ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4522/24

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Каплун О.Б. на підставі ордеру;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства «Облтрансбуд» до фізичної особи-підприємця Євдокімова Вадима Вікторовича про стягнення 1 438 460,48 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Облтрансбуд» (далі по тексту КП «Облтрансбуд») звернулося до господарського суду з позовною заявою до фізичної особи - підприємця Євдокімова Вадима Вікторовича (далі по тексту Євдокімов В.В.) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 1 506 979, 98 грн, яка складається із суми основного боргу у розмірі 884 013,44 грн, інфляційних втрат у розмірі 108 035,47 грн, 3 % річних в розмірі 39 473,82 грн, пені у розмірі 475 457,25 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди №31- 03-01 від 31.03.2015 в частині сплати орендної плати за січень 2022 року травень 2024 року.

Ухвалою від 28.10.2024 дана справа була призначена за правилами загального позовного провадження.

Євдокімов В.В. у поданому до суду відзиві на позов повністю заперечував проти задоволення заявлених позивачем вимог. Відповідач стверджує про недоведеність позивачем обставини існування заборгованості за договором оренди з огляду на відсутність підписаного між сторонами акту звірки взаєморозрахунків. Крім того, відповідач вказує, що введення в Україні воєнного стану є форс-мажорною обставиною, яка призвела до зменшення заробітку, часткового зупинення діяльності бізнесу, а, отже, як орендар, так і орендодавець мають вжити заходів з метою врегулювання оплати майна.

29.01.2025 до суду від КП «Облтрансбуд» надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 1 438 460,48 грн, яка складається із основного боргу у розмірі 884 013,44 грн, збитків від інфляції у розмірі 87 911,92 грн, 3 % річних у розмірі 36 094,99 грн, пені у розмірі 430 440,13 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Господарським судом було прийнято заяву КП «Облтрансбуд» про зменшення розміру позовних вимог, оскільки вказана заява була подана з дотриманням вимог процесуального закону.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника відповідача, господарський суд встановив наступне.

31.03.2015 між КП «Облтрансбуд» (Орендодавець) та Євдокімовим В.В. (Орендар) було укладено договір оренди майна №31-03-01, відповідно до п. 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування частину даху, загальною площею 57,96 кв. м., та частину фасаду загальною площею 441,50 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 29, вартiсть якого згiдно з незалежною оцінкою вiд 28.01.2015 року становить 360 294,00 грн. (у подальшому - майно), з метою розміщення спеціальних конструкцій для рекламоносіїв.

Згідно з п. п. 2.1, 2.3 договору оренди майна №31-03-01 від 31.03.2015 Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний в цьому договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна. Майно вважається поверненим Орендодавцю з часу підписання сторонами акта приймання-передачі (повернення) майна.

Відповідно до п. 3.1 договору оренди майна №31-03-01 від 31.03.2015 орендна плата перераховується Орендодавцю щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, та визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - січень 2015 року - 9286,58 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - квітень 2015 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за лютий, березень та квітень 2015 року, після їх повідомлення Держкомстатом. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

За змістом п. 3.3 договору оренди майна №31-03-01 від 31.03.2015 орендна плата, сплачена несвоєчасно або не в повному обсязі, сплачується Орендодавцеві з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п. 9.1 договору оренди майна №31-03-01 від 31.03.2015 договір діє з 1 квітня 2015 року і до 1 вересня 2017 року.

15.08.2017 між КП «Облтрансбуд» та Євдокімовим В.В. було укладено додаткову угоду №1 до договору оренди майна №31-03-01 від 31.03.2015, відповідно до п. 2 якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 01.08.2020.

25.09.2017 між КП «Облтрансбуд» та Євдокімовим В.В. було укладено додаткову угоду №2 до договору оренди майна №31-03-01 від 31.03.2015, за умовами якої п. 3.1 договору було викладено у новій редакції, відповідно до якої орендна плата нараховується Орендодавцю щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним.

30.06.2020 між КП «Облтрансбуд» та Євдокімовим В.В. було укладено додаткову угоду до договору оренди майна №31-03-01 від 31.03.2015, за умовами якої п. п. 1.1, 3.1 договору викладено у новій редакції, а також продовжено строк дії договору до 31.05.2023.

Відповідно до п. п. 1.1, 3.1 договору оренди майна №31-03-01 від 31.03.2015 (в редакції додаткової угоди від 30.06.2020) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування частину даху, загальною площею 57,96 кв.м, та частину фасаду загальною площею 441,50 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вул. Пироговська, 29, вартість якого згідно з незалежною оцінкою від 18 червня 2020 року становить 702 287,00 грн з метою розміщення спеціальних конструкцій для рекламоносіїв. Орендна плата перераховується Орендодавцю щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, та визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - травень 2020 року - 17 557,18 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - червень 2020 року, визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за червень 2020 року. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

10.09.2024 КП «Облтрансбуд» звернулося до Євдокімова В.В. з вимогою №136/24, відповідно до якої позивач просив сплатити заборгованість за договором оренди майна від 31.03.2015 у розмірі 884 013,44 грн.

