ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року Справа № 915/718/24

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Шараєвої М.В.,

представника позивача: Міляєвої Ю.Б.,

представника відповідача: Задунайської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області),

до відповідача: Міського комунального підприємства Миколаївводоканал,

про: стягнення збитків у розмірі 323712,12 грн, -

в с т а н о в и в:

Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №1878/1.2 від 18.04.2024 (вх.№7138/24 від 17.06.2024), в якій просить стягнути з Міського комунального підприємства Миколаївводоканал суму шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених Державі Україна у розмірі 323712,12 грн на користь держави Україна на розрахунковий рахунок номер UA0014481 фонду охорони навколишнього природного середовища Корабельного району, отримувач: Миколаїв.ГУК/Корабел.р-н/24062100 код за , банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), код бюджетної класифікації 24062100, найменування коду класифікації доходів бюджету: грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що на підставі телефонного повідомлення ГУ ДСНС в Миколаївській області 18.09.2021 о 20год. 30хв. у зв`язку з виникненням аварійної ситуації на напірному каналізаційному колекторі МКП Миколаївводоканал d-1200мм, стався виток неочищених стічних вод на поверхню землі на території парку Дружба міста Миколаєва з послідуючим їх надходженням по рельєфу місцевості до Бузького лиману. Позивачем 19.09.2021 було здійснено виїзд на вказане місце та здійснено відбір проб води (акт відбору проб води від 19.09.2021 №84), а саме, зворотню воду (неочищені стічні води) на місці пориву каналізаційного колектору МКП Миколаївводоканал в районі берегової лінії Бузького лиману (парк Дружба). Позивачем проведено розрахунок розміру збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженій наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 20.07.2009 за №389 та зареєстрованій Мін`юстом України 14.08.2009 за N767/16783. Згідно розрахунку позивача загальна сума збитків по МКП Миколаївводоканал становить 175988,37 грн. Позивач посилаючись на ст.ст.1, 44, 46, 48, 49, 70, 110, 111 Водного кодексу України та ст.ст.33, 68 Закону України Про охорону навколишнього середовища вказує, що внаслідок порушення Державі була заподіяна шкода у вигляді збитків на суму 175988,37 грн. На адресу МКП Миколаївводоканал направлено претензію №176 від 15.12.2021, яка станом на 17.04.2024 не сплачена.

Також 19.09.2021 в рамках здійснення позивачем контролюючого заходу щодо перевірки порушення природоохоронного законодавства за фактом виникнення аварійної ситуації на напірному каналізаційному колекторі МКП Миколаївводоканал d-1200 мм, стався виток неочищених стічних вод на поверхню землі на території парку Дружба міста Миколаєва з послідуючим їх надходженням по рельєфу місцевості до Бузького лиману. При виїзді фахівців позивача на вказане місце, було встановлено наступне. Так, оглядом території встановлено, що дійсно близько в 3 метрах від паркану житлового будинку громадянки ОСОБА_1 за адресою: Росплідник, 5, міста Миколаєва, близько 300м від вул.Липова, м.Миколаєва внаслідок аварії на напірному бетонному каналізаційному колекторі МКП Миколаївводоканал під напором стався виток неочищених стічних вод на землю (ґрунт) в парку Дружба з послідуючим їх надходженням по рельєфу місцевості (ґрунту) до поверхневої водойми (Бузький лиман). Фахівцями Інспекції, було проведено виміри земельної ділянки з виявленими ознаками забруднення. Під час проведення обстеження фахівцями позивача, було здійснено відбір проб ймовірно забрудненого ґрунту (акт відбору проб ґрунтів від 19.09.2021 №24): - на земельній ділянці на відстані 300м на північ від вул.Липова м.Миколаєва вздовж струмка каналізаційних стоків по рельєфу місцевості до Бузького лиману; - на земельній ділянці на відстані 5м від вул.Рибна м.Миколаєва взято пробу для контрольного(фонового) дослідження. За результатами проведених вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів (акт відбору проб ґрунтів від 19.09.2021 №24; протокол вимірювань від 24.09.2021 №24) Відділом інструментально-лабораторного контролю Миколаївської області Інспекції зафіксовано перевищення відносно контрольних значень: по амонію (обмінний) у перерахунку на азот амонійний в 16,3 рази, фосфор (рухомі форми), у перерахунку на п`ятиоксид фосфору Р205 в 28,3 рази та хлориди у 1,5 рази, що є порушенням ст.ст.96, 167, 211 Земельного кодексу України, ст.ст.35, 45 Закону України Про охорону земель, ст.ст.40, 52 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища. Позивачем проведено розрахунок розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (при наявності інформації про забруднюючі речовини за результатами інструментально-лабораторного контролю) на території Корабельного району міста Миколаєва Миколаївської області на підставі: Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, що затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 04.04.2007 №149 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.04.2007 за №422/13689. Розмір шкоди від забруднення земель становить 145800,0 грн. Внаслідок порушення Державі була заподіяна шкода у вигляді збитків на суму 145800,0 грн. На адресу МКП Миколаївводоканал направлено претензію №166 від 30.11.2021, яка станом 17.04.2024 не сплачена.

