали справи

за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", м. Київ

до Фізичної особи - підприємця Антонюка Олександра Миколайовича, м. Хмельницький

про стягнення заборгованості за кредитним договором №-КД-1 в розмірі 457 752,13 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Шевченко А.О. - на підставі довіреності №13623-К-Н-О від 28.08.2024р. (в режимі відеоконференції);

Від відповідача: не з`явився.

У судовому засіданні 05.03.2025р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

27.12.2024р. до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до Фізичної особи - підприємця Антонюка Олександра Миколайовича, м. Хмельницький про стягнення заборгованості за кредитним договором №-КД-1 в розмірі 457 752,13 грн.

Ухвалою суду від 30.12.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

На адресу суду 20.01.2025р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у складі Збройних Сил України. У клопотанні відповідач повідомив, що зобов`язується надати суду підтверджуючі документи у найкоротші терміни.

Ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання, на підставі ст. 216, п.5 ст. 233 ГПК України від 22.01.2025р. оголошено перерву в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 22.01.2025р. зобов`язано відповідача Фізичну особу - підприємця Антонюка Олександра Миколайовича подати в судове засідання докази на підтвердження зазначених у клопотанні про відкладення розгляду справи обставин.

10.02.2025р. на адресу суду від відповідача надійшла копія довідки військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2025р. №08/712, виданої підполковнику Антонюку О.М. про те, що він з 15 січня 2025 року по цей час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) Державної прикордонної служби України. Довідка видана за місцем потреби та підписана начальником відділу кадрів військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 .

Крім того, 25.02.2025р. на адресу суду надійшли пояснення Антонюка О.М. , у яких останнім зазначено, що він є мобілізованим офіцером з 2022 року, проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має можливості бути присутнім у судовому засіданні у зв`язку з тим, що на теперішній час перебуває в зоні проведення бойових дій.

20.02.2025р. позивачем подано до суду клопотання, у якому просив витребувати у Міністерства оборони України відомості щодо переведення військової частини НОМЕР_1 на воєнний стан та виконання нею бойових завдань у зоні бойових дій.

24.02.2025р. позивачем подано до суду заяву, у якій зазначає про те, що позивач не підтримує раніше подане клопотання про витребування доказів та просить суд його не розглядати.

Ухвалою суду від 26.02.2025р. суд залишив без розгляду клопотання позивача від 20.02.2025р. про витребування доказів.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних ociб, фізичних ociб-підприємців та громадських формувань станом на 05.03.2025р. Антонюк Олександр Миколайович з 19.04.2018р. зареєстрований як фізична особа-підприємець.

У постанові від 17.11.2022р. у cправі № 910/9721/18 Верховний Суд вказав, що закріплена законодавцем у статті 227 Господарського процесуального кодексу України норма щодо обов`язку суду зупинити провадження у cпpaвi в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, в складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан стосується та може бути застосована фактично до фізичних oci6.

Правовий статус фізичної особи-підприємця обумовлює відповідальність ФОП за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, i нерозривно пов`язаний з особистістю фізичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3-1 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 3 частини першої статті 227 цього Кодексу - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Водночас, відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в cпociб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження суддів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства суд прийшов до таких висновків.

Зупинення провадження у справі це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, які перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Вирішуючи питання про наявність підстав для зупинення провадження у справі у відповідності до п.3 ч.1 ст.227 ГПК України суд виходив з наступного.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Тобто, процесуальний закон пов`язує обов`язкове зупинення провадження у справі з одночасним існуванням двох обставин:

- перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань;

- їх переведення на воєнний стан або залучення до проведення антитерористичної операції.

Отже, власне факт перебування сторони у складі Збройних Сил України за відсутності достовірних та однозначних відомостей про їх переведення на воєнний стан або залучення до проведення антитерористичної операції не може бути достатньою підставою для зупинення провадження у справі.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022р. строком на 30 діб. Вказаний Указ затверджено Верховною Радою України Законом України №2102-IX від 24.02.2022р.

Наразі, відповідними Указами Президента України строк, на який на території України введено режим воєнного стану, продовжено до 09.05.2025р. включно.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022р. №64/2022, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Статтями 1 та 3 Закону України "Про Збройні Сили України", Збройні Сили України: - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості.

Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи з вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава зупинення провадження у справі застосовується виключно з метою забезпечення можливості дотримання процесуальних прав учасників процесу, закріплених нормами ГПК України, зокрема на безперешкодну участь сторін у судовому процесі, та з метою виконання обов`язку суду щодо повного та об`єктивного дослідження судом всіх обставин справи.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 в справі №6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

У постанові Верховного Суду України від 01.02.2017р. в справі №6-1957цс16 висловлено позицію, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.08.2022р. в справі №461/5209/19 зазначено, що оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 09.11.2022р. в справі № 753/19628/17, ухвалі Верховного Суду від 11.10.2023р. у справі №127/1407/22.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших, утворених відповідно до закону, військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналогічні за змістом висновки викладені у судових рішеннях Верховного Суду у справах від 14.12.2022 №757/52540/16-ц та від 17.01.2023р. №501/1699/17.

Як вбачається із поданих відповідачем доказів, обставини перебування відповідача у складі Збройних Сил України підтверджено, зокрема, копією копія довідки військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2025р. №08/712, виданої підполковнику Антонюку О.М. про те, що він з 15 січня 2025 року по цей час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) Державної прикордонної служби України.

Суд зауважує, що наведений документ є належним та допустимим доказом на підтвердження обставин перебування відповідача у складі Збройний Сил України.

Тому суд доходить до висновку, що існують обґрунтовані підстави для зупинення провадження у справі. У той же час, в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Таким чином, відповідач позбавлений можливості у належний спосіб реалізувати права та обов`язки, зважаючи на несення військової служби, безпосередньої участі в протидії та стримуванні збройної агресії в умовах воєнного стану в Україні, з метою недопущення порушення прав сторони в справі, в частині рівності прав щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, а також недопущення порушення засад змагальності сторін, суд вбачає підстави для зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача в складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Таким чином, після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, тобто, припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, відповідач зобов`язаний повідомити про це суд.

За таких обставин провадження у справі в частині заявленої вимоги підлягає зупиненню на підставі п.3 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України на період до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Керуючись п.3 ч.1 ст.227, ст.234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №924/1144/24 до припинення перебування відповідача фізичної особи - підприємця Антонюка Олександра Миколайовича, м. Хмельницький у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зобов`язати відповідача фізичну особу - підприємця Антонюка Олександра Миколайовича, м. Хмельницький невідкладно повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі №924/1144/24.

Ухвала набирає законної сили 05.03.2025р. та підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали буде складений у строк не більше п`яти днів з дня проголошення скороченої ухвали відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Відповідно до ч.1, ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено та підписано - 05.03.2025р.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук. 1 прим. - до справи;

Позивачу - надіслати до кабінету ЕС.

Відповідачу - 29000, м. Хмельницький, вул. Гонти, буд. 54 А (рек. з повід.)

Надіслати на електронну адресу:

Відповідачу - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_4