ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року Справа № 915/1489/20(487/7204/20)

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,

представники учасників справи: не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №915/1489/20(487/7204/20)за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача-1: Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області,

відповідача-2: Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України,

про: відшкодування збитків у розмірі 60397,64 грн. Згідно заяви від 11.05.2021 про збільшення позовних вимог: відшкодування збитків у розмірі 108390,0 грн.

Справа розглядається у межах справи №915/1489/20 про банкрутство Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, в якій

боржник: Дочірнє підприємство Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України,

розпорядник майна: арбітражний керуючий Зайцев Дмитро Сергійович,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовною заявою до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області та Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України про стягнення 60397,64 грн матеріального збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 2020,0 грн витрат з визначення вартості матеріального збитку, 1850,0 грн витрат на евакуацію автомобіля.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 04.12.2020 вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №487/7204/20.

11.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області та Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України 108390,0 грн матеріального збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 2020,0 грн витрат з визначення вартості матеріального збитку, 1850,0 грн витрат на евакуацію автомобіля.

У провадженні Господарського суду Миколаївської області знаходиться справа №915/1489/20 про банкрутство Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.08.2023 цивільну справу №487/7204/20 передано до Господарського суду Миколаївської області у провадженні якого знаходиться справа №915/1489/20 про банкрутство ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2023 (суддя Давченко Т.М.) позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду в межах провадження у справі №915/1489/20 про банкрутство ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», присвоєно справі номер 915/1489/20(487/7204/20). Відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження. Призначено підготовче засідання на 07.11.2023.

У зв`язку із задоволенням заяви про самовідвід судді Давченко Т.М. від розгляду справи №915/1489/20 про банкрутство ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» згідно розпоряджень керівника апарату Господарського суду Миколаївської області №100 та №101 від 09.08.2024 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №915/1489/20.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2024 головуючим у справі №915/1489/20 визначено суддю Мавродієву М.В.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.08.2024 справу №915/1489/20(487/7204/20) передано головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 14.08.2024 справу №915/1489/20(487/7204/20) прийнято до свого провадження головуючим суддею Мавродієвою М.В. для розгляду в межах справи №915/1489/20 про банкрутство ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Розгляд справи постановлено почати спочатку. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 17.10.2024.

Відповідач-1 стверджує, що Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області не є належним відповідачем в даній справі, та, відповідно, відсутні правові підстави для стягнення з неї шкоди, завданої ДТП за участю позивача, оскільки Службою вжито відповідно до установчих документів та у межах компетенції всіх залежних від неї заходів, спрямованих на організацію утримання ділянки автомобільної дороги загального користування державного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на Таганрог), а саме: своєчасно проведено процедуру публічних торгів на закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг; укладено з відповідачем-2 договір №1-Б від 04.03.2019, на підставі та у відповідності до умов якого відповідачу-2 передано в експлуатаційне утримання автомобільну дорогу М-14, зобов`язано відповідача-2 забезпечити належне експлуатаційне утримання і безпеку руху на них та зобов`язано відповідача-2 відшкодувати шкоду, завданої ДТП, пов`язаної з неналежним експлуатаційним утриманням вказаних автомобільних доріг; надано відповідачу-2 завдання на ліквідацію аварійної ямковості та встановлення попереджувальних дорожніх знаків на автомобільній дорозі М-14.

Відповідач-1 вважає, що вина Служби у ДТП, яка сталася за участю позивача відсутня, оскільки Службою вжито всіх залежних від неї заходів, спрямованих на належну організацію експлуатаційного утримання покриття проїзної частини автомобільної дороги загального користування державного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на Таганрог), а відповідач-2 взяв на себе зобов`язання забезпечити належне експлуатаційне утримання вказаних автомобільних доріг, безпеку руху на них та обов`язок компенсувати власникам транспортних засобів завдані ДТП витрати. Сам по собі факт перебування на балансі Служби автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області не може слугувати безумовною підставою для притягнення Служби до відповідальності;

Відповідач-1 вважає, що належним відповідачем по даній справі є саме відповідач-2, компетенція якого визначена умовами договору №1-Б від 04.03.2019 на експлуатаційне утримання автомобільних доріг, який в повному обсязі узгоджується з нормами чинного законодавства.

