ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року Справа № 906/1428/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Черначук А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Житомирської області від 16 грудня 2024 року в справі №906/1428/23 (суддя - А.М.Кравчук)

час та місце ухвалення рішення: 16 грудня 2024 року; м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65; повний текст рішення складено 19 грудня 2024 року

за позовом Заступника керівника Черкаської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Степанкіської сільської ради Черкаського району

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут"

про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення коштів в сумі 222348 грн 75 коп.

за участю представників сторін:

від Прокурора - Рункевич І.В.;

від Позивача та Відповідача - не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Черкаської окружної прокуратури (надалі Прокурор) в особі Виконавчого комітету Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області (надалі Позивач) звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (надалі Відповідач) про:

·визнання недійсною додаткової угоди № 2 від 27 січня 2021 року до договору № 23 від 25 січня 2021 року про постачання природного газу, укладеного між Позивачем та Відповідачем (надалі Договір; том 1, а.с. 27-42);

·визнання недійсною додаткової угоди №3 від 6 травня 2021 року до Договору;

·визнання недійсною додаткової угоди № 4 від 27 травня 2021 року до Договору;

· визнання недійсною додаткової угоди № 5 від 8 липня 2021 року до Договору;

·визнання недійсною додаткової угоди № 7 від 11 серпня 2021 року до Договору;

·визнання недійсною додаткової угоди № 8 від 28 серпня 2021 року до Договору;

·визнання недійсною додаткової угоди № 9 від 21 вересня 2021 року до Договору;

·визнання недійсною додаткової угоди № 10 від 4 жовтня 2021 року до Договору;

·визнання недійсною додаткової угоди № 11 від 12 жовтня 2021 року до Договору;

·визнання недійсною додаткової угоди № 12 від 21 жовтня 2021 року до Договору;

·визнання недійсною додаткової угоди № 13 від 22 жовтня 2021 року до Договору;

·стягнення з Відповідача на користь Позивача безпідставно сплачені кошти в сумі 222348 грн 75 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог Прокурор посилався на те, що внаслідок укладення додаткових угод №№ 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13 ціну за 1000 м. куб природного газу збільшено з 4350 грн до 29469 грн 47 коп., тобто на 25119 грн 47 коп. (на 577,46% більше від первинної ціни), при цьому належним чином Договір не виконано. Також Прокрурор вказує, що фактичного постачання за ціною зазначеною у Договорі не відбулося жодного разу, оскільки через два дні після його укладення додатковою угодою № 2 вартість товару збільшено майже удвічі. Оспорювані додаткові угоди, з позиції Прокруора, укладено на підставі експертних висновків Житомирської торгово-промислової палати, які не містять відомостей щодо динаміки ціни на природний газ, та в яких відсутній аналіз вартості ціни газу на дату укладення Договору та додаткових угод, чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни природного газу на ринку. При цьому, у самих висновках зазначено, що вони мають виключно довідковий характер. Зазначає, що вказані листи за своїм змістом та суттю є лише документами довідково-інформаційного характеру та фактично дублюють дані із сайту ТБ "Українська товарна біржа", в якому відсутня точна інформація про коливання цін на газ станом як на момент звернення товариства про внесення змін до Договору, так і на момент підписання спірних додаткових угод. Прокурор вказав, що оскільки додаткові угоди №№ 2-13 є недійсними, то ціна за 1000 куб.м природного газу має визначатись виключно за умовами договору, яка становила 4350 грн (з ПДВ), а тому за постачання 52284,78 куб.м природного газу Позивач мав би сплатити 227438 грн 79 коп.. Вважає, що Позивачем на підставі недійсних додаткових угод всього безпідставно сплачено на користь Відповідача 222 348 грн 75 коп. ( 449787 грн 54 коп. 227438 грн 79 коп.).

Обґрунтовуючи підстави для звернення з даним позовом в інтересах Позивача, Прокурор зазначає, що Позивачем, як уповноваженим органом у даних правовідносинах, заходів щодо усунення порушень закону шляхом звернення до суду з відповідною позовною заявою не вжито.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 16 грудня 2024 року позов задоволено частково. Визнано недійсними додаткові угоди 3-13 до Договору та стягнуто з Відповідача на користь Позивача 37672 грн 80 коп..

Приймаючи дане рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що сторони уклали Додаткову угоду №2 від 27 січня 2021 року саме на підставі пункту 7 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та умов Договору Додаткової угоди № 1 від 27 січня 2021 року. Вказав, що у відповіді на адвокатський запит за № 04/03-226 від 4 березня 2024 року ТОВ "Українська енергетична біржа" підтвердила, що у пункті 6 Цінової довідки №В-110 від 13 січня 2021 року Житомирської ТПП представлені котирувальні ціни на середньо- та довгостроковому ринку - ресурсу січня 2021 року (а не січня 2020 року, як зазначено в довідці), ГТС (післяплата), визначені за результатами торгів природним газом на товарній біржі, які вважаються біржовими котируваннями, розрахованими товарною біржею - ТОВ "Українська енергетична біржа".

Відтак, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказав, що зміна ціни товару здійснена без порушення саме пункту 7 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», котрою Прокурор не обґрунтував свій позов, що вказує на відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання недійсною Додаткову угоду №2 від 27 січня 2021 року за пунктом 2 частини 5 статті 41 цього Закону. Окрім того суд констатував, що згідно встановлених обставин в межах дії Додаткової угоди №2 від 27 січня 2021 року Відповідач поставив, а Позивач прийняв 50 596,15 куб.м та сплатив 404 769 грн 20 коп..

Що ж до інших Додаткових угод, то місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні вказав, що збільшення ціни у додаткових угодах по відношенню до погодженої у договорі ціни здійснено з порушенням статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема пункту 2 частини 5 статті 41 цього Закону, яким встановлена не лише вимога пропорційного збільшення ціни за одиницю товару по відношенню до збільшення ціни товару на ринку, а й 10-відсоткове обмеження такого збільшення.

При цьому суд в оскаржуваному рішенні вказав, що сторони не могли не розуміти особливості функціонування ринку електричної енергії; враховуючи діяльність відповідача, на момент підписання основного Договору Відповідач знав (не міг не знати) про ціни, які склалися на ринку на електричну енергію, постачання якої він мав намір здійснювати, та гарантував її поставку замовнику за цінами відповідно до Договору.

