УХВАЛА

11 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 923/571/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Ємця А.А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - Управління, скаржник)

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження

за позовом Херсонського обласного центру зайнятості

до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

1. Управління 26.02.2025 через Електронний суд повторно звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема, скасувати ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 у справі №923/571/20 та направити справу на розгляд. Крім того, до касаційної скарги додано клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження у справі № 923/571/20.

2. Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 27.02.2025 для розгляду касаційної скарги Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі у справі №923/571/20 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючої, суддів Бенедисюка І.М., Ємця А.А.

3. Перевіривши дотримання форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України), Верховний Суд встановив таке.

4. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 290 у касаційній скарзі повинно бути зазначено найменування суду касаційної інстанції.

5. Проте, у поданій скаржником касаційній скарзі не зазначено найменування суду касаційної інстанції, що свідчить про невідповідність касаційної скарги вимогам пункту 1 частини другої статті 290 ГПК України.

6. Виходячи з вищевикладеного, Верховний Суд зазначає, що з метою усунення допущеного недоліку скаржнику необхідно привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пункту 1 частини другої статті 290 та зазначити найменування суду касаційної інстанції.

7. Отже, касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 ГПК України.

8. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

9. Так, предметом касаційного оскарження є ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №923/571/20, якою відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 05.02.2024 про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі №923/571/20. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.02.2024 про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі №923/571/20.

10. З огляду на викладене оскаржується ухвала суду апеляційної інстанції зі справи про відмову у відкритті апеляційного провадження, яка належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу (пункт 3 частини першої статті 287 ГПК України).

11. Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

12. Отже, у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

13. Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

14. Верховний Суд звертає увагу, що частина друга статті 287 ГПК України визначає і розмежовує підстави оскарження судових рішень передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України та підстави оскарження судових рішень визначених пунктами 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України.

15. Відтак, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

16. Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену частиною другою статті 287 ГПК України.

17. Суд касаційної інстанції в силу приписів статті 300 ГПК України переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

18. Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми, змісту касаційної скарги та строку її подання.

19. У поданій касаційній скарзі Управління зазначає, що Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі не погоджується з ухвалою Південно-західного апеляційного Господарського суду через порушення останнім норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконної ухвали суду.

20. При цьому скаржник не посилається на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України (оскільки оскаржується судове рішення, передбачене пунктом 3 частини першої статті 287 ГПК України) і не зазначає, які конкретно норми права було порушено.

21. При поданні касаційної скарги на судові рішення якими відмовлено у відкритті апеляційного провадження, скаржнику необхідно посилатись на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України, при цьому касаційна скарга має містити належне обґрунтування того, у чому саме полягало невірне застосування норм матеріального права та/чи порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали.

22. Верховний Суд також відзначає, що скаржник повторно подаючи касаційну скаргу не зазначає підстав касаційного оскарження визначених відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України.

22. З огляду на принципи диспозитивності, рівності, змагальності та межі касаційного перегляду закріплені у статті 300 ГПК України, Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, або самостійно визначати конкретну підставу оскарження.

23. За таких обставин, Верховний Суд доходить висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить чіткого визначення підстав, на яких подається касаційна скарга з належним обґрунтуванням, у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права апеляційним судом під час прийняття оскаржуваної ухвали ураховуючи предмет касаційного оскарження - ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 у справі №923/571/20 про відмову у відкритті апеляційного провадження.

24. Таким чином, враховуючи доводи касаційної скарги, скаржнику слід виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та вказати (1) найменування суду, (2) підстави касаційного оскарження судового рішення, визначену у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження та зазначити, які конкретно норми права було порушено.

25. Отже касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 ГПК України.

26. Наслідком не усунення цього недоліку є повернення касаційної скарги скаржнику на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

27. Перевіривши дотримання строку подання касаційної скарги на відповідність вимогам статті 288 ГПК України, Верховний Суд встановив таке.

28. Відповідно до статті 288 ГПК України: касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення; строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

29. Верховний Суд відзначає, як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду у справі постановлена 20.12.2024, та отримана, як Управлінням так і його представником - Хавич Т.Г., 25.12.2024 о 11:01, що підтверджується, зокрема, довідками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про доставку документа в кабінет Електронного суду від 04.03.2025.

30. Верховний Суд відзначає, що останній день оскарження ухвали за приписами частини першої статті 288 ГПК України та з урахуванням приписів статті 116 ГПК України, припадав на 09.01.2025.

31. За приписами частини шостої статті 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

32. Оскільки скаржник отримав копію оскаржуваної ухвали 25.12.2024 об 11:01, то за приписами частини шостої статті 242 ГПК України та частини другої статті 288 ГПК України, останній день, за яким скаржник мав право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, припадав на 14.01.2025.