Відповідач-2 заперечує проти задоволення вимог позивача посилаючись на наступне:

- позивачем не доведено, що дії/бездіяльність саме відповідача-2 стали причиною завдання йому матеріальної шкоди;

- надані позивачем схема з місця ДТП, висновок експертного дослідження №249 від 07.11.2019, копії товарних чеків від 12.10.2019 та від 26.09.2019, акт виконаних робіт від 18.10.2019 не є належними, достовірними та достатніми доказами завдання майнової шкоди позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11.10.2019, саме з вини відповідача-2.

17.10.2024 судом відкладено підготовче засідання на 15.11.2024 за відповідним клопотанням відповідача-2 та у зв`язку з неявкою учасників справи.

Ухвалою суду від 15.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.12.2024.

Ухвалою суду від 09.12.2024 відповідачу-2 відмовлено в задоволенні заяви вх.№15467/24 від 09.12.2024 про залишення позову без розгляду у справі.

09.12.2024 та 17.01.2025 судом відкладався розгляд справи відповідно на 17.01.2025 та 26.02.2025.

Учасники справи явку повноважних представників у судове засідання 26.02.2025 не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач в письмовій заяві від 24.02.2025 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі.

Інші учасники причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Судом також враховано, що явка представників учасників справи не визнавалась судом обов`язковою.

У судовому засіданні 26.02.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

У судовому засіданні 26.02.2025 суд підписав вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Щодо тривалості судового провадження, суд, з урахуванням критеріїв розумності, які вироблені Європейським судом з прав людини вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. У частині 1 статті 6 Конвенції закріплено елементи права на судовий захист, серед яких є розумний строк розгляду справи, який вважається окремим елементом доступності правосуддя.

Європейський суд з прав людини (надалі ЄСПЛ), правовою основою функціонування та діяльності якого є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, опрацював критерії, які дозволяють зробити висновки про розумність розгляду конкретної справи. Зокрема, у п.47 рішення у справі «Бараона проти Португалії» 1987 року Суд відзначив: «Розумність тривалості розгляду повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформульованих у практиці Суду, зокрема, комплексності справи, поведінки заявника і відповідних державних органів». Критерій комплексності справи означає оцінювання складності справи з урахуванням обставин і фактів, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть за собою певні юридичні наслідки. Вона може бути пов`язана як із питаннями факту, так і з правовими аспектами: характером фактів, які необхідно встановити; кількістю питань, які розглядаються в межах справи; віддаленістю, з точки зору простору та часу, між подіями та фактами, що розглядаються, та процесом судочинства; кількістю свідків та інших проблем, пов`язаних зі збором доказів; міжнародними факторами; приєднанням справи до інших, а також вступом у процес нових осіб. Крім того, складність справи, а відтак й строк її розгляду, залежать, від складності предмету доказування у справі, без чого неможливо правильно вирішити справу по суті та застосувати норми матеріального права; від обсягу фактів предмета доказування, який може змінюватися у зв`язку зі зміною підстав позову, збільшенням чи зменшенням позовних вимог; від кількості доказів, наданих сторонами».

Слід зазначити, що тривалість розгляду даної справи насамперед пов`язана з намаганням суду забезпечити процесуальні права відповідача на участь у розгляді справи, шляхом направлення письмової кореспонденції та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про час та місце розгляду справи, що зумовило неодноразові відкладення справи.

Також ЄСПЛ зазначає, що тривалість строку розгляду справи може бути пов`язана з перевантаженням судової системи, що, в свою чергу, може бути викликано певними надзвичайними ситуаціями.