Крім того, у засобах масової інформації (інтернет-ресурсу на сайті Новости N в 14:11 30.10.2021), була розміщена інформація, що в м.Миколаєві каналізація стікає до річки Південний Буг. При виїзді на місце фахівцями Інспекції, було обстежено вказану у публікації територію, а саме м.Миколаїв, Інгульський р-н, вул.Енергетиків, 2-А. Після обстеження факт потрапляння каналізаційних стоків до річки Південний Буг не підтверджено. На місці виявлено факт ремонту каналізаційного колектору МКП Миколаївводоканал з якого витікали стоки на земельну ділянку. Під час проведення огляду були відібрані проби ймовірно забрудненого ґрунту (акт відбору проб ґрунтів від 30.10.2021 №28). За результатами проведених вимірів розмір даної ділянки склав - 300 м2. За результатами проведених вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів (протокол вимірювань складу та властивостей ґрунтів від 15.11.2021 №28) Відділом інструментально-лабораторного контролю Інспекції, зафіксовано перевищення відносно фонових значень по амонію (обмінний) у перерахунку на азот амонійний в 1,9 раз, фосфор (рухомі форми), у перерахунку на п`ятиоксид фосфору Р205 в 1,2 раз, нітрати в 1,8 раз та хлориди у 1,3 раз, що є порушенням ст.ст.96,167, 211 Земельного кодексу України, ст.ст.35, 45 Закону України Про охорону земель, ст.ст.40, 52 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, ст.7 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель. Позивачем проведено розрахунок розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (при наявності інформації про забруднюючі речовини за результатами інструментально-лабораторного контролю) на території міста Миколаєва Інгульського району Миколаївської області на підставі: Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, що затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 04.04.2007 №149 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.04.2007 за №422/13689. Розмір шкоди від забруднення земель становить 1923,75 грн. Внаслідок порушення Державі була заподіяна шкода у вигляді збитків на суму 1923,75 грн. На адресу МКП Миколаївводоканал направлено претензію №178 від 15.12.2021.

Позивач посилаючись на ст.ст.2, 35, 56 Закону України Про охорону земель, ст.ст.68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", п.8) ч.2 ст.16, ст.1166 ЦК України та на Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 №230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2020 за №350/34633, зазначає, зазначає, що Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Позивач стверджує, що відповідач, як особа, яка неправомірними діями нанесла шкоду державній власності, зобов`язана сплатити суму шкоди нанесеної Державі на загальну суму 323712,12 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2024, - справу №915/718/24 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 24.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 23.07.2024.

09.07.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 09.07.2024 (вх.№8254/24), в якому він проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає про наступне. Позивач до позовної заяви не долучає наказу (рішення, розпорядження) про здійснення позапланового заходу щодо проведення контролю за дотриманням норм природоохоронного законодавства, а також не долучає посвідчення інспекторів, що проводили обстеження 19.09.2021 та 30.10.2021, тобто позивач жодним чином не підтверджує повноваження Старших державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Південно-західного округу Кабашного А.Б., Бедова В.І. на проведення обстеження та відбір проб 19.09.2021, а також державних інспекторів з ОНПС Поліщук І.О. та Запорожченком А.С. на проведення обстеження та відбір проб 20.10.2021. В акті обстеження від 19.09.2021 містяться графи Акт складено у__екз. та Акт отримав:___, дані графи залишилися не заповненими. Всі ці зауваження вказують на недотримання контролюючим органом вимог законодавства при складанні актів обстеження. Крім того в матеріалах справи містяться акт відбору проб води №84 від 19.09.2021, акт відбору проб ґрунтів №24 від 19.09.2021, акт відбору проб ґрунтів №28 від 30.10.2021.

Відповідач посилаючись п.11 Порядку перевірки, взяття проб води та проведення їх аналізу, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №828 від 21.09.2019, вказує, на те, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували повноваження відділу інструментально-лабораторного контролю Миколаївської області Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу на проведення вимірювань показників забруднень перерахованих в протоколі вимірювань №84 від 24.09.2021. Враховуючи, що сам відбір проб та складений акт відбору проб виконано з порушенням законодавства та не містить інформації про передачу проби до лабораторії, даний акт не може бути прийнятий, як належний доказ відбору проб води 19.09.2021.

