У Х В А Л А

03 березня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/1293/23
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., при секретарі Ткачовій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Бокач Любові Петрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про заміну стягувача, у справі

за позовом: Фізичної особипідприємця Бокача Андрія Федоровича,

АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

до Дочірнього підприємства ЧПК-Трейд-01 Відкритого акціонерного товариства Чернігівський плодоовочевий комбінат,

вул. Інструментальна, 5, м. Чернігів,14037, ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю М-Лайт,

вул. 1-ї Танкової Бригади, 28, м. Чернігів, 14034, ,

про стягнення 360 000 грн 00 коп.

за участю представників учасників:

представник заявника: Ступак С.О., представник третьої особи: Мисник В.С., представник боржника: Буряк П.С.

Обставини справи:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 30.11.2023 у справі № 927/1293/23 (суддя Шморгун В.В.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024, ухвалено позов задовольнити повністю, стягнуто з Дочірнього підприємства ЧПК-Трейд-01 Відкритого акціонерного товариства Чернігівський плодоовочевий комбінат на користь фізичної особипідприємця Бокача Андрія Федоровича кошти у розмірі 360 000,00 грн та 5 400,00 грн витрат зі сплати судового збору.

18.09.2024 на примусове виконання рішення суду був виданий наказ.

Додатковим рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2023 у справі № 927/1293/23 (суддя Шморгун В.В.) стягнуто з Дочірнього підприємства ЧПК-Трейд-01 Відкритого акціонерного товариства Чернігівський плодоовочевий комбінат на користь фізичної особи-підприємця Бокача Андрія Федоровича 16 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

05.01.2024 на примусове виконання додаткового рішення суду був виданий наказ.

18.02.2025 через систему Електронний суд до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Бокач Любові Петрівни про заміну стягувача, в якій остання просить замінити сторону, а саме стягувача фізичну особу-підприємця Бокача Андрія Федоровича на ОСОБА_1 у справі № 927/1293/23 про стягнення з Дочірнього підприємства ЧПК-Трейд-01 Відкритого акціонерного товариства Чернігівський плодоовочевий комбінат на користь фізичної особи-підприємця Бокача Андрія Федоровича кошти у розмірі 360 000,00 грн, 5400,00 грн витрат зі сплати судового збору та 16 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви визначено суддю Фесюру М.В.

Ухвалою суду від 20.02.25 судом постановлено заяву Бокач Любові Петрівни у справі № 927/1293/23 прийняти до розгляду; розгляд заяви призначити на 03 березня 2025 р. на 09:00. Пунктом 3 зазначеної ухвали судом повідомлено учасників про те, що явка представників учасників судового процесу не є обов`язковою.

Про призначення до розгляду справи, учасники справи, окрім заявника-Бокач Л.П., були повідомлені шляхом надсилання копії ухвали суду до їх електронних кабінетів за допомогою підсистеми "Електронний суд", про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку електронного документу.

Ухвала суду від 20.02.25 була надіслана Бокач Л.П. за зазначеною нею в заяві адресою реєстрації повернулась до суду з відміткою відділення зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 5 ст. 242 ГПК учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, усі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Зазначена норма права кореспондується з положеннями ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Частиною 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

До початку судового засідання від ДП ЧПК-Трейд-01 ВАТ Чернігівський плодоовочевий комбінат надійшов відзив на заяву від 24.02.25 №4/25, який судом з додатком залучено до матеріалів справи та прийнято до розгляду в судовому засіданні.

У судове засідання прибули представники Бокач Л.П., ДП ЧПК-Трейд-01 ВАТ Чернігівський плодоовочевий комбінат та третьої особи ТОВ М-Лайт.

Представник Бокач Л.П. виклав зміст заяви та просив її задовольнити. Представник ДП ЧПК-Трейд-01 ВАТ Чернігівський плодоовочевий комбінат заперечив стосовно заяви, виклавши зміст заперечень та просив відмовити у її задоволенні. Присутні надали пояснення та відповіли на запитання суду.

Зважаючи на те, що неявка учасників справи та заінтересованих осіб не є перешкодою для розгляду заяви, суд вважав за можливим розглянути заяву за відсутності представника стягувача.

Розглянувши у судовому засіданні подану заяву, суд встановив наступне.