З початку військової агресії російської федерації проти України активні бойові дії ведуться на території Миколаївської області та міста Миколаєва. Зважаючи на воєнний стан в Україні, тривалі повітряні тривоги і планові, аварійні та екстрені відключення електроенергії по місту Миколаєву, Господарський суд Миколаївської області, працюючи з обмеженнями у здійсненні правосуддя, не мав об`єктивної можливості для повноцінного розгляду справи №915/1489/20(487/7204/20), в межах строку передбаченого Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно, справа розглянута судом в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та вирішення справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.10.2019 о 20:00 позивач, керуючи автомобілем Tesla Model S P85 державний номер НОМЕР_1 по автодорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» на 174 км 100 м, здійснив наїзд на перешкоду у вигляді вибоїни, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, що підтверджується схемою місця ДТП.

Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 28.02.2020 у справі №487/9101/19, яка набрала законної сили 10.03.2020, встановлено, що 06.12.2019 відносно начальника Служби автомобільних доріг в Миколаївській області ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення №БД280674 за ч.4 ст.140 КУпАП, відповідно до якого наявність на дорожньому покритті вибоїни (ями) призвела до скоєння ДТП з матеріальними збитками та механічними пошкодженнями транспортного засобу Tesla Model S державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія.

Відповідальною посадовою особою за утриманням вулично-шляхової мережі автомобільної дороги М-14 «Благовіщенськ-Миколаїв» у протоколі визначено начальника Служби автомобільних доріг в Миколаївській області Крістенко А.В.

Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 28.02.2020 у справі №487/9101/19 провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.140 КУпАП було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з тим, що в матеріалах справи була відсутня посадова інструкція та інші докази, які свідчать про покладення на ОСОБА_2 , як на посадову особу, відповідних обов`язків, наслідком порушення яких є настання відповідальності за відповідною частиною ст.140 КУпАП. Фактичні обставини ДТП сторонами не оспорювались.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Загальними підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом ст.1166 Цивільного кодексу України, є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, відповідач повинно довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що автомобільна дорога це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного та зручного руху транспортних засобів.

Згідно ст.10 Закону України «Про автомобільні дороги», органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є зокрема: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області є державною організацією, заснованою на державній власності, яка діє на підставі Положення про Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області (далі - Служба), затвердженого наказом Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України №Н-128 від 31.03.2023 (далі - Положення).

Відповідач-1 вказує, що аналогічні норми містило і Положення про Службу автомобільних доріг у Миколаївській області, затверджене Наказом Державного агентства автомобільних доріг України №250 від 29.07.2019, яке діяло на момент вчинення ДТП.

Положенням про Службу визначено мету її діяльності - організація утримання в належному технічному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та штучних споруд, створення умов для безперервного та безпечного руху транспорту на них, задоволення потреб народного господарства та населення України в удосконаленні і раціональному розвитку дорожньої інфраструктури, що обслуговується.

Пунктом 2.2 Положення визначено, що основним предметом діяльності Служби є виконання функцій замовника робіт та послуг з будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання автомобільних доріг та іншого державного майна.

Служба є державною неприбутковою організацією.

Одержані кошти Служба використовує виключно для фінансування видатків на її утримання, реалізації мети, предмету та напрямів діяльності, визначених положенням (п.4.3 Положення).

Відповідно до п.4.4 Положення, Служба утримується в межах кошторису видатків, затвердженого Державним агентством автомобільних доріг України за рахунок коштів, які не є бюджетними і використовуються виключно на утримання Служби та не можуть використовуватися на відшкодування шкоди, завданої учасникам дорожнього руху внаслідок ДТП.

Служба не є власником чи державним органом управління автомобільними дорогами та не є розпорядником державних коштів на їх ремонт та утримання.

На виконання зазначених норм установчого документу Службою здійснюється комплекс робіт по організації закупівель робіт/послуг з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Миколаївській області в межах виділеного бюджетного фінансування.

За результатами вказаних закупівель Службою укладаються відповідні договори з підрядними організаціями.

При цьому, однією із обов`язкових умов вказаних договорів є визначення відповідальності підрядної організації за забезпечення безпеки руху на ділянках доріг, які передано їй в експлуатаційне утримання.