Відповідач звертає увагу суду, що він не був попереджений позивачем щодо проведення обстеження та про відбір проб ні 19 вересня ні 30 жовтня 2021 року, отже не був присутнім при цьому. Акт обстеження та акти відбору проб відповідачем не підписувалися. Відповідач був позбавлений можливості звернутися до незалежної лабораторії для здійснення сумісного відбору проб та проведення контрольного аналізу.

Відповідач вказує, що в акті обстеження від 19.09.2021 зазначено, що площа забрудненої земельної ділянки склала 14400м2 (18м х 800м), однак жодних доказів цього не додано, наприклад позначення на карті, фото, вказівка координат. Та не пояснено, яким саме чином визначено, що саме ця площа була забруднена. Тим більше не зрозуміло, яким чином 50м3 стоків могло розлитися на таку велику площу та її забруднити. Адже проводячи прості математичні розрахунки, відповідач виходить на зовсім інші числа. Відповідач вважає, що 50м3 стоків могло розлитися при глибині 0,20м на максимальні 250м2, а не як зазначає позивач 14400 м2, тож останнім безпідставно заявлено площу забрудненої землі в розмірі 14400 м2.

Відповідач зазначає, що позивачем не надано жодних належних доказів про нормативно грошову оцінку земельної ділянки та довідку про віднесення земельних ділянок до категорій за цільовим призначенням ні на території парку Дружби (19.09.2021), ні на території по вул.Енергетиків, 2А (30.10.2021), що свідчить про недоведеність розміру заподіяної шкоди, оскільки такий показник, як 2,7 грн./м2 у формулі розрахунку шкоди як нормативна грошова оцінка земельної ділянки та 1, як коефіцієнт еколого-господарського значення, які приймалися позивачем до розрахунків розміру шкоди від забруднення земель, не підтверджується належними доказами. З огляду на вищевикладене розрахунок заявленої до стягнення шкоди не підтверджений документально. Відповідач зазначає, що жодних доказів того, що стічні води потрапили до Бузького лиману позивачем не надані. Відповідач вказує, що акти обстеження та акти відбору проб, а також розрахунки здійснені позивачем з істотним порушенням норм законодавства та вважає, що позивач не дотримався принципу "належного урядування" та нормативно-правового регулювання під час обстежень, відборів проб ґрунту й води та визначенні розміру завданих збитків. Оскільки позивач належними доказами не довів розмір заподіяної шкоди, а відтак і самої шкоди, це виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

23.07.2024 суд у підготовчому засіданні оголосив перерву до 10.09.2024.

10.09.2024 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив б/н від 10.09.2024 (вх.№10800/24), в якій він виклав заперечення на доводи відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву та просить суд позов задовольнити повністю.

10.09.2024 суд в підготовчому засіданні оголосив перерву до 07.10.2024.

12.09.2024 від відповідача до суду надійшли заперечення (на відповідь на відзив) б/н від 12.09.2024 (вх.№10926/24), в яких він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що:

- обстеження та відбір проб здійснено позивачем без участі представників МКП Миколаївводоканал;

- акти обстежень та акти відбору проб складені з порушенням норм визначених Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності;

- не надано позивачем доказів щодо повноважень лабораторії позивача на проведення здійснених вимірювань;

- не дотримання позивачем державних стандартів при здійсненні відбору проб;

- не доведено розміри забрудненої ділянки ґрунту,

- не доведено забруднення вод Бузького лиману;

- не надано доказів, що підтверджують нормативну грошову оцінку забрудненої земельної ділянки та коефіцієнт еколого-господарського значення земель, відповідно не доведено розмір завданої шкоди.

19.09.2024 від позивача до суду надійшло клопотання про доручення доказів по справі б/н від 19.09.2024 (вх.№11247/24).

07.10.2024 від відповідача надійшла телефонограма про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з неможливістю забезпечення участі його представника у засіданні.

07.10.2024 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 30.10.2024.

Ухвалою суду від 30.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 02.12.2024.

02.12.2024 від позивача до суду надійшло клопотання про доручення доказів по справі б/н від 01.12.2024 (вх.№15027/24).

02.12.2024 суд в судовому засіданні оголосив перерву до 24.12.2024.

У судовому засіданні 24.12.2024 суд оголосив перерву до 29.01.2025.

В ході розгляду справи представники сторін підтримували висловлені позиції та доводи, викладені на їх обґрунтування.

У судовому засіданні 29.01.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Щодо тривалості судового провадження, суд, з урахуванням критеріїв розумності, які вироблені Європейським судом з прав людини вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. У частині 1 статті 6 Конвенції закріплено елементи права на судовий захист, серед яких є розумний строк розгляду справи, який вважається окремим елементом доступності правосуддя.