Також, судом першої інстанції зазначено, що можливість зміни ціни Договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) Договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону України "Про публічні закупівлі".

Місцевий господарський суд виснував, що сторонами не підтверджено правомірності дій щодо зміни істотних умов Договору після його підписання та до виконання сторонами в повному обсязі, тому зміна ціни згідно з оспорюваними додатковими угодами є безпідставною, суперечить принципам максимальної економії та ефективності, встановлених статтею 5 Закону України «Про публічні закупівлі», дане стало підставою для визнання оспорених Додаткових угод №3-13 недійсними відповідно до статтей 203, 215 Цивільного кодексу України.

Стосовно вимоги Прокурора щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача безпідставно надмірно сплачених коштів за Договором в сумі 222348 грн 75 коп., то суд зазначив, що дана позовна вимога є можливою одночасно із заявленою вимогою про визнання недійсними додаткових угод, із застосуванням наслідків недійсності правочину, передбачених статтею 216, 1212 Цивільного кодексу України, є належним способом захисту, який передбачений законом, що містять заявлені позовні вимоги.

Місцевий господарський суд вказав, що оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсною Додаткової угоди № 2 від 27 січня 2021 року за якою загальний обсяг поставки природного газу склав 50 596,15 куб.м , різниця між загальним обсягом поставки 52 284,78 куб.м складає 1688,63 куб.м, які мали бути оплачені за ціною 4350 грн за 1000 куб.м, тобто у сумі 7 345 грн 54 коп. (1688,63 куб.м х 4350 грн). Місцевий господарський суд резюмував, що вартість природного газу за Додатковою угодою № 2 від 27 січня 2021 року склала 404769 грн 20 коп., сума коштів, яка підлягає поверненню складає 37672 грн 80 коп. ( 449787 грн 54 коп. 404769 грн 20 коп. = 45018 грн 34 коп. 7345 грн 54 коп.).

Прокурор не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій з підстав, висвітлених в ній, просив скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 16 грудня 2024 року в справі № 906/1428/23, в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення в цих частинах, шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Мотивуючи дану апеляційну скаргу, Прокурор вказав, що судом проігноровано той факт, що вказане порівняння цін стосується періоду, що існував до укладення первинного Договору та вказаний висновок видано за 12 днів до укладення основного Договору. Відповідно вважає, що Позивач чітко усвідомлюючи рівень цін на ринку, який склався станом на 28 грудня 2020 року, 11 січня 2021 року, 12 січня 2021 року, погодився на укладення 25 січня 2021 року Договору з відповідною ціною за одиницю товару. Крім того, за доводами апелянта, вказаний висновок за своїм змістом та суттю є лише документом довідково-інформаційного характеру та фактично дублює дані із сайту ТБ «Українська товарна біржа». Вказує, що у графі 4 таблиці пункту 6 висновку мова йде лише про відсоткове співвідношення коливання ціни на природній газ, а не біржових котирувань. Звертаєу вагу, що коливання ціни відбулось протягом 11- 12 січня 2021 року на 19,5%, а не на 83,91 % - як підняли ціни сторони. При цьому, жодних доказів щодо наявності біржових котирувань у бік збільшення у період часу з 25 січня 2021 року (дата укладення договору) по 27 січня 2021 року (дата укладення недійсної додаткової угоди № 2), Відповідачем не надано ні на час підписання останнього правочину, ні під час розгляду справи в суді. Натомість, як вказує скаржник, перейшовши за гіперпосиланням, зазначеним у висновку Житомирської торгово-промислової палати № В-110 від 13 січня 2021 року, до даних ТБ «Українська енергетична біржа» вбачається, що середньозважена ціна природного газу за період з 25 січня 2021 року по 27 січня 2021 року становила 8 040,77 грн/тис. куб.м.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження в справі № 906/1428/23 за апеляційною скаргою Прокурора. Запропоновано учасникам по справі протягом 7 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив.

24 січня 2025 року Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідач вказав, що у листі №3304-04/54265-06 від 11 грудня 2018 року Міністерством економічного розвитку та торгівлі України зазначено: «… Через дію законодавчих обмежень, які не дозволяють для публічних закупівель використовувати ф`ючерсні контракти, майже неможливо врахувати сезонні коливання на ринку природного газу, як це відбувається на світовому ринку. Крім того, ціна на газ протягом останніх десятиліть стає дедалі більш волатильною, що суттєво обмежує можливості прогнозування в рамках лінійних моделей, а у багатьох постачальників та замовників може бракувати об`єктивних можливостей використовувати більш складні моделі для врахування усіх потенційних ризиків. При цьому інформація про котирування, може надаватися суб`єктами, як безпосередньо міжнародними агентствами так і наприклад ДП Держзовнішінформ, Торгово-промисловою палатою України та іншими суб`єктами, які володіють інформацією про котирування…»

Відповідач вказав, що під час укладення Додаткових угод №2 від 27 січня 2021 року та №7 від 11 серпня 2021 року сторони Договору керувалися положеннями пункту 7 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та пунктами 7.2, 14.3 Договору. Зазначив, що підпункт 7 пункту 14.3 Договору передбачає зміну істотних умов Договору в разі зміни біржових котирувань на ринку природного газу, а пункт 7 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачає можливість зміни істотних умов договору в разі зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни. З даного Відповідач робить висновок, що збільшення ціни на природний газ за Додатковими угодами №2 та №7 зумовлено зміною біржових котирувань, що підтверджено експертними документами Житомирської торгово-промислової палати (№В-110 від 13 січня 2021 року та №В-2801 від 17 серпня 2021 року). Констатує, що зі змісту Додаткової угоди №2 від 27 січня 2021 року вбачається, що під час її укладення сторони керуються саме підпунктом 7 пункту 14.3 Договору, що передбачає зміну істотних умов Договору (у т.ч. ціни) у разі зміни біржових котирувань.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 лютого 2025 року №906/1428/23 проведення підготовчих дій закінчено. Розгляд апеляційної скарги призначено на 5 березня 2025 року об 14:00 год..

В судове засідання від 5 березня 2025 року представники Позивача та Відповідача не з`явився.

З наявних в матеріалах справи довідок про доставку електронного листа вбачається, що сторони були належним чином повідомлені про час та дату судового засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання судом вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд не викликав учасників справи у судове засідання, відповідно до частини 1 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, що вказує на те, що ухвалою суду від 20 лютого 2025 року явка сторін обов`язковою не визнавалась.

Частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

В той же час, згідно пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи вищевказане суд констатує, що відкладення розгляду апеляційної скарги, визначене статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, по суті є неприпустимим з огляду на те, що це суперечить одному із завдань господарського судочинства, визначених частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (своєчасне вирішення судом спорів). При цьому апеляційний господарський суд наголошує на тому, що в силу дії частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншим міркуваннями в судовому процесі.

Дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників Позивача та Відповідача, оскільки останні не скористалися своїми правом, передбаченим статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні від 5 березня 2025 року Прокурор просив скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 16 грудня 2024 року в справі № 906/1428/23, в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та прийняти нове рішення в цій частині, шляхом задоволення позовних вимог. Прокурор вказав, що судом проігноровано той факт, що вказане порівняння цін стосується періоду, що існував до укладення первинного Договору та вказаний висновок видано за 12 днів до укладення основного Договору. Наголосив, що Відповідач чітко усвідомлюючи рівень цін на ринку, який склався станом на 28 грудня 2020 року, 11 січня 2021 року, 12 січня 2021 року, погодився на укладення 25 січня 2021 року Договору з відповідною ціною за одиницю товару. Крім того, вважає, що вказаний висновок за своїм змістом та суттю є лише документом довідково-інформаційного характеру та фактично дублює дані із сайту ТБ «Українська товарна біржа». Акцентував увагу на тому, що у графі 4 таблиці пункту 6 висновку мова йде лише про відсоткове співвідношення коливання ціни на природній газ, а не біржових котирувань, а також те, що Більше того, коливання ціни відбулось протягом 11- 12 січня 2021 року на 19,5%, а не на 83,91 % - як підняли ціни сторони. Прокурор наголосив, що жодних доказів щодо наявності біржових котирувань у бік збільшення у період часу з 25 січня 2021 року (дата укладення Договору) по 27 січня 2021 року (дата укладення недійсної додаткової угоди № 2), Відповідачем не надано ні на час підписання останнього правочину, ні під час розгляду справи в суді.

Заслухавши пояснення Прокурора дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів Північнозахідного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу Прокурора слід задоволити, а оскаржуване рішення скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсною Додаткової угоди № 2 та суми стягнення щодо безпідставно сплачених коштів, виклавши пункти 13 та 14 резолютивної частини рішення в редакції даної постанови. При цьому колегія виходила з наступного.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 25 січня 2021 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір (том 1, а.с. 27-42).

За умовою пункту 2.1 Договору, Відповідач зобов`язався протягом строку дії даного Договору передавати Позивачу товар у загальному потоці у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи по предмету: ДК 021:2015, код 09120000-6 - Газове паливо (Природний газ), включно з урахуванням замовлення (бронювання) потужності (далі - Газ) щодо кожного періоду та обсягу постачання газу, а Споживач зобов`язується приймати та оплачувати Газ на умовах даного Договору.

За умовою пункту 2.2 Договору, Позивач є кінцевим споживачем газу, який передається за Договором та не є побутовим споживачем газу.

Сторони у пункті 3.1 Договору погодили, що поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2021 році у обсязі 191 100 куб.м.

За умовою пункту 5.2 Договору акти, визначені у пункті 5.1 Договору, є підставою для розрахунків.

У пункті 7.1 Договору Сторони погодили, що ціна за 1000 куб.м природного газу на момент укладення даного Договору , становить 4350 грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна природного газу 3625 грн (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 725 грн.

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 831285 грн з урахуванням ПДВ 138547 грн 50 коп..

Датою оплати Позивачем вартості спожитого природного газу з урахуванням замовлення (бронювання) потужності є дата надходження грошових коштів на рахунок Відповідача.

У пункті 14.2 Договору Сторони погодили, що внесення змін у цій Договір допускається тільки за згодою Сторін, а так само у випадках, що передбачені згідно статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25 грудня 2015 року № 922-VIII ( зі змінами). Внесення змін у цей Договір здійснюється шляхом укладення відповідної додаткової угоди.

Згідно пункту 14.3 Договору Сторони погодили, що умови Договору не відрізняються від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону ( у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, зокрема, крім випадку (пункт 2) збільшення ціни за одиницю товарів до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в Договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання Договору. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов Договору щодо бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії; (пункт 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

У пункті 14.4 Договору Сторони домовились при зміні істотних умов керуватись листом Мінекономрозвитку від 11 грудня 2018 року № 3304-04/54265-06 "Щодо розрахунку ціни на природний газ", а також аналогічною позицією Уповноваженого органу щодо застосування порядку зміни ціни на товар на його складових, якщо такий товар відноситься до ринку енергоносіїв згідно листа Мінекономрозвитку від 14 серпня 2019 року № 3304-04/33869-06 "Щодо зміни ціни у договорах постачання електричної енергії".

Відповідно до пункту 14.6 Договору оскільки ринок природного газу є регульованим, то у разі прийняття постанов Регулятора ринку чи інших нормативно-правових актів, які суттєво впливають на ціноутворення та майнові інтереси Сторін, Сторони домовились враховувати ці зміни у Договорі шляхом підписання додаткової угоди, або, у разі недосягнення згоди, розірвати Договір за згодою сторін.

За умовою пункту 15.1 Договору цей Договір вступає в силу з моменту підписання і діє в частині постачання газу до 31 грудня 2021 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (том 1, а.с. 27-42).

Договір підписаний представниками Сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

27 січня 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додатку угоду № 1 до Договору на підставі пункту 7 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та листа МЕРТ " Щодо розрахунку ціни на природний газ" № 3304-04/54265-06 від 11 грудня 2018 року, у зв`язку зі зміною курсу іноземної валюти та біржових котирувань, що призвело до збільшення ціни за одиницю товару, без збільшення загальної суми Договору, про те, що сторони дійшли згоди включити до Договору пункт 14.3 підпункт 7 в наступній редакції:

"Ціну предмета закупівлі можливо змінити у випадку зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань на основі формули, наведеної у листі Мінекономрозвитку від 11 грудня 2018 року № 3304-04/54265-06 "Щодо розрахунку ціни на природний газ", а саме: ціна за 1000 м. куб газу, з урахуванням ПДВ, у період дії Договору для кожного місяця передачі газу (СР) визначається за формулою: CP = PCP х Kc / Kb + (Avg NCG NCG bas) х CV х Kc х 0,95 х 1,2 + (Avg UEEx UEEx bas) х 0,05" (том 1, а.с. 45-46).