На виконання покладених на Службу функціональних повноважень 04.03.2019 між відповідачем-1 та відповідачем-2 укладено договір №1-Б (далі Договір №1-Б), предметом якого є експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області.

За Договором №1-Б автомобільні дороги загального користування державного значення в Миколаївській області, технічні засоби організації дорожнього руху, інженерні споруди та придорожні насадження на них передано в експлуатаційне утримання відповідача-2 у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про дорожній рух» та Додатку 2 до цього договору.

Відповідач-2 прийняв від відповідача-1 в експлуатаційне утримання автомобільну дорогу загального користування державного значення М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на Таганрог), км 142+827 км 177+531 (далі автомобільна дорога М-14) (п.1.3 Договору №1-Б).

Відповідач-2 зобов`язався на свій ризик власними та/або залученими силами і засобами надати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області, у тому числі автомобільної дороги М-14 відповідно до діючих державних норм та стандартів (п.п.1.1, п.1.2 Договору №1-Б).

Відповідач-2 зобов`язався забезпечити виконання робіт в порядку та строки, встановлені Договором №1-Б (п.п.5.1.1 Договору №1-Б); забезпечити виконання робіт, якість яких відповідає умовам, установленим Договором та нормативними актами (п.п.5.1.2 Договору №1-Б); виконувати роботи в порядку, встановленому Договором згідно з діючими нормативними документами, забезпечувати безперервний безпечний рух транспорту, цілісність дороги (абз.а п.п.5.1.3 Договору №1-Б); якісно та своєчасно виконувати роботи відповідно до вимог нормативних актів, виконання яких є обов`язковим (абз.б п.п.5.1.3 Договору №1-Б); інформувати Службу про всі випадки виявлення недоліків в експлуатаційному утриманні покриття автодоріг, які впливають на безпеку дорожнього руху та потребують першочергового усунення (абз.в п.п.5.1.3 Договору №1-Б); вживати невідкладно заходи для відновлення безпечних умов для пересування руху транспортних засобів та пішоходів відповідно до вимог нормативних актів у разі виникнення умов, що створюють загрозу безпеці їх руху (абз.д п.п.5.1.3 Договору №1-Б); взяв на себе зобов`язання з врегулювання спорів пов`язаних з ДТП, розгляд справ у судових органах, відшкодування завданих збитків та інших витрат, пов`язаних із врегулюванням таких спорів (абз.ж п.п.5.1.3 Договору №1-Б); взяв на себе на період дії Договору та протягом гарантійного строку експлуатації повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху та відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної (в т.ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання (п.1.4 Договору №1-Б); взяв на себе зобов`язання у разі виявлення надзвичайних або аварійних ситуацій, будь-яких відхилень від вимог стандартів, норм і правил, які діють у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху негайно встановити необхідні технічні засоби організації дорожнього руху відповідно до діючих нормативів (п.1.6 Договору №1-Б); взяв на себе відповідальність за незабезпечення безпеки руху згідно діючих нормативів при виконанні робіт, якщо ці порушення виникли з його вини та/або призвели до дорожньо-транспортної пригоди (п.п.18.2.1 Договору №1-Б).

Отже, автомобільна дорога, на якій сталося ДТП, знаходиться на балансі у відповідача-1, підрядником по виконанню ремонтних доріг є відповідач-2.

Відповідачем-1 в межах дії Договору №1-Б надавалися відповідачу-2 завдання №14/03-19 від 03.01.2019, №98/03-10 від 16.01.2019, №270/04-19 від 06.02.2019, №790/03-19 від 12.04.2019, №1180/03-19 від 04.06.2019, №1299/03-19 від 18.06.2019, №1780/03-19 від 23.08.2019 та №1798/03-17 від 27.08.2019 на ліквідацію аварійної ямковості, встановлення попереджувальних дорожніх знаків про небезпеку та виконання інших робіт з експлуатаційного утримання автомобільної дороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» (на Таганрог).

