ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025м. ХарківСправа № 922/4372/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Деркач П. О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гроу Сідс" (21010, м. Вінниця, вул. Івана Богуна, буд. 2, офіс 304)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробояр" (63232, Харківська обл., с. Станичне(З), вул. Станичанський шлях, буд. 1)
про стягнення 448946,51 грн.
за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гроу Сідс" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробояр", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь:

- 315182,73 грн. заборгованості за Договором поставки № 19/04-2 від 19.04.2024 з урахуванням індексації на курсову різницю (у т.ч. Специфікацією № 1 - 99395,18 грн. та Специфікацією № 2 - 215787,55 грн.);

- 19495,34 грн. пені (у т.ч. Специфікацією № 1 - 6149,64 грн. та Специфікацією № 2 - 13 345,70 грн.);

- 91800,79 грн. штрафу (у т.ч. Специфікацією №1 - 28950,05 грн. та Специфікацією № 2 - 62850,74 грн.);

- 22467,65 грн. 30% річних (у т.ч. Специфікацією №1 - 7087,23 грн. та Специфікацією № 2 - 15380,42 грн.).

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки № 19/04-2 від 19.04.2024 в частині здійснення відповідачем повної та своєчасної оплати за товар у встановлені договором строки.

Також до стягнення з відповідачів заявлені судові витрати в сумі 5387,36 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 07.01.2025 об 11:20.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.01.2025 у справі № 922/4372/24 відкладено підготовче засідання на 28.01.2025 о 10:40.

27.01.2025 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи (вх. №2247), яку досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/4372/24 до судового розгляду по суті на 18.02.2025 о 10:40

Позивач в судове засідання 18.02.2025 не з`явився, проте 18.02.2025 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи (вх. №4326)

Відповідач в судове засідання 18.02.2025 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення кореспонденції уповноваженому представнику відповідача 05.02.2025.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частиною 1, 3 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, враховуючи сплив процесуального строку, встановленого для розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Матеріалами справи установлено, що 19.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гроу Сідс" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агробояр" (покупець) було укладено Договір поставки № 19/04-2 (далі - Договір), відповідно до умов пункту 1.1. якого, у строки, передбачені цим Договором, постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар (насіння сільськогосподарських культур, та/або засоби захисту рослин, та/або мінеральні добрива та/або інший товар, погоджений сторонами у специфікаціях до даного договору), визначений Сторонами у специфікаціях до даного Договору (товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість на умовах, передбачених цим Договором (Специфікаціями до нього).

Так, відповідно до умов вищевказаного Договору, постачальник взяв на себе зобов`язання передати у власність покупцю товар, погоджений сторонами у Специфікації № 1 до Договору, а саме:

- Hotyn DB, насіння кукурудзи у кількості 20 міш. загальною вартістю 36 000,06 грн. з ПДВ,

- ТАНОС, насіння гібриду соняшника у кількості 11 шт загальною вартістю 60 500,11 грн. з ПДВ,

Всього Товару на загальну суму 96500,17 грн. з ПДВ, що станом на момент укладання Договору становило еквівалент 2249,42 Євро.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначив про те, що свої зобов`язання за Специфікацією № 1 до Договору позивачем було виконано належним чином, зокрема постачальником було поставлено обумовлений сторонами товар, про що були оформлені відповідні видаткові накладні.

Відповідно до п. 2 Специфікації № 1 до Договору Сторони визначили та погодили наступні порядок та строк оплати Товару:

- 19 300,03 грн. оплачується покупцем в строк до 30 травня 2024 року

- 77 200,14 грн. оплачується покупцем в строк до 30 вересня 2024 року.

Проте відповідач свої зобов`язання щодо здійснення оплати за товар не виконав, грошові кошти за товар позивачу не сплатив.