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ), правовою основою функціонування та діяльності якого є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, опрацював критерії, які дозволяють зробити висновки про розумність розгляду конкретної справи. Зокрема, у п.47 рішення у справі Бараона проти Португалії 1987 року Суд відзначив: Розумність тривалості розгляду повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформульованих у практиці Суду, зокрема, комплексності справи, поведінки заявника і відповідних державних органів. Критерій комплексності справи означає оцінювання складності справи з урахуванням обставин і фактів, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть за собою певні юридичні наслідки. Вона може бути пов`язана як із питаннями факту, так і з правовими аспектами: характером фактів, які необхідно встановити; кількістю питань, які розглядаються в межах справи; віддаленістю, з точки зору простору та часу, між подіями та фактами, що розглядаються, та процесом судочинства; кількістю свідків та інших проблем, пов`язаних зі збором доказів; міжнародними факторами; приєднанням справи до інших, а також вступом у процес нових осіб. Крім того, складність справи, а відтак й строк її розгляду, залежать, від складності предмету доказування у справі, без чого неможливо правильно вирішити справу по суті та застосувати норми матеріального права; від обсягу фактів предмета доказування, який може змінюватися у зв`язку зі зміною підстав позову, збільшенням чи зменшенням позовних вимог; від кількості доказів, наданих сторонами.

Також ЄСПЛ зазначає, що тривалість строку розгляду справи може бути пов`язана з перевантаженням судової системи, що, в свою чергу, може бути викликано певними надзвичайними ситуаціями. Приймаючи до уваги, що з початку військової агресії Російської Федерації проти України бойові дії ведуться, у тому числі, на території Миколаївської області, Господарський суд Миколаївської області, через оголошення повітряних тривог, перебої з постачанням електричної енергії тощо, працював з певними обмеженнями у здійсненні правосуддя та не мав об`єктивної можливості для повноцінного розгляду справи №915/718/24 в межах строку, передбаченого ГПК України.

Відповідно, розгляд даної справи відбувся у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, та продовженого відповідними указами Президента України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

19.09.2024 Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) на підставі телефонного повідомлення ГУ ДСНС в Миколаївській області 18.09.2021 о 20 год.30хв., у зв`язку з виникненням аварійної ситуації на напірному каналізаційному колекторі МКП Миколаївводоканал d - 1200 мм, стався виток неочищених стічних вод на поверхню землі на території парку Дружба міста Миколаєва з послідуючим їх надходженням по рельєфу місцевості до Бузького лиману, було здійснено виїзд на вказане місце.

Перевіркою при огляді території встановлено, що дійсно близько в 3 метрах від паркану житлового будинку громадянки ОСОБА_1 за адресою: Росплідник, 5 близько 300м від вулиці Липова, міста Миколаєва внаслідок аварії на напірному бетонному каналізаційному колекторі МКП Миколаївводоканал під напором стався виток неочищених стічних вод на землю (ґрунт) в парку Дружба з послідуючим їх надходженням по рельєфу місцевості (ґрунту) до поверхневої водойми (Бузький лиман), про що був складений Акт обстеження від 19.09.2021.

Під час проведення обстеження Відділом інструментально-лабораторного контролю Миколаївської області було здійснено відбір проб води (Акт відбору проб води №84 від 19.09.2021), а саме, зворотню воду (неочищені стічні води) на місці пориву каналізаційного колектору МКП Миколаївводоканал в районі берегової лінії Бузького лиману (парк Дружба):

- Бузький лиман 500м вище скиду зворотних вод (неочищених побутових стоків);

- Бузький лиман 500м нижче скиду зворотних вод (неочищених побутових стоків).

Фактичні показники концентрацій забруднюючих речовин згідно з результатами вимірювань Відділу інструментально-лабораторного контролю Миколаївської області Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) представлені в таблиці 1 (Протокол вимірювань №84 від 24.09.2021, Акт відбору проб №84 від 19.09.2021).

На запит Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) своїм листом №2182/31 від 01.11.2021 про надання інформації щодо витоку стічних вод МКП Миколаївводоканал повідомило, що під час аварії на напірному каналізаційному колекторі МКП Миколаївводоканал, яка сталася 18.09.2021, фактична витрата неочищених стічних вод становила 12500 літрів на годину, тривалість витоку - 4 години. Загальний обсяг витоку склав 50000 літрів. Стічні води потрапили на поверхню ґрунту та внаслідок нерівномірності рельєфу місцевості до Бузького лиману не надійшли.

29.11.2021 Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 20.07.2009 за №389 та зареєстрованій Мін`юстом України 14.08.2009 за N767/16783, розраховано розмір збитків, заподіяних державі внаслідок аварійного або самовільного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами МКП Миколаївводоканал у сумі 175988,37 грн.

Позивач вказує, що внаслідок порушення Державі була заподіяна шкода у вигляді збитків на суму 175988,37 грн.

Позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №176 від 15.12.2021 разом з розрахунком розміру збитків з вимогою відшкодувати збитки в розмірі 175988,37 грн, заподіяні в результаті порушення природоохоронного законодавства.

В свою чергу відповідач надав відповідь №80/16 від 14.01.2022 на вищевказану претензію, в якій він з заявленими вимогами позивача не погодився та зазначив, що 19.09.2021 силами підприємства відповідача було здійснено відкачування стоків з витоку у кількості п`яти машин (об`єм резервуара машини 6м3) загальним обсягом 30м3, про що було складено відповідний акт від 19.09.2021. Отже, на ґрунті в парку Дружба залишилось 20м3 стічних вод. Також листом від 01.11.2021 №2182/36 МКП Миколаївводоканал повідомляло інспекцію про те, що стічні води потрапили на поверхню ґрунту та внаслідок нерівності рельєфу місцевості до Бузького лиману не надійшли. Однак у претензії без посилання на певні аргументи чи докази зазначається про надходження стічних вод до Бузького лиману. Крім того, обґрунтовуючи претензію інспекція посилається на Акт відбору проб №24 від 19.09.2021, Протокол вимірювань №84 від 24.09.2021. Однак зазначені документи (їх копії) не були додані до претензії. Відповідач посилаючись на ч.4 ст.222 ГК України вказує, що зазначені вище документи відсутні у підприємства відповідача і до претензії не були додані, що не дає можливості належним чином вивчити обставини на яких ґрунтується претензія та відповідно вирішити питання про задоволення викладеної в ній вимоги. Враховуючи викладене МКП Миколаївводоканал змушене залишити вимоги викладені в вищевказаній претензії без задоволення, оскільки заявник належними доказами не довів факт та розмір завданого державі збитку в сумі 175988,37 грн.

Позивач стверджує, що в добровільному порядку шкода, завдана відповідачем в сумі 175988,37 грн, ним не відшкодована, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Також 19.09.2021 в рамках здійснення позивачем контролюючого заходу щодо перевірки порушення природоохоронного законодавства за фактом виникнення аварійної ситуації на напірному каналізаційному колекторі МКП Миколаївводоканал d-1200 мм, стався виток неочищених стічних вод на поверхню землі на території парку Дружба міста Миколаєва з послідуючим їх надходженням по рельєфу місцевості до Бузького лиману, при виїзді фахівців Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) на вказане місце, було встановлено наступне.

Так, оглядом території встановлено, що дійсно близько в 3 метрах від паркану житлового будинку громадянки ОСОБА_1 за адресою: Росплідник, 5, міста Миколаєва, близько 300 м від вулиці Липова, міста Миколаєва внаслідок аварії на напірному бетонному каналізаційному колекторі МКП Миколаївводоканал під напором стався виток неочищених стічних вод на землю (ґрунт) в парку Дружба з послідуючим їх надходженням по рельєфу місцевості (ґрунту) до поверхневої водойми (Бузький лиман).

Фахівцями позивача, було проведено виміри земельної ділянки з виявленими ознаками забруднення. Розміри складають: S = 800м х 18м = 14400м2. Виміри площі ймовірного забруднення проводилися за допомогою рулетки вимірювальної металевої №6001 (Свідоцтво про калібрування видане Державним підприємством Миколаївський науково-вимірювальний центр стандартизації, метрології та сертифікації, реєстраційний №:UА 04 №031237, дата реєстрації 24.09.2020).

Під час проведення обстеження фахівцями Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), було здійснено відбір проб ймовірно забрудненого ґрунту, про що було складено Акт відбору проб ґрунтів №24 від 19.09.2021, а саме:

- на земельній ділянці на відстані 300м на північ від вул.Липова міста Миколаєва вздовж струмка каналізаційних стоків по рельєфу місцевості до Бузького лиману;

- на земельній ділянці на відстані 5м від вул.Рибна міста Миколаєва взято пробу для контрольного(фонового) дослідження.

Відділом інструментально-лабораторного контролю Миколаївської області Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) за результатами проведених вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів (Акт відбору проб ґрунтів від 19.09.2021 №24; Протокол вимірювань від 24.09.2021 №24) зафіксовано перевищення відносно контрольних значень: по амонію (обмінний) у перерахунку на азот амонійний в 16,3 рази, фосфор (рухомі форми), у перерахунку на п`ятиоксид фосфору Р205 в 28,3 рази та хлориди у 1,5 рази, що є порушенням ст.ст.96, 167, 211 Земельного кодексу України, ст.ст.35, 45 Закону України Про охорону земель, ст.ст.40, 52 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища.

09.11.2021 Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 04.04.2007 №149 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.04.2007 за №422/13689, розраховано розмір шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (при наявності інформації про забруднюючі речовини за результатами інструментально-лабораторного контролю) у сумі 145800,0 грн.