Частиною 3 ст.14, ч.1 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно ст.9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху, забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях, термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах, своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху та їх усунення а у разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними направляючими засобами: організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

У пункті 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року за №198 встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотримання норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що протиправна поведінка мала місце з боку

відповідача-2, оскільки його бездіяльністю по усуненню аварійності та відновленню безпечних умов для руху транспортних засобів, зокрема, на місці ДТП (встановлення необхідних технічних засобів організації дорожнього руху та усунення вибоїни), призвела до шкідливого результату у вигляді ДТП за участю позивача, за результатами якої останньому завдано матеріальної шкоди.

Подібних правових висновків дійшов і Верховний Суд в постановах від 11.11.2020 у справі №127/18036/15-ц, від 23.09.2020 у справі №569/18043/17, від 16.10.2019 у справі №711/1803/17, від 02.09.2019 у справі №369/4095/16-ц, від 22.07.2019 у справі №137/1428/16-ц, від 15.04.2019 у справі № 924/133/18, від 13.02.2019 у справі №0508/1310/2012.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідач-2 не спростував вимоги та доводи позивача, та не надав суду відповідні докази, які свідчили б про відсутність його вини у заподіянні шкоди майну позивача внаслідок ДТП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що завдані позивачу збитки повинні бути відшкодовані відповідачем-2, а звернення позивачем з позовними вимогами до відповідача-1 є безпідставним в силу того, що експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області, в силу укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2 Договору №1-Б від 04.03.2019, покладено саме на відповідача-2, і останній прийняв від відповідача-1 в експлуатаційне утримання автомобільну дорогу загального користування державного значення М-14, на якій сталось ДТП.

Що стосується шкідливого результату протиправної поведінки, тобто наявності самої шкоди, то судом взято до уваги, що при заподіянні майнової шкоди транспортному засобу, розрахунок матеріального збитку проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092.

Відповідно до п.8.3 вищевказаної Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини ВТВ.

Відповідно до Висновку експертного дослідження №249 від 07.11.2019 по визначенню матеріального збитку завданого власнику автомобіля Tesla Model S P85 державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження станом на 11.10.2019, розмір майнової шкоди визначено у сумі 60397,64 грн (т.1 а.с.9-21).

Суд також приймає в якості доказів понесених позивачем витрат в сумі 1850,0 грн на евакуацію автомобіля акт виконаних робіт від 18.10.2019 та товарний чек №3 від 18.10.2019 (т.1 а.с.151, 152), оскільки ці докази підтверджують факт транспортування ФОП Кедровським Б.А. пошкодженого автомобіля Tesla Model S НОМЕР_2 (державний номер НОМЕР_1 ) з місця ДТП (з траси М-14 174 км 100 м) до міста Херсон, Миколаївське шосе 4 км, а також докази понесення позивачем витрати на проведення експертизи у сумі 2020,0 грн (т.1 а.с.35).

Що стосується наданих позивачем копій товарних чеків від 12.10.2019 та 26.10.2019 (т.1 а.с.153), в якості доказів понесених ним витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу, то з наданих документів не вбачається, що кошти сплачені за ними були витрачені на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля Tesla Model S P85 (державний номер НОМЕР_1 ), який належить позивачу, а також, що платник за цими чеками є саме позивач.

Відповідно, вказані докази не можуть бути взяті судом до уваги як належні докази понесення позивачем витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу.

Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування завданої позивачу майнової шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача-2 на користь позивача підлягає стягненню 60397,64 грн матеріального збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 2020,0 грн витрат з визначення вартості матеріального збитку, 1850,0 грн витрат на евакуацію автомобіля.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача-2.

Керуючись ч.2 ст.7 КУзПБ, ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 60397,64 грн матеріального збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 2020,0 грн витрат з визначення вартості матеріального збитку, 1850,0 грн витрат на евакуацію автомобіля, 840,80 грн судового збору.

3. В решті позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 10.03.2025.

Суддя М.В.Мавродієва