Крім того, за умовами Договору у постачальника є зобов`язання передати покупцю товар, погоджений сторонами у Специфікації № 2 до Договору, а саме:

- Growstim Мікродобриво у кількості 100 л загальною вартістю 40 000,80 грн. з ПДВ,

- Фертекс Зернові у кількості 50 кг загальною вартістю 40 000,20 грн. з ПДВ,

Rougevert Zn + у кількості 120 л загальною вартістю 42 000,48 грн. з ПДВ,

- Rougevert B Extract у кількості 250 л загальною вартістю 87 501,00 грн. з ПДВ,

Всього Товарів на загальну суму 209502,48 грн. з ПДВ, що станом на момент укладання Договору становило еквівалент 4883,51 Євро.

Позивачем у позові зазначено, що свої зобов`язання за Специфікацією № 2 за Договором постачальник виконав належним чином, зокрема поставив обумовлений сторонами товар, про що була оформлена відповідна видаткова накладна.

Відповідно до п. 2 Специфікації № 2 до Договору Сторони визначили та погодили наступні порядок та строк оплати Товару:

- 41841,00 грн. оплачується Покупцем в строк до 30.05.2024 року

- 167661,48 грн. оплачується Покупцем в строк до 30.09.2024 року.

Однак, свої зобов`язання щодо здійснення оплати за товар відповідач не виконав, грошові кошти за товар позивачу не сплатив.

Відповідно до умов пункту 5.6. Договору сторони погодили, що у зв`язку із тим, що товар буде оплачуватися Покупцем не в момент укладення Договору та підписання Специфікації, то всі платежі, що передбачені Договором, підлягають індексації, а Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику проіндексовані суми відповідних платежів у строки, встановлені Договором.

Згідно з п. 5.7. Договору у випадку, коли курс долара США до гривні, що встановлений АТ «Таскомбанк» для операцій з продажу долара США, на день проведення розрахунків є нижчим до курсу долара США до гривні, що встановлений АТ «Таскомбанк» для операцій з продажу долара США на дату підписання Договору, Специфікації та/або відвантаження Товару, Покупець для оплати зобов`язується використовувати курс долара США до гривні, що встановлений АТ «Таскомбанк» для операцій з продажу долара США на дату підписання даного Договору та Специфікації.

Відповідно до п. 5.8. Договору, зокрема, у тому випадку, коли курс іноземної валюти (долара США) до гривні, що встановлений АТ «Таскомбанк» для операцій з продажу даної іноземної валюти, на день проведення розрахунків є вищим за такий курс на день укладення Договору, Сторони для визначення належної до сплати суми вартості Товару використовують наступну формулу:

S = (A2/A1) * В, де:

S- Ціна на момент оплати;

В - Ціна на момент підписання;

А1 - курс долара США до гривні, що встановлений АТ «ТАСКОМБАНК» для операцій з продажу долара США на день підписання Договору/Специфікації;

А2- курс долара США до гривні, що встановлений АТ «ТАСКОМБАНК» для операцій з продажу долара США на день перерахування грошових коштів згідно вказаних валютних змін.

П. 5.10. Договору передбачено, що на дату здійснення платежу за Договором Покупець самостійно, без пред`явлення йому рахунку із збоку Постачальника, проводить його індексацію у вищевстановленому порядку та перераховує Постачальнику проіндексовану суму платежу. Якщо до дати здійснення платежу за Договором Покупець перераховував Постачальнику гроші в оплату Товару, то на дату здійснення платежу за Договором Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику різницю між вже перерахованими сумами і проіндексованою сумою платежу.

Відповідно до п. 5.11. Договору при зверненні постачальника до суду з позовною заявою про стягнення з покупця заборгованості за цим Договором, суми прострочених і несплачених покупцем платежів індексуються у вищевказаному порядку, але показник А2 для них визначається станом на дату складання позовної заяви постачальником про стягнення із покупця заборгованості за цим Договором. Проіндексована сума прострочених і несплачених покупцем платежів не може бути меншою від проіндексованої суми таких платежів на дату їх здійснення за Договором. Якщо показник А2 під час розгляду справи в суді зменшується, то перерахунок суми індексації ціни товару не проводиться. Якщо показник А2 під час розгляду справи в суді збільшується порівняно із таким показником на дату складання позовної заяви, то постачальник має право провести перерахунок суми індексації ціни товару на день подання заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до п. 5.13 Договору якщо в Специфікації замість курсу гривні до долару США буде вказаний курс гривні до Євро , то Сторони у всіх умовах Договору для цієї Специфікації замість доларів США застосовують Євро на тих самих умовах, що вказані в Договорі.