27 січня 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду № 2 до Договору поставки природного газу на підставі підпункту 7 пункту 14.3 Договору, згідно умов якої пункт 3.1 Договору викладено у наступній редакції: "Поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2021 році в обсязі 92481 куб.м" , а пункт 7.1 в наступній редакції: "Ціна за 1000куб.м природного газу на момент укладання даного Договору становить 8000 грн з врахуванням ПДВ, у т.ч: ціна природного газу 6666 грн 67 коп. (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу -1333 грн 33 коп.. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 831285 грн з ПДВ 138547 грн." (том 1, а.с. 48-49).

Підставами внесення змін до істотних умов Договору відповідно до Додаткової угоди №2 від 27 січня 2021 року став експертний висновок Житомирської торгово-промислової палати №В-110 від 13 січня 2021 року, відповідно до якого середньозважені ціни на природний газ на ринку України за результатами електронних біржових торгів на ТБ "Українська енергетична біржа" станом на 11 січня 2021 року становить 8540 грн 42 коп. за 1000 куб.м, станом на 12 січня 2021 року 9138 грн 59 коп., відсоткове співвідношення становить + 19,448 (том 1, а.с. 47).

6 травня 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду № 3 до Договору поставки природного газу на підставі підпункту 2 пункту 5 статті 41 Закону "Про публічні закупівлі" та пункту 14.3 Договору, згідно умов якої пункт 3.1 Договору викладено у наступній редакції: "Поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2021 році в обсязі 99044 куб.м", а пункт 7.1 в наступній редакції: "Ціна за 1000 куб.м природного газу становить 8799 грн 20 коп. з врахуванням ПДВ, у т.ч: ціна природного газу 7332 грн 67 коп. (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу - 1466 грн 53 коп.. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 831285 грн з ПДВ 138547 грн." (том 1, а. с. 53).

Підставами внесення змін до істотних умов Договору відповідно до Додаткової угоди № 3 від 6 травня 2021 року стала цінова довідка Житомирської торгово-промислової палати №В-1322 від 16 квітня 2021 року, відповідно до якої середньозважені ціни на природний газ на ринку України за результатами електронних біржових торгів на ТБ "Українська енергетична біржа" станом на 4 березня 2021 року становить 7238 грн 18 коп. за 1000 куб.м, станом на 14 квітня 2021 року 9013 грн 31 коп., відсоткове співвідношення становить + 24,52 (том 1, а.с. 52).

27 травня 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду № 4 до Договору на підставі підпункту 2 пункту 5 статті 41 Закону "Про публічні закупівлі" та пункту 14.3 Договору, згідно умов якої пункт 3.1 Договору викладено у наступній редакції: "Поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2021 році в обсязі 94717куб.м" , а пункт 7.1 в наступній редакції: "Ціна за 1000 куб.м природного газу становить 9678 грн 24 коп. з врахуванням ПДВ, у т.ч: ціна природного газу 8065 грн 20 коп. (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу -1613 грн 04 коп.. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 831285 грн з ПДВ 138547 грн." (том 1, а. с. 56).

Підставами внесення змін до істотних умов Договору відповідно до Додаткової угоди № 4 від 27 травня 2021 року стала цінова довідка Житомирської торгово-промислової палати №В-1669 від 12 травня 2021 року, відповідно до якої середньозважені ціни на природний газ на ринку України за результатами електронних біржових торгів на ТБ "Українська енергетична біржа" станом на 20 квітня 2021 року становить 9159 грн 82 коп. за 1000 куб.м, станом на 11 травня 2021 року 10980 грн, відсоткове співвідношення становить + 19,872 (том 1, а.с. 55).

8 липня 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду № 5 до Договору поставки природного газу на підставі підпункту 2 пункту 5 статті 41 Закону "Про публічні закупівлі" та пункту 14.3 Договору, згідно умов якої пункт 3.1 Договору викладено у наступній редакції: "Поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2021 році в обсязі 90685куб.м" , а пункт 7.1 в наступній редакції: "Ціна за 1000 куб.м природного газу становить 10645 грн 09 коп. з врахуванням ПДВ, у т.ч: ціна природного газу 8870 грн 91 коп. (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу - 1774 грн 18 коп.. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 831285 грн з ПДВ 138547 грн" (том 1, а. с. 59).

Підставами внесення змін до істотних умов Договору відповідно до Додаткової угоди № 5 від 8 липня 2021 року стала цінова довідка Житомирської торгово-промислової палати №В-2088 від 16 червня 2021 року, відповідно до якої надано інформацію з офіційних сайтів регіональних газопостачальних товариств, що мають ліцензію на постачання природного газу про вартість природного газу з 1 червня 2021 року, а саме: ТОВ "Одесагаз-Постачання" 11955 грн, ТОВ "Чернівцігаз збут" 12773 грн 90 коп., ТОВ "Юго-Газ" 11877 грн 96 коп., ТОВ "АС" -12180 грн, а також приведену вартість природного газу на європейському хабі NCG до кордону України станом на 5 травня 2021 року 11741 грн 18 коп., станом на 9 червня 2021 року - відсоткове співвідношення становить + 12,98 (том 1, а.с. 58).

11 серпня 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду № 7 до Договору на підставі Закону "Про публічні закупівлі" , згідно умов якої пункт 3.1 Договору викладено у наступній редакції: "Поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2021 році в обсязі 76295,02 куб.м" , а п. 7.1 в наступній редакції: "Ціна за 1000 куб.м природного газу становить 16643 грн 84 коп. з врахуванням ПДВ, у т.ч: ціна природного газу 13869 грн 87 коп. (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу - 2773 грн 97 коп.. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 831285 грн з ПДВ 138547 грн." (том 1, а. с. 64).

Підставами внесення змін до істотних умов Договору відповідно до Додаткової угоди № 7 від 11 серпня 2021 стала цінова довідка Житомирської торгово-промислової палати №В-2440 від 13 липня 2021 року, відповідно до якої за інформацією, що розміщена на сайті ТБ "Українська енергетична біржа" приведена вартість природного газу на європейському хабі ТТБ до кордону України станом на 12 липня 2021 року становить 16643 грн 84 коп. за 1000 куб.м (том 1, а.с. 63).

