ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року Справа № 911/11/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Саврій В.А. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Юзефович Д.О.

за участю представників:

від органу прокуратури: не з`явився

від позивачів: не з`явились

від відповідача: Ліпська - Романченко Г.Д. (адвокат)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги заступника керівника Житомирської обласної прокуратури та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комета" на рішення Господарського суду Житомирської області, ухвалене 05.11.2024 суддею Машевською О.П. у м. Житомир (повний текст рішення складено 14.11.2024) у справі № 911/11/24

за позовом Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу та Богуславської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комета"

про відшкодування збитків, завданих державі внаслідок самовільного користування надрами в сумі 933 741,48 грн

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Житомирської області перебувала позовна заява Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу та Богуславської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комета" з вимогою про відшкодування збитків, завданих державі внаслідок самовільного користування надрами у сумі 933 741,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням ТОВ "ТД Комета" вимог законодавства у сфері надрокористування та самовільним видобутком корисних копалин в період зупинення дії спецдозволу на користування надрами № 818 від 17.03.1997, з 12.12.2008 по 12.01.2022.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, зазначаючи про продовження дії спеціального дозволу № 818 від 17.03.1997 на підставі наказу Державної служби геології та надр України від 17.10.2017 № 445, оприлюдненого на офіційному сайті Державної служби геології та надр України, відповідно до якого дія вказаного дозволу продовжена на 20 років - до 17.03.2037, а тому вважає, що у Товариства з 17.03.1997 до 17.03.2037 було правомірне та законне право надрокористування Богуславським родовищем Мисайлівської ділянки.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 05.11.2024 у справі № 911/11/24 у задоволенні позову прокуратури відмовлено.

Судове рішення мотивоване відсутністю усіх елементів цивільного правопорушення, необхідних для застосування деліктної відповідальності, зокрема, розміру завданих збитків. При цьому, суд виснував, що у спірних правовідносинах вина відповідача є доведеною.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить останнє скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Аргументуючи доводи апеляційної скарги вказує про помилковість висновків суду першої інстанції з огляду на те, що на час проведення розрахунку розміру збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами діяли норми двох методик - Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 29.08.2011 № 303 та частково Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 15.09.2022 № 366. Так, розрахунок збитків здійснено Державною службою геології та надр України 26.10.2023 відповідно до Методики від 29.08.2011 № 303, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.09.2011 за № 1097/19835. При цьому, акт перевірки від 21.01.2022 № 06-03/22/2022-01/п (03) та припис від 28.01.2022 № 129-14/06 було підписано надрокористувачем (ТОВ "ТД Комета") та не було оскаржено в судовому порядку. Тобто взятий у розрахунок об`єм самовільно видобутих корисних копалин є безспірним, оскільки наданий самим підприємством у довідці за підписом директора відповідача. Вказане узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 905/2992/16, згідно з яким підписання відповідачем акта перевірки без зауважень є достатньою підставою для стягнення збитків, розрахованих на підставі затвердженої Методики.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач також звернувся до суду апеляційної інстанції із скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Житомирської області від 05.11.2024 змінити, виклавши його мотивувальну частину у новій редакції. В іншій частині рішення залишити без змін.

Аргументуючи доводи апеляційної скарги вважає необґрунтованим та безпідставним висновок суду першої інстанції про доведення вини відповідача. Вважає, що судом при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права (п.22 Порядку № 615), відтак вина Товариства у самовільному користування надрами після 2017 року є недоведеною, а тому наявні підстави для зміни оскаржуваного рішення.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Житомирської області від 05.11.2024 у справі № 911/11/24; апеляційну скаргу постановлено розглянути із повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комета" на рішення Господарського суду Житомирської області від 05.11.2024 у справі № 911/11/24; об`єднано апеляційну скаргу ТОВ "ТД Комета" із раніше поданою та прийнятою апеляційною скаргою заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Житомирської області від 05.11.2024 у справі № 911/11/24 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду.

Від ТОВ "ТД Комета" надійшов відзив на апеляційну скаргу органу прокуратури, в якому не погоджується із доводами апелянта та вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірних висновків щодо недоведення позивачем належними доказами розміру завданих збитків. Відтак, апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури просить залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 05.11.2024 у справі № 911/11/24 в частині розрахунку розміру збитків - без змін.

Інші учасники справи правом подати письмовий відзив на апеляційні скарги не скористалися.

В судових засіданнях 06.02.2025 та 27.02.2025 прокурор та представник відповідача підтримали доводи, викладені у поданих ними процесуальних документах та надали усні пояснення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

За умовами ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи та явка сторін обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про відсутність перешкод для розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 у справі № 911/11/24 оголошено перерву в судовому засіданні до 27.02.2025 о 14:30 год., де в режимі відеоконференцзв`язку був присутній представник відповідача.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи № 911/11/24 та проаналізувавши наявні докази, суд встановив наступне.