Подання заяви Бокач Любов Петрівна обумовлює укладенням 20.01.2025 між нею та фізичною особою-підприємцем Бокачем Андрієм Федоровичем Договору про відступлення прав вимоги за договором позики; укладаючи відповідний договір його сторони керувалися положеннями ст. 512-519 Цивільного кодексу України.

Заперечуючи проти задоволення заяви, представник боржника у поданому відзиві зазначив про наступне:

-посилання Бокач Л.П. на статті 512-519 ЦК України, як на доказ правомірності укладання між ФОП Бокачем А.Ф. та нею 20.01.2025 Договору про відступлення прав вимоги за договором позики та переходу до неї права вимоги погашення заборгованості ДП "ЧПК-Трейд-01", а також на ст.52 ГПК України вказує на те, що суть заяви стосується необхідності залучення її до участі у справі №927/1293/23 як правонаступника позивача у цій справі, тобто ФОП Бокача А.Ф., оскільки справа №927/1293/23 Господарським судом Чернігівської області вже розглянута і в ній не тільки прийняті судові рішення, що набрали законної сили, але й розпочато виконавче провадження, то в розумінні ст.334 ГПК України та ч.5 ст.15 ЗУ "Про виконавче провадження" подібного роду заяви з посиланням на ст.52 ГПК України на стадії виконавчого провадження не передбачені;

-якщо в заяві заінтересованої особи, поданої на стадії виконавчого провадження, не ставиться питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні, то звернення до суду з такими заявами статтею 334 ГПК України та ч.5 ст.15 ЗУ "Про виконавче провадження", знову ж таки, не передбачено;

-згідно підпункту 3.1.3 пункту 3.1. Договору від 20.01.2025 Бокач Л.П. має право звертатись до суду лише з заявою про заміну сторони виконавчого провадження;

-з огляду на умови Договору від 20.01.2025, викладені в п.п.3.1.3 п.3.1, ФОП Бокачу А.Ф. необхідно було звернутись до державного або приватного виконавця із заявою про відкриття примусового виконання рішень Господарського суду Чернігівської області від 30.11.2023 та від 05.12.2023 у справі №927/1293/23, а потім, отримавши статус Сторони у виконавчому провадженні, передавати право Бокач Л.П. звернення до суду із заявою про заміну Сторони у виконавчому провадженні;

-виключно лише за таких умов звернення Бокач Л.П. до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні в повній мірі узгоджувалося б з вимогами ст.334 ГПК України та ч.5 ст.15 ЗУ "Про виконавче провадження";

-укладений між ФОП Бокачем А.Ф. та Бокач Л.П. Договір від 20.01.25 в повній мірі не відповідає законодавству України, а тому не може бути правомірною підставою для переходу прав за зобов`язанням, як це передбачено ст.ст.512-519 ЦК України, в тому числі і прав, пов`язаних з виконанням судових рішень, оскільки до Бокач Л.П. можуть перейти права ФОП Бокача А.Ф. в обсязі і на умовах, що існували саме станом на 20.01.2025, а не станом на час укладання у 2021 році договорів позики, чи прийняття судових рішень від 30.11.2023 та 05.12.23;

-заявниця акцентує увагу суду виключно лише на сумах, передбачених договорами позики, та на сумах, визнаних судовими рішеннями, намагаючись в такий спосіб завести суд в оману та в судовому порядку підтвердити своє право на стягнення з ДП "ЧПК-Трейд-01" неіснуючого боргу, якщо не в сумі 381,4 тис грн, як це передбачено судовими рішеннями, то хоча б в сумі 360 тис грн, як це передбачено договорами позики;

-в момент підписання Договору від 20.01.2025 не передав Бокач Л.П. всі документи, що засвідчують перерахування ДП "ЧПК-Трейд-01" на його розрахунковий рахунок боргу в сумі 316, 4 тис грн (копії платіжних інструкцій та вимоги ФОП Бокача А.Ф. додаються), та, як наслідок, перехід до Бокач Л.П. прав вимагати від цього підприємства сплати боргу в частині, що залишилась не погашеною, а саме 65 тис грн;