33. Управління 08.01.2025 вперше звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило, зокрема, скасувати ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 у справі №923/571/20, а справу направити на розгляд.

Тобто, Управління з касаційною скаргою звернулося в межах строку передбаченого частиною першою статті 288 ГПК України.

34. Ухвалою Верховного Суду від 15.01.2025 у справі №923/571/20 касаційну скаргу Управління на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №923/571/20 залишено без руху. Надано скаржнику строк тривалістю 10 днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання касаційної скарги в новій редакції із зазначенням (1) найменування суду касаційної інстанції, а також (2) вказати підстави касаційного оскарження судового рішення, визначені у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права з огляду на предмет касаційного оскарження та зазначити, які конкретно норми права було порушено, а також (3) надання документа на підтвердження сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн.

35. При цьому, Верховний Суд ухвалою від 15.01.2025 у цій справі відмовив у задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

36. Згідно з довідками про доставку документа в кабінет Електронного суду, зокрема, від 04.03.2025, за інформацією, отриманою з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», документ в електронному вигляді: (ЄДРСР) ст. 292 ГПК Ухвала ВС про залишення касаційної скарги без руху від 15.01.2025 у справі №923/571/20 надіслано в Електронний кабінет одержувача - Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та Хавич Т.Г. Документ доставлено в Електронний кабінет одержувачів: 15.01.25 о 20:25. Отже, з урахуванням приписів статті 116, 242 ГПК України, скаржник ухвалу від 15.01.2025 отримав 16.01.2025.

37. Верховний Суд ухвалою від 30.01.2025 у справі №923/571/20 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №923/571/20 з усіма доданими до неї матеріалами та заяви про усунення недоліків повернув скаржнику відповідно до частини п`ятої статті 292 ГПК України, оскільки скаржником протягом встановленого Судом строку не усунуто недоліки поданої ним же касаційної скарги.

38. Відповідно до довідок про доставку документа в кабінет Електронного суду від 04.03.2025, за інформацією, отриманою з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», документ в електронному вигляді: (ЄДРСР) ст. 292 ГПК Ухвала ВС про повернення касаційної скарги від 30.01.2025 у справі №923/571/20 надіслано в Електронний кабінет одержувача - Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та Хавич Т.Г. Документ доставлено в Електронний кабінет одержувачів: 31.01.25 о 05:20. Отже, з урахуванням приписів статті 116, 242 ГПК України, скаржник ухвалу від 30.01.2025 отримав 31.01.2025.

39. Верховний Суд в ухвалі зазначив, що постановлення ухвали про повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з касаційною скаргою у відповідності до вимог статей 288- 291 ГПК України.

40. Верховний Суд наголошує, що реалізація права на звернення до суду має відбуватися у чіткій відповідності до вимог статей 288-291 ГПК України.

41. Як зазначено вище, Управління 26.02.2025 повторно через Електронний суду звернулося з касаційною скарго до Верховного Суду.

42. Отже, повторна касаційна скарга Управління на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №923/571/20 подана з пропуском встановленого процесуального строку на касаційне оскарження, передбаченого частиною першої статті 288 ГПК України (дивись пункт 28 цієї ухвали).

43. Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

44. Таким чином, скаржник має подати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду у разі подання касаційної скарги після спливу строку, передбаченого частиною першою статті 288 ГПК України.

45. Верховний Суд виходить з того, що нормами ГПК не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку та надати суду відповідні докази.

46. Для поновлення строку необхідне активне волевиявлення сторони та належне доказування обставин, які стали перешкодою для своєчасного подання касаційної скарги.

47. Таким чином Верховний Суд констатує, що навіть отримання тексту рішення - це лише факт, який сам по собі не впливає на строки, доки сторона не ініціює юридично значущу дію для їх продовження. Важливо, щоб сторона, яка пропустила строк, не просто посилалася на момент отримання рішення, а й довела обставини, які об`єктивно перешкоджали їй подати скаргу вчасно, наприклад, надала докази на підтвердження дати отримання повного тексту рішення, які б відповідали вимогам статей 73, 76- 79 ГПК України.

48. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

49. Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

50. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

51. З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі якісну підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

52. Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується з наявністю поважних причин пропуску строку звернення зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

53. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).

54. Частиною четвертою статті 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

55. Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

56. Так, Управління разом з поданою повторно касаційною скаргою подає й клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження у справі №923/571/20 (1) оформлене на бланку Головного управління ДПС в Одеській області та (2) підписане представником Головного управління ДПС в Одеській області - Хавич Т.Г., у якому просить:

визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 у справі №923/571/20 - поважними;

(3) поновити Головному управлінню ДПС в Одеській області пропущений строк для подання касаційної скарги на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 у справі №923/571/20.

