ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.03.2025 Справа № 917/1515/24

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., при секретарі судового засідання Голик В.М. розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» від 20.02.2025 (вх. № 2409 від 20.02.2025) на дії Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що виявились у винесенні постанов від 13.02.2025 р. в межах ВП № 77196871 про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору; розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та усунути порушення прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» шляхом скасування цих постанов з підстав викладених в скарзі

при виконанні рішення Господарського суду Полтавської області від 14.11.2024 у справі № 917/1515/24

за позовною заявою за позовною заявою Управління освіти Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області, вул. Шкільна, 1в, с. Красносілка, Одеська область, 67560,

до Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп», шлях Київ-Харків, корпус 134 км., Пирятинський район, Полтавська область, 37043,

про зобов`язання передати майно, стягнення штрафних санкцій

представники учасників процесу згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

20.02.2025 до суду від відповідача (боржника) надійшла скарга б/н від 20.02.2025 (вх. № 2409) на дії державного виконавця, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» просить суд:

- визнати протиправними дії Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що виявились у винесенні постанов від 13.02.2025 р. в межах ВП № 77196871 про: - відкриття виконавчого провадження; - стягнення виконавчого збору; - розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та усунути порушення прав Товариства з обмеженою відповідальністю Гарант Ойл Групп" () шляхом скасування цих постанов з підстав, викладених в скарзі.

Скарга ґрунтується на підставі норм 27 Закону України «Про виконавче провадження» та мотивована, зокрема, тим, що в поставі про відкриття виконавчого провадження №77196871 від 13.02.2025 року старшим державним виконавцем Пирятинського ВДВС Іщенко Ю.Г. визначено рішення суду від 14.11.2024 року як таке, що має немайновий характер та вказано суму виконавчого збору, що підлягає стягненню з Боржника у розмірі 32000,00 грн. Аналогічна сума виконавчого збору визначена Виконавчим органом у постанові про стягнення виконавчого збору. Проте Рішення Господарського суду Полтавської області № 917/1515/24 від 14.11.2024 року, є рішенням майнового характеру. а сума виконавчого збору по такому рішенню повинна бути значно меншою, ніж визначив Виконавчий орган в Постанові від 13.02.2025.

Ухвалою від 21.02.2025 скаргу прийнято до розгляду, засідання призначено на 11.03.2025 о 10:15; запропоновано органу ДВС надати відзив на скаргу, документально обґрунтований розрахунок мінімальних витрат виконавчого провадження, визначених постановою від 13.02.2025 у ВП № 77196871.

04.03.2025 суд отримав від представника відповідача - ТОВ «Гарант Ойл Групп» заяву про участь у судовому засіданні по справі № 917/1515/24, призначеному на 11.03.2025 о 10:15 в режимі відеоконференції, в задоволенні якої суд відмовив ухвалою від 04.03.2025 в зв`язку з відсутністю вільного майданчика.

Станом на момент проведення судового засідання інших заяв від учасників справи до суду не надходило.

Представники стягувача, боржника (скаржника) і державного виконавця в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи те, що судом процесуальний обов`язок згідно ч.1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України виконаний, суд вважає за необхідне розглянути подану скаргу за відсутності представників сторін та виконавчої служби.

Ознайомившись з матеріалами скарги, дослідивши надані докази у їх сукупності з матеріалами судової справи, суд встановив таке.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 14.11.2024 у справі № 917/1515/24 позовні вимоги задоволено частково; суд зобов`язав товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» передати Управлінню освіти Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області в порядку та на умовах, передбачених договором про закупівлю №76 від 12.09.2023 придбане паливо шляхом заправки транспортних засобів Управління освіти Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області через АЗС, на яких здійснюється відпуск палива на всю кількість недотриманого об`єму, а саме на 400 літрів бензину А-92 (Євро 5) у кількості невикористаних паливних талонів на загальну суму 20 192,00 грн; а також суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» на користь Управління освіти Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області витрати по сплаті судового збору у розмірі 2691,56 грн.

Рішення суду набрало законної сили 08.01.2025. 13.01.2025 на виконання вказаного рішення стягувачу було видані відповідні накази, які вподальшому були пред`явлені до виконання.

13.02.2025 року старшим державним виконавцем Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іщенко Юлією Григорівною на виконання рішення Господарського суду Полтавської області № 917/1515/24 від 14.11.2024 та ухвали Східного апеляційного господарського суду № 917/1515/24 від 08.01.2025 було відкрито виконавче провадження № 77196871 (далі - ВП № 77196871) в межах якого 13.02.2025 року винесено наступні постанови про:

1. Відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 917/1515/24 виданого 13.01.2025 року Господарським судом Полтавської області про: «Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» передати Управлінню освіти Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області в порядку та на умовах, передбачених договором про закупівлю № 76 від 12.09.2023 р. придбане паливо шляхом заправки транспортних засобів Стягувача через АЗС, на яких здійснюється відпуск палива на всю кількість недотриманого об`єму, а саме 400літрів бензинуА-92 (Євро5) у кількості невикористаних паливних талонів на загальну суму 20 192,00 грн;

2. Стягнення виконавчого збору за якою виконавчий збір, що підлягає стягненню з боржника склав 32 000,00 грн;

3. Визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження, за якою розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, що підлягає стягненню з Боржника, склав 237,50 грн;

Скаржник посилається, що під час винесення вищезазначених постанов Пирятинським ВДВС було порушено положення ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак ці постанови підлягають скасуванню.