-не відповідає Договір від 20.01.2025 і вимогам ч.1 ст.516 ЦК України, яка передбачає: "Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом", тобто, доказом того, що кредитор у зобов`язанні має право без згоди боржника передати свої права новому кредитору, є виключно лише підписаний між ними договір;

-наведені боржником докази невідповідності Договору від 20.01.2025 законодавству України та фактичним обставинам, які існували на час його підписання, прямо вказують на те, що цей Договір не може бути належним доказом переходу всіх тих прав, які в ньому задекларовані, від ФОП Бокача А.Ф. до Бокач Л.П., а тим більше не може бути доказом права звернення Бокач Л.П. до суду із заявою про заміну стягувача з ФОП Бокача А.Ф. на правонаступника ОСОБА_1 , яка, посилаючись на ст.334 ГПК України, у своїй заяві навіть не просить про таку заміну у виконавчому провадженні.

3аперечуючи проти задоволення заяви ОСОБА_1 , боржник також просив суд врахувати, що укладаючи Договір від 20.01.2025, ФОП Бокач А.Ф. навмисне приховав від ОСОБА_1 той факт, що станом на 20.01.2025 існує не тільки борг ДП "ЧПК-Трейд-01" перед ним в сумі 65, 0 тис грн, але і його борг перед цим підприємством в сумі 68, 0 тис грн, що встановлено рішенням Господарського судому Київської області від 03.12.2024 у справі №927/790/24. Намагаючись вирішити проблему взаємного боргу, який існує між ФОП Бокачем А.Ф. та боржником, у своєму листі від 03.02.2025, це підприємство запропонувало Бокач Л.П. як так званому "правонаступнику" ФОП Бокача А.Ф. підписати мирову угоду по взаємному заліку та списанню зустрічних боргових зобов`язань в сумі 65, 0 тис грн. Бокач Л.П. пропозицію ДП "ЧПК-Трейд-01" не прийняла, а звернулась з повторною заявою до суду, за наслідком розгляду якої планує стягнути з ДП "ЧПК-Трейд-01" не те що 65 тис грн, а всі 381, 4 тис грн, передбачених судовим рішенням. Таким чином, вказує боржник, задоволення заяви Бокач Л.П. буде не лише незаконним та несправедливим, але й таким, що не сприятиме виконанню рішення Господарського суду Київської області від 03.12.2024 у справі №927/790/24.

Тобто, в ситуації коли завдяки мировій угоді можна забезпечити виконання судових рішень як Господарського суду Чернігівської області, так і Господарського суду Київської області, ухвала суду про задоволення заяви Бокач Л.П. створить судовий прецедент, яким один господарський суд суттєво ускладнить виконання судового рішення, що набрало законної сили, прийняте господарським судом іншого регіону, оскільки з метою ухилення від погашення боргу ще 22.01.2025 ФОП Бокач А.Ф. припинив свою діяльність в якості фізичної особи-підприємця.

Тому підписання мирової угоди між ДП "ЧПК-Трейд-01" та Бокач Л.П. щодо взаємозаліку боргу в сумі 65, 0 тис грн є найбільш прийнятним на даний час. З огляду на дану пропозицію, боржник просив суд вважати цей відзив також як і заявою про згоду ДП "ЧПК-Трейд-01" на підписання такої мирової угоди з Бокач Л.П. Враховуючи вищенаведене та керуючись правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладену в пунктах 75, 84 постанови від 08.02.2022 у справі №2-7763/10, з яких слідує, що ФОП Бокач А.Ф. з моменту видачі йому виконавчого документу і до відкриття виконавчого провадження набув статусу стягувача, про передачу повноважень якого Бокач Л.П. в Договорі від 20.01.2025 навіть не згадується, боржник просить суд в задоволенні поданої заяви відмовити.

З урахуванням викладених боржником заперечень та матеріалів справи, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи ту обставину, що виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 52 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі № 917/1339/16.