Позивач вказує, що внаслідок порушення Державі була заподіяна шкода у вигляді збитків на суму 145800,0 грн.

Позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №166 від 30.11.2021 разом з розрахунком розміру збитків з вимогою відшкодувати збитки в розмірі 145800,0 грн, заподіяні в результаті порушення природоохоронного законодавства.

Позивач стверджує, що в добровільному порядку шкода, завдана відповідачем в сумі 145800,0 грн, ним не відшкодована, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

30.10.2021 Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), на підставі повідомлення з джерел засобів масової інформації (інтернет-ресурс на сайті Новости N в 14:11 30.10.2021; розміщена інформація, що в м.Миколаєві каналізація стікає до річки Південний Буг), здійснено виїзд на місце та було обстежено вказану у публікації територію, а саме м.Миколаїв, Інгульський р-н, вул.Енергетиків, 2-А.

Після обстеження факт потрапляння каналізаційних стоків до річки Південний Буг не підтверджено.

На місці виявлено факт ремонту каналізаційного колектору МКП Миколаївводоканал з якого витікали стоки на земельну ділянку, про що було складено Акт обстеження від 30.10.2021.

Під час проведення обстеження Відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), були відібрані проби ймовірно забрудненого ґрунту (Акт відбору проб ґрунтів від 30.10.2021 №28).

За результатами проведених вимірів розмір даної ділянки склав - 300м2.

Виміри площі ймовірно забрудненого ґрунту проводилися за допомогою рулетки вимірювальної металевої жолобкової Мод. 27С310 (Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки видане Державним підприємством Одесастандартметрологія, реєстраційний номер №232-ГМ, чинне до 08.10.2022).

За результатами проведених вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів (Протокол вимірювань складу та властивостей ґрунтів від 15.11.2021 №28) Відділом інструментально-лабораторного контролю Інспекції, зафіксовано перевищення відносно фонових значень по амонію (обмінний) у перерахунку на азот амонійний в 1,9 раз, фосфор (рухомі форми), у перерахунку на п`ятиоксид фосфору Р205 в 1,2 раз, нітрати в 1,8 раз та хлориди у 1,3 раз, що є порушенням ст.ст.96, 167, 211 Земельного кодексу України, ст.ст.35, 45 Закону України Про охорону земель, ст.ст.40, 52 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, ст.7 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель.

01.12.2021 Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 04.04.2007 №149 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.04.2007 за №422/13689, розраховано розмір шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (при наявності інформації про забруднюючі речовини за результатами інструментально-лабораторного контролю) МКП Миколаївводоканал у сумі 1923,75 грн.

Позивач вказує, що внаслідок порушення Державі була заподіяна шкода у вигляді збитків на суму 1923,75 грн.

Позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №178 від 15.12.2021 разом з розрахунком розміру збитків з вимогою відшкодувати збитки в розмірі 1923,75 грн, заподіяні в результаті порушення природоохоронного законодавства.

В свою чергу відповідач надав відповідь №79/36 від 14.01.2022 на вищевказану претензію №79/36 від 14.01.2022, в якій він з заявленими вимогами позивача не погодився та зазначив, що при обстеженні земельної ділянкою державною екологічною інспекцією МКП Миколаївводоканал останньою не запрошувалося, обстеження здійснювалося самостійно і підприємство не погоджується з обсягами забрудненої земельної ділянки в 300м2 заявленій в претензії. Відповідач посилаючись на п.3.3 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 27.10.1997, вказує, що Акт перевірки чи інший документ, що підтверджує факт забруднення земельної ділянки державної екологічною інспекцією до МКП Миколаївводоканал не надавався. Крім того, обґрунтовуючи претензію інспекція посилається на Акт відбору ґрунтів №28 від 30.10.2021, Протокол вимірювань №28 від 15.11.2021. Однак зазначені документи (їх копії) не були додані до претензії. Відповідач посилаючись на ч.4 ст.222 ГК України вказує, що зазначені вище документи відсутні у підприємства відповідача і до претензії не були додані, що не дає можливості належним чином вивчити обставини на яких ґрунтується претензія та відповідно вирішити питання про задоволення викладеної в ній вимоги. Враховуючи викладене МКП Миколаївводоканал змушене залишити вимоги викладені в претензії без задоволення, оскільки заявник належними доказами не довів розмір завданого державі збитку в сумі 1923,75 грн.

Позивач стверджує, що в добровільному порядку шкода, завдана відповідачем в сумі 1923,75 грн, ним не відшкодована, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

У зв`язку з тим, що відповідач, як особа, яка неправомірними діями нанесла шкоду державній власності, зобов`язаний сплатити суму шкоди нанесеної Державі на загальну суму 323712,12 грн, повивач звернувся з позовом до господарського суду про стягнення цих збитків.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Чинним законодавством визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією (ч.1 ст.13 Конституції України).