Також, відповідно до п. 7.4. Договору передбачено, що у разі порушення покупцем строків перерахування платежів, передбачених цим Договором, покупець на першу письмову вимогу постачальника сплачує постачальнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неперерахованої у строк суми за кожен день прострочення, а у разі, якщо прострочення складає понад 10 календарних днів, покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 30% від загальної суми Договору, визначеної в порядку п. 3.2. Договору.

Відповідно до п. 7.8. Договору у разі невиконання чи неналежного виконання покупцем грошових зобов`язань щодо оплати вартості товару, покупець, відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, сплачує на користь постачальника тридцять процентів річних, нарахованих на суму заборгованості.

Згідно з умовами пункту 7.9. Договору передбачено наступне: відповідно до ст. 259 ЦК України, сторони домовились про те, що стосовно вимог по оплаті вартості товару, а також вимог, пов`язаних з несвоєчасною оплатою товару (штрафних санкцій), застосовується збільшений строк позовної давності у п`ять років. Крім цього, сторони відповідно до частини шостої ст. 232 ГК України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання за даним Договором, здійснюється без обмеження строку.

Таким чином, позивачем у позові зазначено про те, що невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати товару згідно умов Договору є підставою для застосування до останнього санкцій, передбачених Договором та чинним законодавством України, з урахуванням яких заборгованість станом на 04.12.2024 становить:

- основний борг (з урахуванням індексації на курсову різницю згідно розділу 5 Договору) - 315182,73 грн. (у т.ч. Специфікацією № 1 - 99395,18 грн. та Специфікацією № 2 - 215787,55 грн.);

- пеня (п. 7.4. Договору) - 19495,34 грн. (у т.ч. Специфікацією № 1 - 6 149,64 грн. та Специфікацією № 2 - 13345,70 грн.);

- штраф (п. 7.4. Договору) - 91 800,79 грн. (у т.ч. Специфікацією № 1 - 28 950,05 грн. та Специфікацією № 2 - 62850,74 грн.);

- 30% річних (п. 7.8. Договору) - 22467,65 грн. (у т.ч. Специфікацією № 1 - 7 087,23 грн. та Специфікацією № 2 - 15380,42 грн.),

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Свої зобов`язання за Специфікацією № 1 до Договору позивачем було виконано належним чином, зокрема постачальником було поставлено обумовлений сторонами товар, про що були оформлені відповідні видаткові накладні.

Відповідно до п. 2 Специфікації № 1 до Договору Сторони визначили та погодили наступні порядок та строк оплати Товару:

- 19 300,03 грн. оплачується покупцем в строк до 30 травня 2024 року

- 77 200,14 грн. оплачується покупцем в строк до 30 вересня 2024 року.

Проте відповідач свої зобов`язання щодо здійснення оплати за товар не виконав, грошові кошти за товар позивачу не сплатив.

Крім того, за умовами Договору у постачальника є зобов`язання передати покупцю товар, погоджений сторонами у Специфікації № 2 до Договору, а саме:

- Growstim Мікродобриво у кількості 100 л загальною вартістю 40 000,80 грн. з ПДВ,

- Фертекс Зернові у кількості 50 кг загальною вартістю 40 000,20 грн. з ПДВ,

Rougevert Zn + у кількості 120 л загальною вартістю 42 000,48 грн. з ПДВ,

- Rougevert B Extract у кількості 250 л загальною вартістю 87 501,00 грн. з ПДВ,

Всього Товарів на загальну суму 209502,48 грн. з ПДВ, що станом на момент укладання Договору становило еквівалент 4883,51 Євро.