28 серпня 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду № 8 до Договору на підставі Закону "Про публічні закупівлі", пункт 14.3 Договору викладено у наступній редакції: "Поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2021 році в обсязі 73976,57 куб.м", а пункт 7.1 в наступній редакції: "Ціна за 1000 куб.м природного газу становить 18306 грн 56 коп. з врахуванням ПДВ, у т.ч: ціна природного газу 15255 грн 47 коп. (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу - 3051 грн 09 коп.. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 831285 грн з ПДВ 138547 грн." (том 1, а. с. 67).

Підставами внесення змін до істотних умов договору відповідно до Додаткової угоди № 8 від 28 серпня 2021 року стала цінова довідка Житомирської торгово-промислової палати №В-2801 від 17 серпня 2021 року, відповідно до якої за інформацією, що розміщена на сайті ТБ "Українська енергетична біржа" середньозважена ціна на природний газ на ринку України за результатами електронних біржових торгів станом на 4 серпня 2021 року становить 15732 грн 05 коп. за 1000 куб.м, відсоткове співвідношення порівняно з 16 серпня 2021 року + 14,42 (том 1, а.с. 66).

21 вересня 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду № 9 до Договору поставки природного газу на підставі Закону "Про публічні закупівлі", пункт 14.3 Договору викладено у наступній редакції: "Поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2021 році в обсязі 71884,95куб.м", а пункт 7.1 в наступній редакції: "Ціна за 1000 куб.м природного газу становить 20135,38грн з врахуванням ПДВ, у т.ч: ціна природного газу 16779 грн 48 коп. (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу -3355 грн 90 коп.. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 831285 грн з ПДВ 138547 грн." (том 1, а. с. 70).

Підставами внесення змін до істотних умов Договору відповідно до Додаткової угоди № 9 від 21 вересня 2021 року стала цінова довідка Житомирської торгово-промислової палати №В-3018 від 8 вересня 2021 року, відповідно до якої за інформацією, що розміщена на сайті ТБ "Українська енергетична біржа" середньозважені ціни на природній газ на ринку України за результатами електронних біржових торгів станом на 25 серпня 2021 року становить 18300 грн за 1000 куб.м, станом на 7 вересня 2021 року 20160 грн, відсоткове співвідношення + 10,16 (том 1, а.с. 69).

4 вересня 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду № 10 до Договору на підставі Закону "Про публічні закупівлі", пункт 14.3 Договору викладено у наступній редакції: "Поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2021 році в обсязі 69972,65куб.м", а пункт 7.1 в наступній редакції: "Ціна за 1000 куб.м природного газу становить 22146 грн 90 коп. з врахуванням ПДВ, у т.ч: ціна природного газу 18455 грн 75 коп. (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 3691 грн 15 коп.. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 831285 грн з ПДВ 138547,00грн." (том 1, а. с. 74).

Підставами внесення змін до істотних умов Договору відповідно до Додаткової угоди №10/1/21 стала цінова довідка Житомирської торгово-промислової палати №В-3159 від 20 вересня 2021 року, відповідно до якої за інформацією, що розміщена на сайті ТБ "Українська енергетична біржа" середньозважені ціни на природній газ на ринку України за результатами електронних біржових торгів станом на 7 серпня 2021 року становить 20160 грн за 1000 куб.м., станом на 16 вересня 2021 року 25751 грн, відсоткове співвідношення + 27,733 (том 1, а.с. 73).

12 жовтня 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду № 11 до Договору на підставі Закону "Про публічні закупівлі" , пункт 14.3 Договору викладено у наступній редакції: "Поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2021 році в обсязі 68234,41 куб.м", а пункт 7.1 в наступній редакції: "Ціна за 1000 куб.м природного газу становить 24359 грн 37 коп. з врахуванням ПДВ, у т.ч: ціна природного газу 20299 грн 47 коп. (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу - 4059 грн 90 коп.. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 831285 грн з ПДВ 138547 грн." (том 1, а. с. 77).

Підставами внесення змін до істотних умов Договору відповідно до Додаткової угоди № 11 від 12 жовтня 2021 року стала цінова довідка Житомирської торгово-промислової палати №В-3319 від 4 жовтня 2021 року, відповідно до якої за інформацією, що розміщена на сайті ТБ "Українська енергетична біржа" ціна на природній газ на ринку України за результатами торгів станом на 24 вересня 2021 року становить 28002 грн за 1000 куб.м, станом на 29 вересня 2021 року 32000 грн, відсоткове співвідношення + 14,278 (том 1, а.с. 76).

21 жовтня 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду № 12 до Договору на підставі Закону "Про публічні закупівлі", пункт 14.3 Договору викладено у наступній редакції: "Поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2021 році в обсязі 67708,95 куб.м", а пункт 7.1 в наступній редакції: "Ціна за 1000 куб.м природного газу становить 26792 грн 87 коп. з врахуванням ПДВ, у т.ч: ціна природного газу 22327 грн 39 коп. (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 4465 грн 48 коп.. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 831285 грн з ПДВ 138547 грн." (том 1, а. с. 78).

22 жовтня 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду № 13 до Договору поставки природного газу на підставі Закону "Про публічні закупівлі", пункт 14.3 Договору викладено у наступній редакції: "Поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2021 році в обсязі 60969,93 куб.м" , а пункт 7.1 в наступній редакції: "Ціна за 1000 куб.м природного газу становить 29469,47 грн з врахуванням ПДВ, у т.ч: ціна природного газу 24557 грн 89 коп. (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 4911 грн 58 коп.. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 831285 грн з ПДВ 138547 грн." (том 1, а. с. 81).

У матеріалах справи також наявні листи Відповідача, адресовані Позивачу, в яких зазначалося про необхідність зміни договірної ціни у зв`язку з об`єктивним коливанням ціни на природний газ в бік збільшення (том 1, а.с. 50, 51, 54, 57, 60, 62, 65, 68, 71, 75, 79, 82).

16 листопада 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду № 14 до Договору, згідно якої керуючись розділом 9 Договору припинили дію Договору з 28 жовтня 2021, зменшили загальну суму Договору. Також у пункті 5 Додаткової угоди погодили, що вона вступає в силу з моменту підписання і діє в частині постачання природного газу до 28 жовтня 2021 року, а в частині розрахунків - до повного їх здійснення (том 1, а.с. 84).