57. (4) Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження у справі №923/571/20 Головне управління ДПС в Одеській області обґрунтовує тим, що:

«Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.01.2025 року касаційну скаргу повернуто скаржнику.

Однак через бажання подальшого розгляду справи в суді касаційної інстанції, ГУ ДПС в Одеській області (скаржник) просить поновити строки на касаційне оскарження.

І з цього приводу, Головне управління ДПС в Одеській області просить суд врахувати наступне.

ГУ ДПС в Одеській області, з урахуванням наявності нереалізованого на даний час бажання здійснити касаційне оскарження ухвали Господарського суду від 05.02.2024 по справі №923/571/20.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом. Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області повернено у зв`язку з не доведенням підстав в рамках статті 328 КАС України для відкриття касаційного провадження.

В свою чергу, даною ухвалою зазначено, що повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

За проведеним аналізом ухвали Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду Головним управлінням ДПС в Одеській області підготовлено та складено нову касаційну скаргу, у якій наведено обґрунтування важливості визначення моменту вчинення порушення по даній справі та відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування відповідної норми права.

Таким чином, Головне управління ДПС в Одеській області незважаючи на введений в країні воєнний стан та карантин, для забезпечення уточнення вимог касаційної скарги із наведенням належних обґрунтувань відносно підстав відкриття касаційного оскарження…

У свою чергу, факт пропуску Головним управлінням ДПС в Одеській області строку на касаційне оскарження та необхідність поновлення такого строку є необхідною умовою для реалізації Головним управлінням ДПС у Одеській області права на повторне звернення до господарського суду з касаційною скаргою після повернення первісної касаційної скарги».

58. Верховний Суд розглядаючи це клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження констатує, що воно не може вважатися таким у якому наведені поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, адже не свідчить про поважність пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення саме заявником касаційної скарги - Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, оскільки подано від іншої юридичної особи - Головного управління ДПС в Одеській області та за його контекстом стосується саме його, а не Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, яке звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження.

59. Отже, Верховний Суд виходить з того, що за частиною першою статті 288 ГПК України касаційна скарга Управління, яка подана повторно 26.02.2025 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №923/571/20 подана з пропуском встановленого процесуального строку на касаційне оскарження без клопотання про його поновлення ураховуючи приписи статті 288 ГПК України (дивись пункт 28 цієї ухвали).

60. Верховний Суд звертає увагу, що скаржник звернувся з повторною касаційною скаргою 26.02.2025, тобто поза межами процесуального строку на касаційне оскарження, передбаченого частиною першою статті 288 ГПК, та без клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення. Приписами частини другої та третьої статті 288 ГПК України передбачено право на поновлення строку на касаційне оскарження. До вказаних висновків Суд приходить з системного тлумачення частини першої статті 288, статті 119 та частин другої третьої статті 288 ГПК України, адже «має право на поновлення» не означає саме, що скаржнику автоматично поновлюється пропущений строк.

61. А наразі зі змісту та аналізу матеріалів касаційної скарги не вбачається за можливе дійти висновку, що скаржником порушується питання про поновлення цього строку саме щодо заявника касаційної скарги - Управління і наведені причини пропуску строку є поважними саме для скаржника.

62. Таким чином, Суд вважає за необхідне надати скаржнику строк для надання саме Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням підстав для поновлення строку та наведенням поважності причин пропуску строку з наданням відповідних доказів, що зумовили такий пропуск строку у відповідності до статті 288 ГПК України та означеного в цій ухвалі (дивись пункти 27-60).

63. Відповідно до частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

64. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

65. Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

66. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

67. З огляду на викладене, касаційна скарга Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі підлягає залишенню без руху на підставі частин другої та третьої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених вище недоліків, шляхом:

- оформлення та подання саме Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №923/571/20 з наведенням підстав для поновлення строку передбачених статтею 288 ГПК України та наведенням поважності причин пропуску строку з наданням відповідних доказів, що зумовили такий пропуск строку;

- (1) надання касаційної скарги в новій редакції із зазначенням найменування суду касаційної інстанції, а також (2) вказати підстави касаційного оскарження судового рішення, визначені у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права з огляду на предмет касаційного оскарження та зазначити, які конкретно норми права було порушено;

- Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів іншим учасникам справи.

68. Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що з огляду на повноту та межі неусунення недоліків касаційної скарги протягом установленого строку може мати наслідки або повернення скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, або відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України, виходячи з вищенаведеного.

Керуючись статтями 116, /119, 174, 234, 235, 287, 288 290, 291, 292 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №923/571/20 - залишити без руху.

2. Надати Головному управлінню ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через «Електронний суд» або поштою на адресу: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити Головному управлінню ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде або повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, або відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України у залежності від повноти усунення недоліків.

4. Верховний Суд звертає увагу, що із введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 № 3200-IX: передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України; суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя А. Ємець