ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

03 березня 2025 року Справа № 915/303/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

за позовом: Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78; ідентифікаційний код 09807862)

до відповідача-1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

до відповідача-2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 )

про: стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

26.02.2025 Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 17.02.2025 (вх. № 2933/25) (з додатками), в якій просить суд:

1. Позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 695 750,71 грн, з яких:

-2 556 029,38 грн неповернута сума кредиту;

- 44 427,00 прострочена сума процентів;

- 5 566,32 грн комісія за адміністрування кредитної лінії;

- 39 728,01 грн штраф за невиконання грошового обороту;

2. Позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 2 695 750,71 грн, з яких:

-2 556 029,38 грн неповернута сума кредиту;

- 44 427,00 прострочена сума процентів;

- 5 566,32 грн комісія за адміністрування кредитної лінії;

- 39 728,01 грн штраф за невиконання грошового обороту;

3. Вирішити питання розподілу судового збору.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд встановив таке.

За змістом статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що позовна заява Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» б/н від 17.02.2025 (вх. № 2933/25) не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України, оскільки до позовної заяви не додано документів, передбачених ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, а саме документів, що підтверджують:

1) направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. Так, за змістом ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. Відповідно до приписів ч. 7 ст. 42 ГПК України Якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи. Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Разом із тим, до позовної заяви б/н від 17.02.2025 (вх. № 2933/25) як доказ відправлення відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів додано описи вкладення до цінного листа на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у яких зазначено про надсилання останнім, зокрема, позовної заяви про стягнення заборгованості від 18.02.2025. Внаслідок наведеного, господарський суд не має можливості переконатись у тому, що відповідачам направлено копії саме поданої до суду позовної заяви б/н від 17.02.2025.

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Так, приписами ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року 3028 гривень.

Судом встановлено, що позивачем в позовній заяві фактично викладено дві позовні вимоги майнового характеру до кожного відповідача, а саме: стягнення грошових коштів в загальній сумі 2 695 750,71 грн окремо з ОСОБА_1 та стягнення такої ж суми грошових коштів у розмірі 2 695 750,71 грн окремо з ОСОБА_2 .

У разі зявлення таких позовних вимог, за кожну позовну вимогу майнового характеру у розмірі 2 695 750,71 грн до кожного з двох відповідачів судовий збір повинен складати 40 436,26 грн (2 695 750,71 грн х 1,5%), а загалом 80 872,52 грн за дві вимоги майнового характеру до обох відповідачів.

В якості доказів сплати судового збору позивачем надано суду платіжну інструкцію № 44438890 від 13.09.2024 на суму 40 437,00 грн.

При цьому, слід зауважити, що на виконання листа Державної судової адміністрації України «Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору» від 14.09.2018 №6-17517/18 суд здійснив перевірку зарахування судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви у справі №915/303/25, згідно з вищевказаною квитанцією.

Згідно з випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, сформованою за допомогою механізму централізованого отримання виписок з Державної казначейської служби України щодо сплати судового збору у автоматизованій програмі «Діловодство спеціалізованого суду», судовий збір, сплачений позивачем у сумі 40 437,00 грн за платіжною інструкцією № 44438890 від 13.09.2024 зараховано за звернення до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою у справі № 915/1408/24(915/1165/24).

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.02.2025 у справі № 915/1408/24(915/1165/24) позов Акціонерного товариства «Кредобанк» про солідарне стягнення з Приватного підприємства «ОЛД-ТРАНС-К», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за Договором Кредитної лінії від 09.08.2022 № 04-2022, зі змінами від 21.12.2022, у загальній сумі 2695750,71 грн, з яких: 2556029,38 грн неповернута сума кредиту; 94427,00 грн прострочена сума процентів; 5566,32 грн комісія за адміністрування кредитної лінії; 39728,01 грн штраф за невиконання грошового обороту - залишено без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у разі залишення заяви або скарги без розгляду.

Оскільки Господарський процесуальний кодекс України чи Закон України «Про судовий збір» не передбачають можливості при поданні нових заяв, ураховувати платіжні доручення (квитанції) про сплату судового збору за заявами позивача, що вже подавались до суду, а тому після залишення позовної заяви без розгляду за ухвалою суду від 12.02.2025 у справі № 915/1408/24(915/1165/24) Акціонерне товариство «Кредобанк» отримало право на повернення суми судового збору, сплаченого у такій справі за платіжною інструкцією № 44438890 від 13.09.2024 на суму 40 437,00 грн, яка приєднана до такої справи №915/1408/24(915/1165/24), а тому така платіжна інструкція не може бути прийнята, в якості доказу сплати судового збору у цій справі № 915/303/25.

Вказане, mutatis mutandis узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.01.2021 у справі №160/5879/20.

Крім того, суд зауважує, що незвернення заявника на сьогоднішній день до суду із клопотанням про повернення судового збору у справі № 915/1408/24(915/1165/24) не свідчить про неможливість подання ним такого клопотання у майбутньому.

Судом також взято до уваги, що питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник / позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №160/554/23.

Отже, оскільки кожна позовна заява є самостійним, окремим об`єктом справляння судового збору, суд не приймає платіжну інструкцію № 44438890 від 13.09.2024 на суму 40 437,00 грн, як належний доказ оплати судового збору за подання Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» позовної заяви б/н від 17.02.2025 (вх. № 2933/25) у справі № 915/303/25.

Таким чином, всупереч вимог ст.164 ГПК України, позивач до позовної заяви не надав доказів підтверджуючих сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що надані до позовної заяви копії договору кредитної лінії та договорів поруки, у зв`язку із недоліками копіювання не дозволяють суду встановити повний зміст відповідних документів (зокрема, наявність підписів сторін).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Таким чином, керуючись ст. ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» б/н від 17.02.2025 (вх. № 2933/25) у справі № 915/303/25 залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки у 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до господарського суду письмової заяви про усунення недоліків з дотриманням вимог, передбачених ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

3. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.Г. Смородінова