Законодавець не ототожнює "процесуальне правонаступництво" і "заміну сторони виконавчого провадження", оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті Господарського процесуального кодексу України - 52 та 334 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 26 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України. У цьому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 52 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду для вирішення питання можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина 1 статті 513 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства України заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (заміну стягувача у виданому судом наказі до відкриття виконавчого провадження) як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.25 між Фізичною особою-підприємцем Бокач Андрієм Федоровичем (цедент) та ОСОБА_1 (цесіонарій) було укладено договір про відступлення прав вимоги за договором позики. Відповідно до умов даного договору ФОП Бокач А.Ф. відступив ОСОБА_1 в повному обсязі права вимоги (до Боржника - Дочірнього підприємства ЧПК-Трейд-01 Відкритого акціонерного товариства Чернігівський плодоовочевий комбінат), які були йому належні та щодо яких ОСОБА_1 стала кредитором за договорами позики №15/9 від 15.09.21, №22/10 від 10.21.21, №25/10 від 25.10.21, та отримала право звертати до виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.11.23 у справі №927/1293/23 про стягнення з Дочірнього підприємства ЧПК-Трейд-01 Відкритого акціонерного товариства Чернігівський плодоовочевий комбінат 360 000 грн за договорами позики та бути стягувачем під час виконання рашення; право звертати до виконання додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.12.23 у справі №927/1293/23.

Згідно з договором № 394532 про відступлення права вимоги до ТОВ «ДІСІ ЛІНК ОПТ» перейшли всі права, які належали ТОВ «ФЛЕШКОМ» в частині неоплаченої заборгованості за договором поставки та судовими рішеннями у справі № 910/12917/23.

Умовами пункту 3.1. договору сторони передбачили, що цесіонарій має право:

-звертати до виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.11.23 у справі №927/1293/23;

-звертати до виконання додаткового рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.12.23 у справі №927/1293/23;

-звертатися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження;

-вимагати від боржника виконання зобов`язань за договором позики, рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.11.23 у справі №927/1293/23 та додаткового рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.12.23 у справі №927/1293/23 у добровільному порядку.

Суд врахував заперечення боржника стосовно часткового погашення боржником та відсутності заборгованості за рішенням Господарського суду Чернігівської області від 30.11.23 у справі №927/1293/23 у розмірі 316 400 грн станом на момент укладення Договору та зазначає, що питання щодо економічної вигоди Договору про відступлення прав вимоги від 20.01.25 для ОСОБА_1 не можуть бути предметом дослідження судом в рамках вирішення заяви про заміну сторони стягувача його правонаступником, позаяк при вирішенні даної заяви суду слід з`ясувати чи відбувся фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину.

За приписами статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У межах розгляду заяви про заміну стягувача суд аналізує та досліджує договір відступлення права вимоги щодо порядку та обсягу переданих прав вимоги, моменту їх переходу тощо.

Водночас, статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про визнання недійсним укладеного 20.01.25 між Фізичною особою-підприємцем Бокач Андрієм Федоровичем (цедент) та ОСОБА_1 (цесіонарій) договору про відступлення прав вимоги за договором позики та відповідних доказів, щодо звернення із позовом до суду щодо визнання вказаного договору недійсним.

Беручи до уваги умови договору про відступлення прав вимоги за договором позики від 20.01.25, суд дійшов висновку, що відбулась заміна сторони у матеріальних правовідносинах (відбувся перехід права вимоги), а саме відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, що виникло в частині неоплаченої заборгованості за договорами позики, рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.11.23 у справі №927/1293/23 та додаткового рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.12.23 у справі №927/1293/23.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог заявника та заміни стягувача у виконавчому документі у справі №927/1293/23 до відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 52, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1.Заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у справі № 927/1293/23 задовольнити частково.

2.Замінити стягувача Фізичну особупідприємця Бокача Андрія Федоровича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на його правонаступника - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у наказі Господарського суду Чернігівської області від 18.09.24 у справі № 927/1293/23, виданого на підставі рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.11.2023, на суму 43 306 грн.

3.Замінити стягувача Фізичну особупідприємця Бокача Андрія Федоровича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на його правонаступника - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у наказі Господарського суду Чернігівської області від 15.01.24 у справі № 927/1293/23, виданого на підставі додаткового рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.12.23, на суму 16 000 грн.

4.В іншій частині заяви відмовити.

5.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 10.03.25.

Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua

Документи по справі можуть бути направлені на адресу суду: пр-т Миру, 20, м. Чернігів, 14000, та на електронну адресу Господарського суду Чернігівської області: е-mail: ; тел. канцелярії .