Згідно ч.1 ст.5 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Пунктом а) ч.1 ст.20-2 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища передбачено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про використання та охорону земель.

У відповідності до Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України №230 від 07.04.2020 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2020 за №350/34633 (надалі - Положення), Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (надалі - Інспекція) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

Повноваження Інспекції поширюються на територію Автономної Республіки Крим, відповідних областей, міст Києва та Севастополя, внутрішні морські води, територіальне море, виключну (морську) економічну зону України, континентальний шельф України та лимани. Голови місцевих державних адміністрацій координують діяльність Інспекцій та сприяють їм у виконанні покладених на них завдань. Інспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міндовкілля, дорученнями Міністра захисту довкілля та природних ресурсів, його заступників, наказами Держекоінспекції, дорученнями Голови Держекоінспекції, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних та Київської міської державних адміністрацій, обласних та Київської міської рад, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням. Основними завданнями Інспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції у межах відповідної території (пункти 1-3 розділу І Положення №350/34633).

Згідно пункту 10 розділу ІІ Положення №350/34633, однією із функцій Інспекції є пред`явлення претензій про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розрахунок їх розміру, а також звернення до суду з відповідними позовами.

За такого, суд вважає, що саме Державна екологічна інспекція є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Дії службових осіб державної екологічної інспекції щодо проведення перевірки, складання за його результатами акта перевірки, за результатами якої складено відповідні протоколи, відповідачем оскаржені не були.

Крім того, суд погоджується з позицією позивача відносно того, що аварійний характер ситуації, яка призвела до забруднень, виключає застосування до спірних правовідносин п.1 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в частині обов`язку повідомити відповідача про захід державного контролю.

Статтею 1 Водного кодексу України визначено, що водокористування - використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів); ліміт скиду забруднюючих речовин - граничний обсяг скиду забруднюючих речовин у поверхневі водні об`єкти, який встановлюється в дозволі на спеціальне водокористування; вода зворотна - вода, що повертається за допомогою технічних споруд і засобів з господарської ланки кругообігу води в його природні ланки у вигляді стічної, шахтної, кар`єрної чи дренажної води.

Згідно зі ст. 46 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Відповідно до ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

У відповідності до ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Згідно п.9) ч.1 ст.44 Водного кодексу України визначено обов`язок водокористувача здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Статтею 70 Водного кодексу України передбачено, що скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин. Водокористувачі зобов`язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони, зокрема, перевищують гранично допустимі скиди токсичних речовин та містять збудників інфекційних захворювань та за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи.

Згідно ст.33 Закону України Про охорону навколишнього середовища екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі розміри викидів та скидів у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів.

У відповідності до п.6) ч.3 ст.110 Водного кодексу України відповідальність за порушення водного господарства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушення правил спеціального водокористування.

Відповідно до ч.1 ст.111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Згідно ст.68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

У відповідності до ст.2 Закону України Про охорону земель об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.

Відповідно до ст.35 Закону України Про охорону земель власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; забезпечувати захист земель від пожеж, ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

У відповідності до ст.56 Закону України Про охорону земель юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації у повному обсязі (ч.1 ст.69 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища).

Згідно п.8) ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.

Пунктом е ст.41 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища передбачено, зокрема, такий економічний захід забезпечення охорони навколишнього природного середовища, як відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди.

Для настання деліктної відповідальності необхідним є встановлення судом складу цивільного правопорушення, а саме: а) протиправної поведінки заподіювача шкоди; б) наявності шкоди; в) причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача шкоди; г) вина.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, передбачених законом, коли відповідальність настає незалежно від вини.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи з положень ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Враховуючи встановлені судом під час розгляду даної справи обставини та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, а також враховуючи заперечення відповідача щодо заподіяння державі шкоди внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів та забруднення земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Щодо розміру шкоди заподіяної відповідачем.

У відносинах, що розглядаються, шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду).

Судом враховано, що порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів регулюється Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 20.07.2009 за №389 та зареєстрованій Мін`юстом України 14.08.2009 за N767/16783 (далі Методика №389).

Згідно п.1.2 Методика №389 підлягає застосуванню у разі:

забруднення водних об`єктів, у тому числі пов`язаного із наднормативними скидами у водний об`єкт забруднюючих речовин та фізико-хімічних показників (далі - забруднюючі речовини) із зворотними водами або забруднюючих речовин у чистому вигляді, у складі сировини, продукції чи відходів, крім випадків забруднення територіальних і внутрішніх морських вод та виключної морської економічної зони України із суден, кораблів та інших плавучих засобів;

забруднення поверхневих та підземних вод під впливом полігонів (сміттєзвалищ) твердих побутових та промислових відходів;

самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів;

забору, використання води та скиду забруднюючих речовин із зворотними водами у разі перевищення лімітів забору води, лімітів використання води, лімітів скидання забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування.