Згідно складеного КП «Облтрансбуд» акту звірки взаємних розрахунків за січень 2022 року - липень 2024 року за договором оренди майна від 31.03.2015 заборгованість відповідача станом на 31.07.2024 складає 884 013,44 грн. При цьому, заборгованість на початок періоду становила 74 799,33 грн, сума сплачених відповідачем коштів становила 47 475,92 грн; в свою чергу, сума оборотів за звітний період склала 856 690,03 грн.

Слід зазначити, що в матеріалах справи наявні акти наданих послуг (оренди), складені КП «Облтрансбуд» за період із січня 2022 року до квітня 2024 року.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України (далі по тексту ГК України) майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Предметом заявлених КП «Облтрансбуд» до Євдокімова В.В. позовних вимог є вимоги про стягнення заборгованості за орендною платою у розмірі 884 013,44 грн за договором оренди майна №31-03-01 твід 31.03.2015, а також похідні вимоги про стягнення пені, 3% річних та збитків від інфляції.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

31.03.2015 між КП «Облтрансбуд» та Євдокімовим В.В. було укладено договір оренди майна №31-03-01, строк дії якого на підставі додаткових угод був продовжений до 31.05.2023.

27.12.2019 набув чинності Закон України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-IX від 03.10.2019 (далі по тексту - Закон України «Про оренду державного та комунального майна»), який згідно п. 1 Прикінцевих та перехідних положень був введений в дію з 01.02.2020.

Порядок продовження договору оренди майна згідно з Законом України „Про оренду державного та комунального майна встановлений ст. 18, якою визначено продовження договору оренди за результатами проведення аукціону, а також випадки продовження дії договору за відсутності аукціону.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 „Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» було постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

Водночас, у зв`язку із запровадженням воєнного стану в Україні, на підставі Закону від 01.04.2022 № 2181-IX Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна» були доповнені п. 6-1, відповідно до якого під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України може встановити інші правила передачі в оренду державного та комунального майна, ніж ті, що передбачені цим Законом, зокрема щодо: продовження договору оренди шляхом запровадження можливості автоматичного продовження договорів оренди, строк дії яких закінчується під час дії воєнного стану, на строк до припинення чи скасування та на чотири місяці після припинення чи скасування воєнного стану.

Постановою Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» установлено, що договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються (п. 5 постанови).

При цьому, у п. 16 постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022 визначено, що орендодавці державного та комунального майна повинні забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови, а також продовження та припинення договорів оренди відповідно до пункту 5 цієї постанови починаючи з 24.02.2022.

Правовий аналіз наведених нормативних приписів постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022 дає підстави для висновку, що автоматичне продовження договорів оренди державного та комунального майна, строк дії яких закінчується під час дії воєнного стану, починається з 24.02.2022, за умови, зокрема, що строк дії відповідних договорів завершується у період воєнного стану. Позиція суду із даного питання відповідає висновкам, які наведені у постанові Верховного Суду від 19.03.2024 по справі №910/3272/23.

Оскільки строк дії договору оренди №31-03-01 від 31.03.2015 закінчувався 31.05.2023, тобто в період дії воєнного стану, суд доходить висновку, що дія даного договору була продовжена на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану згідно з постановою Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022.

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно із ч. ч. 1, 3-4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.1 договору оренди майна №31-03-01 від 31.03.2015 (в редакції додаткової угоди від 30.06.2020) орендна плата перераховується Орендодавцю щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, та визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - травень 2020 року - 17 557,18 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - червень 2020 року, визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за червень 2020 року. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

В порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором оренди майна №31-03-01 від 31.03.2015 Євдокімов В.В. не сплачував орендну плату за користування орендованим майном протягом періоду із січня 2022 року до травня 2024 року включно.

Відсутність в матеріалах справи доказів сплати орендної плати за вказаний період дозволяє господарському суду дійти висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених КП «Облтрансбуд» позовних вимог у названій частині шляхом присудження до стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 856 690,03 грн.

Господарський суд зазначає, що з розрахунку заборгованості за орендною платою, наведеного по тексту позовної заяви, а також акту звірки взаємних розрахунків, складеного КП «Облтрансбуд», можна встановити, що позивачем заявлено до стягнення заборгованість за попередні періоди у розмірі 27 323,41 грн.

Проте, оскільки позивачем не визначено періоду виникнення вказаної заборгованості, тобто не вказано конкретного місяця, за який така заборгованість виникла, у суду відсутні підстави для присудження вказаної заборгованості до стягнення. З огляду на викладене, суд відмовляє КП «Облтрансбуд» у задоволенні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 27 323,41 грн.