Позивачем у позові зазначено, що свої зобов`язання за Специфікацією № 2 за Договором постачальник виконав належним чином, зокрема поставив обумовлений сторонами товар, про що була оформлена відповідна видаткова накладна.

Відповідно до п. 2 Специфікації № 2 до Договору Сторони визначили та погодили наступні порядок та строк оплати Товару:

- 41841,00 грн. оплачується Покупцем в строк до 30.05.2024 року

- 167661,48 грн. оплачується Покупцем в строк до 30.09.2024 року.

Однак, свої зобов`язання щодо здійснення оплати за товар відповідач не виконав, грошові кошти за товар позивачу не сплатив.

Відповідно до умов пункту 5.6. Договору сторони погодили, що у зв`язку із тим, що товар буде оплачуватися Покупцем не в момент укладення Договору та підписання Специфікації, то всі платежі, що передбачені Договором, підлягають індексації, а Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику проіндексовані суми відповідних платежів у строки, встановлені Договором.

Згідно з п. 5.7. Договору у випадку, коли курс долара США до гривні, що встановлений АТ «Таскомбанк» для операцій з продажу долара США, на день проведення розрахунків є нижчим до курсу долара США до гривні, що встановлений АТ «Таскомбанк» для операцій з продажу долара США на дату підписання Договору, Специфікації та/або відвантаження Товару, Покупець для оплати зобов`язується використовувати курс долара США до гривні, що встановлений АТ «Таскомбанк» для операцій з продажу долара США на дату підписання даного Договору та Специфікації.

Відповідно до п. 5.8. Договору, зокрема, у тому випадку, коли курс іноземної валюти (долара США) до гривні, що встановлений АТ «Таскомбанк» для операцій з продажу даної іноземної валюти, на день проведення розрахунків є вищим за такий курс на день укладення Договору, Сторони для визначення належної до сплати суми вартості Товару використовують наступну формулу:

S = (A2/A1) * В, де:

S- Ціна на момент оплати;

В - Ціна на момент підписання;

А1 - курс долара США до гривні, що встановлений АТ «ТАСКОМБАНК» для операцій з продажу долара США на день підписання Договору/Специфікації;

А2- курс долара США до гривні, що встановлений АТ «ТАСКОМБАНК» для операцій з продажу долара США на день перерахування грошових коштів згідно вказаних валютних змін.

П. 5.10. Договору передбачено, що на дату здійснення платежу за Договором Покупець самостійно, без пред`явлення йому рахунку із збоку Постачальника, проводить його індексацію у вищевстановленому порядку та перераховує Постачальнику проіндексовану суму платежу. Якщо до дати здійснення платежу за Договором Покупець перераховував Постачальнику гроші в оплату Товару, то на дату здійснення платежу за Договором Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику різницю між вже перерахованими сумами і проіндексованою сумою платежу.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного та Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Крім того, відповідно до п. 187.1. ст. 187 ПК України (правило першої події) датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

За правилом першої події за результатами відвантаження Відповідачу товару Позивач виписав та подав на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних відповідну податкову накладну, яка була зареєстрована (копії додаються).

Отже, Відповідач отримував податковий кредит, який мав відображати у податкових деклараціях з податку на додану вартість, у тому числі здійснюючи розшифровку податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів. Зазначене свідчить про те, що Відповідач визнав факт отримання ним товару за договором, стягнення заборгованості за яким є предметом позову у даній справі.

Згідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст. 193 ГК України, господарське зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, враховуючи розрахунки позивача, відсутність доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин, суд вважає позовні вимоги в частині заявленої до стягнення 315182,73 грн. заборгованості за Договором поставки № 19/04-2 від 19.04.2024 з урахуванням індексації на курсову різницю (у т.ч. Специфікацією № 1 - 99395,18 грн. та Специфікацією № 2 - 215787,55 грн. обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено до стягнення 19495,34 грн. пені (у т.ч. Специфікацією № 1 - 6149,64 грн. та Специфікацією № 2 - 13 345,70 грн.); 91800,79 грн. штрафу (у т.ч. Специфікацією №1 - 28950,05 грн. та Специфікацією № 2 - 62850,74 грн.) та 22467,65 грн. 30% річних (у т.ч. Специфікацією №1 - 7087,23 грн. та Специфікацією № 2 - 15380,42 грн.), про що суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Також, згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно кваліфікуючими ознаками штрафу є: а) можливість встановлення за майже будь-яке порушення зобов`язання: невиконання або неналежне виконання (порушення умов про кількість, якість товарів, робіт (послуг), виконання зобов`язання неналежним способом тощо); б) обчислення у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

У відповідності до ч. 4 ст. 213 Господарського кодексу України штраф, як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, пеня і штраф є різновидами неустойки.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Станом на день подачі позовної заяви Відповідач не розрахувався за товар.

Відповідно до п. 7.4. Договору передбачено, що у разі порушення покупцем строків перерахування платежів, передбачених цим Договором, покупець на першу письмову вимогу постачальника сплачує постачальнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неперерахованої у строк суми за кожен день прострочення, а у разі, якщо прострочення складає понад 10 календарних днів, покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 30% від загальної суми Договору, визначеної в порядку п. 3.2. Договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.8. Договору у разі невиконання чи неналежного виконання покупцем грошових зобов`язань щодо оплати вартості товару, покупець, відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, сплачує на користь постачальника тридцять процентів річних, нарахованих на суму заборгованості.

Згідно з умовами пункту 7.9. Договору передбачено наступне: відповідно до ст. 259 ЦК України, сторони домовились про те, що стосовно вимог по оплаті вартості товару, а також вимог, пов`язаних з несвоєчасною оплатою товару (штрафних санкцій), застосовується збільшений строк позовної давності у п`ять років. Крім цього, сторони відповідно до частини шостої ст. 232 ГК України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання за даним Договором, здійснюється без обмеження строку.

Таким чином, позивачем у позові зазначено про те, що невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати товару згідно умов Договору є підставою для застосування до останнього санкцій, передбачених Договором та чинним законодавством України, з урахуванням наданих позивачем розрахунків, пеня становить 19495,34 грн. (у т.ч. Специфікацією № 1 - 6 149,64 грн. та Специфікацією № 2 - 13345,70 грн.); штраф становить 91 800,79 грн. (у т.ч. Специфікацією № 1 - 28 950,05 грн. та Специфікацією № 2 - 62850,74 грн.) та 30% річних становить 22467,65 грн. (у т.ч. Специфікацією № 1 - 7 087,23 грн. та Специфікацією № 2 - 15380,42 грн.),

Перевіривши правильність нарахування пені, штрафу та 30 % річних суд дійшов висновку, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства України, здійснені позивачем арифметично вірно, тому позовні вимоги в частині стягнення 19495,34 грн. пені (у т.ч. Специфікацією № 1 - 6149,64 грн. та Специфікацією № 2 - 13 345,70 грн.); 91800,79 грн. штрафу (у т.ч. Специфікацією №1 - 28950,05 грн. та Специфікацією № 2 - 62850,74 грн.) та 22467,65 грн. 30% річних (у т.ч. Специфікацією №1 - 7087,23 грн. та Специфікацією № 2 - 15380,42 грн.) підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 5387,36 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 120, 123, 129, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробояр" (63232, Харківська обл., с. Станичне(З), вул. Станичанський шлях, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гроу Сідс" (21010, м. Вінниця, вул. Івана Богуна, буд. 2, офіс 304, ) - 448946,51 грн. заборгованості за Договором поставки № 19/04-2 від 19.04.2024; 19495,34 грн. пені; 91800,79 грн. штрафу; 22467,65 грн. 30% річних та 5387,36 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення буде складено на протязі 10 днів з моменту проголошення його вступної та резолютивної частин.

Повне рішення складено "28" лютого 2025 р.

Суддя Є.М. Жиляєв