Прокурор подаючи позов вважає, що внаслідок укладення оскаржуваних Додаткових угод 2-13 ціну за 1000 куб.м природного газу збільшено з 4350 грн до 29469 грн 47 коп., тобто на 25119 грн 47 коп. (на 577, 46 % від первинної ціни), при цьому, обсяг поставки природного газу зменшено з 191100 куб.м. до 60969,93 куб.м.

На виконання Договору поставки природного газу та Додаткових угод до нього Відповідачем поставлено, а Позивачем отримано природний газ у кількості 52284,78 куб.м, про що свідчать наявні в матеріалах справи наступні акти приймання-передачі природного газу: №ЖТ381001694, ЖТ381003867, ЖТ381005751, ЖТ381007473, ЖТ381008960, ЖТ381010262, ЖТ381012874, ЖТ381011562, ЖТ381014180, ЖТ381015924 (том 1, а.с. 85-94).

Позивачем отримано та оплачено вартість вказаної вище кількості природного газу в розмірі 449787 грн 54 коп., що підтверджується наступними платіжними дорученнями: №1779, №1781, № 1776, № 1782, № 1178 , № 1780, № 1777 від 2 березня 2021 року, № 2314, №2315, №2316, №2317, №2318, №2319, №2320 від 17 березня 2021 року, № 3114, №3115, №3109, №3110, №3113, №3112, №3111 від 15 квітня 2021 року, № 4011, №4008, №4009, №4012, №4014, №4013, №4010 від 18 травня 2021 року; № 4847, №4846 від 16 червня 2021 року, № 5181, №5182 від 27 липня 2021 року, № 5556 від 16 серпня 2021 року, № 6653 від 27 вересня 2021 року, №7614 від 21 жовтня 2021 року; № 8283, № 8288, № 8287 від 16 листопада 2021 року (том 1, а.с. 95-132).

Прокурор, посилаючись на те, що при укладанні вищевказаних Додаткових угод 2-13 до Договору порушено положення пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", звернувся до суду з позовом про визнання зазначених Додаткових угод 2-13 недійсними та стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 222348 грн 75 коп..

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

В силу дії частин 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Частинами 1 - 3, 5 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначає, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом частин 1-3 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України "Про публічні закупівлі".

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

У статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" зазначено, що договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Частиною 1 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Колегія суддів констатує, що статтею 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що: суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї; суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням меж розгляду справи судом апеляційної інстанції, визначених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд здійснює перегляд справи за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За результатами розгляду справи та дослідження поданих доказів, позов задоволено частково. Визнано недійсними Додаткові угоди 3-13 до Договору та стягнуто з Відповідача на користь Позивача 37672 грн 80 коп. безпідставно збережених коштів. В задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсною Додаткової угоди № 2 до Договору та стягненні 184675 грн 95 коп. відмовлено.

Колегія констатує, що апеляційна скарга Прокурора не містять доводів щодо заперечення обставин задоволення позову Прокурора та обставин підтвердження представництва інтересів держави в особі уповноваженого органу визначеного прокурором. Відтак, з огляду на те, що судове рішення не оспорюється у відповідній частині, суд апеляційної інстанції не переглядає судове рішення у відповідній частині, так як не встановив порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, як і не встановив неправильне застосування норм матеріального права у вищеописаних частинах судового рішення, що не оспорена апелянтом.

Відтак зважаючи на предмет позовних вимог та обставини, котрими Прокурор обгрунтовує підставність своїх позовних вимог, з урахуванням доводів апеляційної скарги Прокурора, колегія суддів визнання недійсною Додаткової угоди № 2 від 27 січня 2021 року до Договору та щодо стягнення 184675 грн 95 коп..

Як зазначено вище в постанові Позивачем за процедурою відкритих торгів проведено закупівлю 191100 м. куб природного газу для сільської ради та закладів освіти на 2021 рік, загальною вартістю 831285 грн, з урахуванням ПДВ: 138547 грн.

Учасниками відкритих торгів зареєструвалися: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кастум», Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС ГРУПП ЛТД», Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС».

Єдиним критерієм визначення переможця є ціна. Відповідач запропонував одну з найбільш вигідних цін, внаслідок чого і став переможцем.

Як наслідок, між Позивачем та Відповідачем 25 січня 2021 року укладено Договір, згідно котрого постачання природного газу мало бути проведено: загальним обсягом 191 тис. куб. м на суму 831285 грн, з урахуванням ПДВ: 138547 грн (ціна за 1000 куб. м природного газу 4350 грн, з урахуванням з ПДВ у розмірі 725 грн).

Після цього, сторони керуючись частиною 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» уклали Додаткову угоду № 2 від 27 січня 2021 року, якою збільшено ціну за 1000 м. куб природного газу збільшено до 8000 грн, з урахуванням ПДВ, тобто на 83,91 %, та зменшили обсяг поставки до 92481 куб. м (на 51,61 % від обсягу, передбаченого Договором). Дане, в свою чергу вказує, що фактично постачання за ціною зазначеною в Договорі не відбулося жодного разу, оскільки через два дні після укладення Договору Додатковою угодою № 2 вартість товару піднято майже вдівічі.

Як наслідок ціна за одиницю товару перевищила навіть найбільш високі (дороговартісні) пропозиції інших учасників. Так, найбільша цінова пропозиція надана ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» та становила 5142 грн 69 коп. за 1 тис м куб природного газу. Вказане в свою чергу, оспосередковано свідчить про умисне заниження ціни для перемоги у тендері. За таких обставин суд констатує, що така поведінка Відповідача повністю знівелювала головні принципи публічних закупівель та саму процедуру відкритих торгів.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини є Закон України «Про публічні закупівлі». При цьому оспорювана Додаткова угода № 2 суперечить як статті 5, так і статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Так, згідно пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про публічні закупівлі» закупівлі здійснюються за принципами максимальної економії, ефективності та пропорційності, добросовісної конкуренції серед учасників, відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель, недискримінація учасників та рівне ставлення до них, запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з частиною 4 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України «Про публічні закупівлі».

Колегія суду зауважує, що учасник закупівельної процедури з метою одержати перемогу у відкритих торгах міг навмисно занизити пропоновану ціну на товар, а після укладення договору збільшити ціну шляхом укладення додаткових угод, що і було зроблено, враховуючи відсутність належних і допустимих доказів підвищення закупівельних цін на цей товару за відповідний період.