Доводи Євдокімова В.В. про відсутність підписаного між сторонами акта звірки взаємних розрахунків, що свідчить про недоведеність заявлених позовних вимог, судом відхиляються, оскільки підписання або не підписання акта не змінює обставини невиконання відповідачем грошових зобов`язань за договором. Крім того, судом критично оцінюються доводи відповідача про настання форс-мажорних обставин з огляду на відсутність доказів повідомлення відповідачем позивача про настання таких обставин у визначеному договором порядку, а також ненадання відповідачем суду доказів на підтвердження неможливості виконання зобов`язань за договором оренди майна №31-03-01 від 31.03.2015.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7 розділу IX Прикінцевих положень ГК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Розділ IX Прикінцевих положень ГК України був доповнений п. 7 згідно з Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) № 540-IX від 30.03.2020, який набув чинності 02.04.2020.

Верховний Суд у постанові від 27.01.2024 по справі № 911/858/22, проаналізувавши приписи статті 232 ГК України з урахуванням положень пункту 7 розділу ІХ "Прикінцеві положення" ГК України дійшов висновку, що приписи пункту 7 розділу ІХ "Прикінцеві положення" ГК України продовжували на строк дії карантину можливість нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання більше ніж за шість місяців. Наведений припис пункту 7 "Прикінцеві положення" ГК України є абсолютно визначеним та не передбачає розширеного чи звуженого тлумачення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", прийнятої відповідно до ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", на усій території України встановлений карантин з 12.03.2020, який, у свою чергу, був неодноразово продовжений та відмінений лише з 30.06.2023 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651.

З посиланням на умови договору оренди майна №31-03-01 від 31.03.201, а також приписи чинного законодавства КП «Облтрансбуд» заявлено до стягнення збитки від інфляції у розмірі 87 911,92 грн, які були нараховані на заборгованість за кожний місяць окремо з урахуванням показників інфляції за березень 2022 року серпень 2024 року; 3 % річних у розмірі 36 094,99 грн, які були нараховані на заборгованість за кожний місяць окремо з 20 числа місяця, наступного за звітним, до 30.09.2024; пеню у розмірі 430 440,13 грн, яка була нараховані на заборгованість за кожний місяць окремо з 20 числа місяця, наступного за звітним, до 27.09.2024.

У постанові Верховного Суду від 28.01.2019 у справі № 922/3782/17 викладено висновок про те, що господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок збитків від інфляції, господарський суд дійшов висновку, що правильним розміром збитків є 87 829,79 грн, оскільки позивачем було допущено помилки при розрахунку збитків від інфляції на заборгованість за орендною платою за березень-травень 2022 року.

Розрахунок пені та 3% також був здійснений позивачем з допущенням помилок, оскільки пеня та відсотки мають нараховуватися з 21 числа місяця, наступного за звітним, тобто з наступного дня після закінчення строку оплати орендної плати. Здійснюючи перерахунок пені та 3% річних, господарський суд не переносить такий день на наступний робочий у випадку, якщо останній день строку припадає на вихідний (ч. 5 ст. 254 ЦК України), оскільки банківські платежі можуть здійснюватися у будь-який день тижня без відвідування відповідачем банківського відділення.

Крім того, господарський суд зазначає, що нарахування пені було здійснено КП «Облтрансбуд» без урахування строку нарахування пені, визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, та без урахування п. 7 розділу IX Прикінцевих положень ГК України. З огляду на викладене, господарським судом було перераховано пеню на заборгованість за січень 2022 року жовтень 2022 року з 21 числа місяця, наступного за звітним, до 30.06.2023, тобто до дати дії карантину; на заборгованість за листопад 2022 року травень 2024 року нарахування здійснено протягом шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З урахуванням вищенаведеного, господарський суд доходить висновку, що правильним розміром 3% річних є 36 019,64 грн, правильним розміром пені є сума у розмірі 228 880,22 грн. Наведене має наслідком необхідність часткового задоволення заявленого КП «Облтрансбуд» до Євдокімова В.В. позову в цій частині вимог.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку про правомірність часткового задоволення заявлених комунальним підприємством «Облтрансбуд» позовних вимог шляхом присудження до стягнення з фізичної особи-підприємця Євдокімова Вадима Вікторовича суми основного боргу у розмірі 856 690,03 грн, пені у розмірі 228 880,22 грн, збитків від інфляції у розмірі 87 829,79 грн, 3% річних у розмірі 36 019,64 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

При цьому, частина судового збору у розмірі 822,23 грн може бути повернута з державного бюджету за клопотанням позивача на підставі ухвали суду у зв`язку з поданням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Євдокімова Вадима Вікторовича / АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 / на користь комунального підприємства «Облтрансбуд» /65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 34-а; ідентифікаційний код 33311491/ суму основного боргу у розмірі 856 690,03 грн /вісімсот п`ятдесят шість тисяч шістсот дев`яносто грн 03 коп./, пеню у розмірі 228 880,22 грн /двісті двадцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят грн 22 коп./, збитки від інфляції у розмірі 87 829,79 грн /вісімдесят сім тисяч вісімсот двадцять дев`ять грн 79 коп./, 3% річних у розмірі 36 019,64 грн /тридцять шість тисяч дев`ятнадцять грн 64 коп./, судовий збір у розмірі 14 513,04 грн /чотирнадцять тисяч п`ятсот тринадцять грн 04 коп./.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 10 березня 2025 р.

Суддя С.П. Желєзна