Відповідно до п.1.4 Методики №389, державні інспектори з дати встановлення факту порушення вимог законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів проводять збір і аналіз необхідних матеріалів і, на підставі цієї Методики, розраховують розмір відшкодування збитків.

Відповідно до п.3.1 Методики №389 факт забруднення та/або засмічення водного об`єкта встановлюється державними інспекторами за результатами перевірки фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб інструментально-лабораторними методами контролю або на основі візуальних спостережень.

Згідно п.2.5 Методики №389, якщо розрахунковий період не перевищує п`яти діб, допускається одноразовий відбір проб води.

З метою встановлення розміру заподіяних державі збитків, Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) проведено Розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів МКП Миколаївводоканал від 29.11.2021, шкоди зумовленої внаслідок аварійного та самовільного скиду забруднюючих речовин зі зворотніми водами, яким визначено, що загальну суму нанесеної державі Україна шкоди через порушення відповідачем природоохоронного законодавства становить 175988,37 грн.

Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивача, розрахунок маси наднормативного скиду забруднюючих речовин, що підлягають нормуванню згідно із законодавством, внаслідок аварійного скиду зворотних вод за наявності у фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб дозволу на спеціальне водокористування, здійснено відповідно до п.5.3 Методики №389 за формулою (3).

Розрахунок розміру відшкодування збитків, здійснено позивачем відповідно до п.7.4 Методики №389 (збитки заподіяні водним об`єктам внаслідок аварійних або самовільних скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами), за формулою (18).

Відповідачем вказаний Розрахунок не заперечений та не спростований.

Суд перевіривши Розрахунок дійшов висновку, що арифметично та методологічно він виконаний у відповідності до приписів Методики №389.

Також судом враховано, що порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання та фізичними особами, через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, допущеного внаслідок дії чи бездіяльності і поширюється на всі землі України незалежно від їх категорії та форм власності, визначений Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, яка затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 04.04.2007 №149 (далі Методика №149).

У відповідності до п.1.3 Методики №149, дана методика застосовується під час встановлення розмірів шкоди від забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.

За приписами п.3.1 Методики №149 землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх гранично допустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення).

Згідно з п.3.2 Методики №149, землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Пунктом 3.3 Методики №149 передбачено, що факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

З метою встановлення розміру заподіяних державі збитків, Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) проведено Розрахунок розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (при наявності інформації про забруднюючу речовини за результатами інструментально-лабораторного контролю) від 09.11.2021, яким визначено, що загальна сума нанесеної державі шкоди через порушення відповідачем природоохоронного законодавства становить 145800,0 грн.

Позивачем також здійснено Розрахунок розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (при наявності інформації про забруднюючу речовини за результатами інструментально-лабораторного контролю) МКП Миколаївводоканал від 01.12.2021, яким визначено, що загальну суму нанесеної державі Україна шкоди через порушення відповідачем природоохоронного законодавства становить 1923,75 грн.

Відповідачем вказані Розрахунки не заперечені та не спростовані.

Суд перевіривши розрахунки дійшов висновку, що арифметично та методологічно вони виконані у відповідності до приписів Методики №149 визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства.

Щодо вини відповідача слід зазначити, що в деліктних зобов`язаннях вина завдавача шкоди презюмується. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Під час розгляду справи відповідачем не надано доказів відсутності його вини у забрудненні водних та земельних ресурсів.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Суд вважає, що порушення з боку відповідача законодавства про охорону навколишнього природного середовища, стало причиною завдання навколишньому природному середовищу майнової шкоди у загальному розмірі 323712,12 грн.

Відповідач не спростував вимоги та доводи позивача, та не надав суду відповідні докази, які свідчили б про відшкодування ним шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених державі у розмірі 323712,12 грн.

За результатами дослідження доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність, законність та обґрунтованість заявлених позивачем вимог, а отже наявність підстав для їх задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства Миколаївводоканал на користь держави Україна (р/р UA0014481 фонду охорони навколишнього природного середовища Корабельного району, отримувач: Миколаїв.ГУК/Корабел.р-н/24062100 код за , банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), код бюджетної класифікації 24062100, найменування коду класифікації доходів бюджету: грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності) суму шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків у розмірі 323712,12 грн.

3. Стягнути з Міського комунального підприємства Миколаївводоканал на користь Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (р/р UA0115709, банк ДСУ м.Київ, ) 4855,68 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 04.03.2025.

Суддя М.В. Мавродієва