ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"04" березня 2025 р. м. Одеса Справа № 916/739/25

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши матеріали за вх. № 760/25 від 27.02.2025

за позовом Виконавчого комітету Вінницької міської ради (21050, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 59; )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНДАЛЛ» (65026, Одеська обл., м. Одеса, вул. Грецька, буд. 44; )

про стягнення 852 930,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Вінницької міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНДАЛЛ» про стягнення 852 930,00 грн, з яких: 342 630,00 грн пені та 510 300,00 грн штрафу.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд виявив наявність підстав для залишення її без руху із наданням позивачу часу для усунення недоліків.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Втім, позовна заява Виконавчого комітету Вінницької міської ради не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

У якості доказів направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу позивач надав опис вкладення, фіскальний чек та список згрупованих поштових відправлень від 20.02.2025.

Розглянувши вищезазначені докази, суд встановив, що позивач, в порушення приписів ч. 1 ст. 172 ГПК України, направив відповідачу не всі копії долучених до позовної заяви документів, а саме не було направлено: 1) докази на підтвердження повноважень (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань); 2) докази сплати судового збору (платіжна інструкція № 146 від 12.02.2025). Крім того, як вбачається з опису вкладення, відповідачу було направлено Договір № 187/08-24, в той час до позовної заяви додано Договір № 218/10-24. Таким чином, позивачу слід направити відповідачу також і Договір № 218/10-24 від 21.10.2024, на порушення умов якого з боку відповідача позивач посилається у позовній заяві.

Крім того, частиною другою статті 164 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частина перша статті 74 ГПК України передбачає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що є реалізацією принципу змагальності сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Частиною другою статті 96 ГПК України визначено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 96 ГПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, в якій учасник справи має право подати електронний доказ, який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (див. висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 910/17662/19, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі № 914/1003/21).

Подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, лише у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу (див. висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 910/17662/19).

Чинним законодавством не визначено порядку засвідчення електронних доказів, зокрема поданих у паперових копіях, ураховуючи також те, що деякі з цих доказів (відео-, звукозаписи) не можуть бути відображені у паперовому виді.

Невизначеність порядку засвідчення електронного документа, поданого у паперовій його копії зумовлює на практиці необхідність урахування учасниками процесу стандартів оформлення документів, визначених національним стандартом як нормативним документом відповідно до статей 1, 23 Закону України "Про стандартизацію" (схожий за змістом підхід застосований у постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 917/1604/21 та від 23.03.2023 у справі № 910/3105/21).

Відповідно до п. 5.26 Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2020", затвердженого наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01.07.2020 N 144, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки "Для копій". Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту "Підпис" на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Так, позивач додав до позовної заяви Звіт про результати проведення процедури закупівлі UA-2024-09-25-006398-а від 21.10.2024 (на 1-му арк.), трекінг відправлень Укрпошти (на 1-му арк.), Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (на 3-х арк.).

Однак надані позивачем копії документів, які є паперовими копіями електронних доказів, всупереч зазначеним вище вимогам законодавства не засвідчені взагалі.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, з урахуванням наявності вищевикладених недоліків, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву (вх. № 760/25 від 27.02.2025) Виконавчого комітету Вінницької міської ради залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення даної ухвали шляхом:

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- надання до суду належним чином засвідчених копій електронних доказів, що додані до позовної заяви;

- надання до суду доказів належного виконання обов`язку, передбаченого частиною першою статті 172 ГПК України, з урахуванням вимог мотивувальної частини даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили 04.03.2025 та відповідно до чинної редакції Господарського процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Волков