При розгляді скарги по суті суд приймає до уваги наступні обставини.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, рішення у справі № 917/1515/24, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як встановлено судом, постановою старшого державного виконавця Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іщенко Юлією Григорівною від 13.02.2025 було відкрито виконавче провадження № 77196871 з примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 13.01.2025 по справі №917/1515/24.

Суд дійшов висновку про правомірність дій державного виконавця по відкриттю 13.02.2025 виконавчого провадження №77196871, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні скарги в частині визнання постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2025 протиправною та її скасуванні.

Також вказаною постановою від 13.02.2025 визначено, що рішення у справі № 917/1515/24 має немайновий характер, а виконавчий збір за виконання вказаного рішення становить 32000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 02.05.2018 у справі №П/811/482/17 (К/9901/2149/17), виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду. Виконавчий збір є платою за вчинення дій. пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження.

Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. (Правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №520/9144/181, від 17 вересня 2020 року у справі №640/16620/19 та від 26 червня 2020 року у справі №360/3324/19).

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч. 2 ст. 27 Закону).

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч. 3 ст. 27 Закону).

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч. 4 ст. 27 Закону).

Так, Пирятинським ВДВС в межах ВП №77196871 нараховано виконавчий збір на підставі ч.3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» як за виконання рішення немайнового характеру в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи, що складає 32 000,00 грн. (8000,00 грн. - 1 розмір мінімальної заробітної плати починаючи з 01.01.2025 року *4 мінімальних розмірів заробітної плати).

Між тим, зі змісту позовних вимог, зокрема, заяви про усунення недоліків позовної заяви вбачається, що, позовні вимоги Управління освіти Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області у справі № 917/1515/24 носять майновий характер.

Резолютивна частина рішення суду №917/1515/24 від 14.11.2024 року стосується саме передачі майна, яке має певну грошову вартість - 20 192,00 грн.

Відповідно до правової позиції постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 року по справі № 910/13737/19 (п.55), судовий збір із позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так само і нерухомості - додатково з вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

В рішенні суду встановлено, що позовні вимоги, які були предметом розгляду по справі, мають майновий характер (с. 12-13 рішення).

За таких обставин, згідно з ч.2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір за примусове виконання рішення суду майнового характеру в межах ВП №77196871 має складати 10% від 20 192,00 грн - загальної суми вартості недоотриманого Стягувачем об`єму палива 400 (чотириста) літрів бензину А-92 (Євро 5) у кількості невикористаних паливних талонів, що становить 2019,20 грн.

Суд вважає доводи боржника в цій частині скарги обґрунтованими, а дії державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору в розмірі 32 000,00 грн згідно з п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2025, а також постановою про стягнення виконавчого збору від від 13.11.2024 (ВП 76533000) неправомірними.

Водночас господарський суд зауважує, що органом ДВС жодних заперечень із відповідними доказами щодо вимог скарги до суду не надано.

Також старшим державним виконавцем Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іщенко Юлією Григорівною від 13.02.2025 в межах виконавчого провадження № 77196871 було винесено постанову від 13.02.2025 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 237,50 грн, яку скаржник вважає неправомірною та просить скасувати.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 2 квітня 2012 року за № 489/20802 затверджена Інструкція з організації примусового виконання рішень (надалі Інструкція № 512/5).

Пунктом 2 розділу VI якої, зокрема, передбачено, що:

Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

Державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.02.2025, в якій визначено для боржника ТОВ «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУП» розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 237,50 грн.

Визначаючи розмір мінімальних витрат, пов`язаних з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2025, суд виходить з п. 1 розділу 2 Види та Розмір витрат виконавчого провадження, встановлених Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2830/5, згідно якого види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 11 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах. Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 2, 4 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта».

Боржником не доведено, що визначений державним виконавцем розмір мінімальних витрат виконавчого провадження не є співмірними із вартістю виготовлення документів виконавчого провадження, послуг поштового зв`язку або є нерозумними з огляду на їх вартість, встановлену в постанові від 13.02.2025 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (237,50 грн).

За положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини третьої статті 74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби визначений ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Положення частини четвертої ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» кореспондуються зі ст.339 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За встановлених судом обставин, суд задовольняє скаргу боржника частково.

Керуючись статтями 234, 240, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» від 20.02.2025 (вх. № 2409 від 20.02.2025) на дії Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іщенко Юлії Григорівни про стягнення виконавчого збору від 13.02.2025 ВП 77196871 в розмірі 32 000,00 грн.

3. Визнати неправомірною та скасувати п. 3 постанови державного виконавця Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іщенко Юлії Григорівни про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2025 ВП 77196871 в частині стягнення виконавчого збору розмірі 32 000,00 грн.

4. В іншій частині вимог в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту складення повного тексту ухвали (ст. 235, 255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.І. Пушко