Отже, Закон України «Про публічні закупівлі» встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених статтею 41 цього Закону, зокрема пунктом 7 частини 5 вказаної статті передбачено, що зміни ціни в договорі про закупівлю можливі у зв`язку із змінами встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

При цьому, Верховним Судом не одноразово наголошувалось, що постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (аналогічні висновки містяться і в пункті 134 постанови Верхового Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 927/491/19). Підписання додаткових угод про безпідставне збільшення ціни товару та зменшення обсягів поставки призводить до повного нівелювання результатів відкритих торгів. Адже цінові пропозиції переможця і інших учасників торгів відрізнялися між собою несуттєво. Таким чином, держава втрачає можливість скористатися пропозиціями інших учасників відкритих торгів, але газ по ціні, запропонованій переможцем тендеру, закупити так і не змогла; натомість була змушена оплачувати газ за ціною, яка є вище аніж встановлена Договором, укладеним внаслідок відкритих торгів.

При цьому, судом першої інстанції як підставу для підтвердження наявності збільшення біржових котирувань на ринку взято висновок Житомирської торгово-промислової палати № В-110 від 13 січня 2021 року щодо середньозважених цін на природній газ на ринку України за результатами електронних біржових торгів із сайту ТБ «Українська енергетична біржа». Згідно наданої відповіді представнику Відповідача від 4 березня 2024 року № 04/03-226 вказані середньозважені ціни вважаються біржовими котируваннями. Проте, місцевим господарським судом проігноровано той факт, що вказане порівняння цін стосується періоду, що існував до укладення первинного Договору та вказаний висновок видано за 12 днів до укладення основного Договору. Відповідно Відповідач чітко усвідомлюючи рівень цін на ринку, який склався станом на 28 грудня 2020 року, 11 січня 2021 року, 12 січня 2021 року, погодився на укладення 25 січня 2021 року Договору з відповідною ціною за одиницю товару. Крім того, вказаний висновок за своїм змістом та суттю є лише документом довідково-інформаційного характеру та фактично дублює дані із сайту ТБ «Українська товарна біржа». При цьому, у графі 4 таблиці (п. 6 висновку) мова йде лише про відсоткове співвідношення коливання ціни на природній газ, а не біржових котирувань. Більше того, суд апеляційної інстанції наголошує і на тому, що коливання ціни відбулось протягом 11-12 січня 2021 року на 19,5%, а не на 83,91 % - як підняли ціни сторони за зверненням Відповідача.

В той же час, жодних доказів щодо наявності біржових котирувань у бік збільшення у період часу з 25 січня 2021 року (дата укладення Договору) по 27 січня 2021 року (дата укладення недійсної Додаткової угоди № 2), Відповідачем не надано ні на час підписання останнього правочину, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Водночас, ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини 4 статті 36 Закону, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі №922/2321/22.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18 червня 2021 року в справі №927/491/19 висловив правову позицію про те, що закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Тобто передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів.

Верховний Суд у вищевказаній постанові звернув увагу на те, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення більш як на 45% шляхом так званого "каскадного" укладення чотирьох додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця.

Враховуючи наведене, обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Крім того, виключно коливання цін на ринку електроенергії не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару (аналогічні правові висновки викладені й у постановах Верховного Суду від 16 лютого 2023 року в справі №903/366/22, від 23 листопада 2023 року в справі №917/1009/22).

При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Проте як вже вказано у даній постанові, в порушення усього описаного вище, відповідних доказів (обгрунтувань) Відповідачем надано не було.

В той же час будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Беручи участь у процедурі публічних закупівель, самостійно визначаючи ціну на предмет закупівлі, укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, товариство гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни.

Законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Споживач як сторона договору розпоряджався не власними коштами, а коштами місцевого бюджету, тобто коштами відповідної громади. Відтак таке розпорядження було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави та громади, з порушенням норм Закону України "Про публічні закупівлі" та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами).

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 Цивільного кодексу України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Аналогічний правовий висновок наведений Великою Палатою Верховного Суду, в постанові від 24 січня 2024 року в справі №922/2321/22.

В іншому випадку не досягається мета Закону України "Про публічні закупівлі", яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Підсумовуючи усе описане вище колегія суду резюмує, що з підписанням оспорюваної Додаткової угоди № 2 вартість газу зросла до 8000 грн з урахуванням ПДВ тобто на 83,91 %, що зменшило обсяг поставки до 92481 куб.м (на 51,61 % від обсягу, передбаченого Договором).

Водночас, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України Про публічні закупівлі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

Зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проєкту, що входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Для збільшення ціни за одиницю товару має бути реальне коливання ціни такого товару на ринку в сторону збільшення, що повинно оцінюватися починаючи від підписання договору та до моменту укладення відповідної додаткової угоди, тобто на момент укладання додаткової угоди ціни на товар повинні бути вищими ніж на момент укладання основного договору про закупівлю (або ж додаткової угоди, у разі її обґрунтованого укладення).

Враховуючи встановлені обставини, Відповідачем не підтверджено правомірності дій щодо зміни істотних умов Договору у додатковій угоді № 2, після його підписання та до виконання сторонами в повному обсязі.

Посилання Відповідача в обґрунтування свого права на підписання додаткових угод та збільшення ціни товару на роз`яснення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо зміни істотних умов договору про закупівлю, які містяться, зокрема, у листах від 27 жовтня 2016 року №3302-06/34307-06, від 24 листопада 2020 року №3304-04/69987-06, апеляційна колегія вважає помилковим, оскільки право тлумачити норму права є виключним правом суду, а роз`яснення державних органів (листи, рекомендації) не є нормою права і не мають юридичного значення, про що зазначено також і в самому листі Мінекономіки.

Схожа позиція підтримується також і Верховним Судом у постановах від 18 червня 2021 року в справі №927/491/19, від 25 листопада 2021 року в справі №927/563/20, від 9 червня 2022 року в справі № 927/636/21.

Враховуючи те, що сторонами не підтверджено правомірності дій щодо зміни істотних умов Договору про закупівлю після його підписання та до виконання сторонами в повному обсязі, то за таких обставин зміна ціни згідно з оспорюваною Додатковою угодою № 2 є безпідставною, суперечить принципам максимальної економії та ефективності, встановлених статтею 5 Закону України "Про публічні закупівлі", відтак, вказана Додаткова угода № 2 до Договору суперечать вищенаведеним нормам Цивільного кодексу України та Закону України Про публічні закупівлі, а тому підлягає визнанню недійсною.

Приймаючи таке рішення суд скасовує рішення суду першої інстанції в частині відмови у визнанні недійсною Додаткової угоди № 2 від 27 січня 2021 року до Договору, приймаючи в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача коштів в сумі 222348 грн 75 коп (оспорювана в апеляційній скарзі частина стосується відмови в задоволенні позову щодо визнання недійсної додаткової угоди № 2 та стягнення отрмианої на підтсаві неї суми в розмірі 184675 грн 95 коп.), то колегія суду зазначає наступне.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Зокрема, положеннями статті 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості.

Згідно з частиною 1 статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Отже, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений Позивачу, врегульований нормами глави 54 ЦК України "Купівля-продаж".

Схожа правова позиція щодо застосування наведених правових норм у аналогічних правовідносинах викладена також і у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 18 червня 2021 року в справі № 927/491/19.

Згідно з приписами частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У відповідності до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За пунктом 1 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Недійсність Додаткової угоди №2 від 27 січня 2021 року та подальших Додаткових угоди 3-13 означає, що зобов`язання сторін регулюються первинним Договором.

На виконання Договору Відповідач передав, а Позивач прийняв природний газ після укладення недійсної Додаткової угоди № 2 в кількості 50 596,15 м. куб. на загальну суму 404 769 грн 20 коп.; № 4 в кількості 152,66 м. куб. на загальну суму 1 386 грн 49 коп.; № 5 в кількості 41,18 м. куб. на загальну суму 410 грн 26 коп.; № 7 в кількості 1,69 м. куб. на загальну суму 296 грн 15 коп.; № 8 в кількості 31,05 м. куб. на загальну суму 336 грн 97 коп.; № 9 в кількості 8,76 м. куб. на загальну суму 176 грн 39 коп.; № 10 в кількості 3,41 м. куб. на загальну суму 75 грн 52 коп.; № 11 в кількості 60,03 м. куб. на загальну суму 1462 грн 30 коп.; № 12 в кількості 31,34 м. куб. на загальну суму 839 грн 69 коп.; № 13 в кількості 1358,51 м. куб. на загальну суму 40 034 грн 57 коп.. Загалом поставлено 52 284,78 м. куб. природного газу із передбачених Договором 191 100 м. куб.), на загальну суму 449787 грн 54 коп.. Згідно з платіжними дорученнями наданими листом Позивача на виконання Договору та додаткових угод зазначену вище суму оплачено в повному обсязі (платіжні доручення: № 1779, №1781, №1776, №1782, №1778, №1780, №1777, №2314, №2315, №2316, №2317, №2318, №2319, №2320, №3114, №3115, №3109, №3110, №3113, №3112, №3111, №4011, №4008, №4009, №4012, №4014, №4013, №4010, №4847, №4846, №5181, №5182, №5556, №6653, №7614, №8283, №8288, №8287).

Однак, оскільки Додаткові угоди № 2, №3, №4, №5, №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13 є недійсними, то ціна за 1000 м. куб. природного газу має визначатись виключно за умовами Договору, яка становила 4350 грн (з ПДВ), а тому за постачання 52 284,78 м куб. природного газу Позивачу мало бути сплачено 227 438 грн 79 коп. (52 284,78 м. куб. * 4,350 грн = 227 438 грн 79 коп.). Таким чином, Позивачем на підставі недійсних Додаткових угод 2-13 всього безпідставно сплачено на користь Відповідача 222 348 грн 75 коп. (449 787 грн 54 коп. - 227 438 грн 79 коп. = 222 348 грн 75 коп.).

Відтак, апеляційний господарський суд задоволює позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача 222 348 грн 75 коп. безпідставно сплачених коштів.

Відповідно приймаючи таке рішення, Північно-західний апеляційний господарський суд скасовує рішення місцевого господарського суду і в цій частині, щодо стягнення безпідставно сплачених коштів.

Усе описане вище на переконання колегії суддів підтверджує те, що Прокурор підтвердив належними та допустимими доказами недійсність Додаткової угоди № 2 та стягнення отриманих за нею коштів, а відтак порушення прав територіальної громади, за захистом якого він звернувся до суду з даним позовом. Дане є підставою для задоволення позовних вимог Позивача щодо визнання недійсної Додаткової угоди № 2 від 27 січня 2021 року та стягнення безпідставно отриманих коштів за цією угодою, що оспорювалося в апеляційному порядку.

Відповідно приймаючи таке рішення апеляційний господарський суд скасовує рішення Господарського суду Житомирської області від 16 грудня 2024 року по справі №906/1428/23 у відповідних частинах та приймає нове рішення, яким позов задоволює повністю.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Водночас, Північно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку про неповне з`ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції обставинам справи, що в силу дії пунктів 1, 2 та 3 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування оспорюваного рішення на підставі пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати, в силу дії приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за розгляд апеляційної скарги колегія суду покладає на Відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Житомирської області від 16 грудня 2024 року в справі №906/1428/23 - задоволити.

2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 16 грудня 2024 року в справі №906/1428/23 - скасувати в частині відмови у визнанні недійсною додаткової угоди №2 від 27 січня 2021 року до договору №23 від 25 січня 2021 року про постачання природного газу, виклавши пункти 13 та 14 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

"13. Визнати недійсною додаткову угоду №2 від 27 січня 2021 року до договору № 23 від 25 січня 2021 року про постачання природного газу, укладеного між Виконавчим комітетом Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області (вул. Героїв України, 124, с. Степанки, Черкаського району Черкаської області; код 04408844) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» (майдан Перемоги, 10, м. Житомир; код 39577504).

14. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (майдан Перемоги, 10, м. Житомир; код 39577504) на користь Виконавчого комітету Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області (вул. Героїв України, 124, с. Степанки, Черкаського району Черкаської області; код 04408844) безпідставно сплачені кошти в сумі 222 348 грн 75 коп. та 32 859 грн 23 коп. судово збору за подання позовної заяви."

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (майдан Перемоги, 10, м. Житомир; код 39577504) на користь Виконавчого комітету Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області (вул. Героїв України, 124, с. Степанки, Черкаського району Черкаської області; код 04408844) 7 308 грн 21 коп. судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Господарському суду Житомирської області видати відповідні накази.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

6. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

7. Справу №906/1428/23 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови виготолено 10 березня 2025 року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.