Як встановлено із матеріалів справи, 17.03.1997 за № 818 відповідач отримав спеціальний дозвіл на користування надрами, мета користування надрами: видобування незмінених гранітів, придатних для видобування блоків та виробництва облицювальних виробів з них та порушених вивітрюванням гранітів, придатних для виробництва щебеню, відходи придатні для виробництва щебеню і каменю бутового; родовище Богуславське, ділянка Мисайлівська, Київська область, Богуславський район, 2,0 км на захід від м. Богуслав.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 643 від 12.12.2008 "Про анулювання, зупинення та поновлення спеціальних дозволів на користування надрами", зупинено Товариству (попередня назва - Українсько-кіпрське виробничо-торгівельне Акціонерне товариство "Комета" з іноземними інвестиціями) дію спеціального дозволу на користування надрами № 818 від 17.03.1997, причина зупинення - порушення вимог законодавства про раціональне використання надр (далі - наказ № 643 від 12.12.2008).

02.03.2012 Товариство здійснило переоформлення спеціального дозволу на користування надрами № 818 від 17.03.1997 у зв`язку зі зміною найменування юридичної особи на Приватне акціонерне товариство "Комета".

19.12.2013 до спеціального дозволу № 818 від 17.03.1997 були внесені зміни у зв`язку із заснуванням нової юридичної особи, власник ТОВ "ТД Комета" ().

Наказом Державної служби геології та надр України від 17.10.2017 за № 445 "Про продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами", було внесено зміни до спеціального дозволу на користування надрами № 818 від 17.03.1997 у зв`язку із зміною особливих умов та інших умов, продовжено Товариству строку дії дозволу на 20 років.

На підставі наказу Державної служби геології та надр України "Про затвердження Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2022 рік" за № 900 від 25.11.2021 затверджено Річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2022 рік, зокрема, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комета" () (далі - Товариство) зазначено дату початку перевірки - 10.01.2022.

Згідно наказу Державної служби геології та надр України "Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у січні 2022 року" за № 944 від 07.12.2021 наказано провести планові перевірки діяльності надрокористувачів, зазначених у Переліках надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватися державний геологічний контроль у січні 2022 року, зокрема, щодо дотримання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення надр та раціонального і ефективного використання надр України (видобування металевих руд, неметалевих корисних копалин, горючих твердих корисних копалин) щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комета" ().

З 10.01.2022 до 21.01.2022 Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України було проведено планову перевірку Товариства щодо дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин.

За результатами проведеної перевірки складено Акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр № 06-03/2022-01/п(03) від 21.01.2022 (далі - Акт № 06-03/22/2022-01/п (03)).

У вступній частині Акту № 06-03/22/2022-01/п (03) визначено види об`єктів та/або види господарської діяльності (із зазначенням коду згідно з КВЕД), щодо яких проводиться захід: Код КВЕД 08.11 Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинястого сланцю; номер та дата спеціального дозволу на користування надрами: № 818 від 17 березня 1997 року; вид користування надрами: видобування; мета спеціального дозволу на користування надрами: видобування незмінених гранітів, придатних для видобування блоків та виробництва облицювальних виробів з них та порушених вивітрюванням гранітів, придатних для виробництва щебеню; відходи придатні для виробництва щебеню і каменю бутового; родовище та його місцезнаходження: Богуславське родовище ділянка Мисайлівська, Київська область, Богуславський р-н, 2,0 км на захід від м. Богуслав; корисна копалина (загального/місцевого значення): граніт (загального значення).

У розділі "Опис виявлених порушень вимог законодавства", зокрема, вказано, що надрокористувач - ТОВ "ТД Комета" після зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 818 від 17.03.1997 не зупинив проведення на наданій йому в користування ділянці надр роботи, передбачені цим спеціальним дозволом на користування надрами (дія дозволу зупинена відповідно до наказу Держгеонадр від 12.12.2008 № 643). Відповідно до довідки від 12.01.2022 № 2/1 та маркшейдерської документації видобуток за період з 12.12.2008 по 12.01.2022 склав 0,1974 м.3, що є порушенням ст. 65 Кодексу України про надра.

В графі "Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведення заходу державного нагляду (контролю) та цього Акту перевірки" відсутні будь-які пояснення, заперечення чи зауваження.

Примірник Акту № 06-03/22/2022-01/п (03) підписано та отримано 21.01.2022 інспектором з охорони праці ТОВ "ТД Комета" - Іваницьким В.В. (діяв на підставі довіреності № 1-22 від 10.01.2022).

Під час здійснення перевірки Центральний міжрегіональний відділ Департаменту державної геологічного контролю Державної служби геології та надр України здійснив запит до Товариства щодо інформації щодо належності суб`єкта господарювання залежно від кількості працюючих та доходів від будь-якої діяльності за рік до виду суб`єкта господарювання за класифікацією суб`єктів господарювання.

Товариство довідкою за вих. № 2/1 від 12.01.2022 повідомило щодо об`ємів видобутку гірничої маси на Богуславському родовищі ділянці Мисайлівська (частина 1) в період з 12.12.2008 по 12.12.2021, а саме: 2009 рік - 0,0 тис. м.3; 2010 рік - 0,0 тис. м.3; 2011 рік - 0,0 тис. м.3; 2012 рік - 0,0 тис. м.3; 2013 рік - 0,0 тис. м.3; 2014 рік - 0,0 тис. м.3; 2015 рік-0,067 тис.м.3; 2016 рік - 0,0 тис. м.3; 2017 рік - 0,0 тис. м.3; 2018 рік - 0,049 тис. м.3; 2019 рік - 0,018 тис. м.3; 2020 рік - 0,048 тис. м.3; 2021 рік - 0,0154 тис. м.3.

Самовільним видобутком корисних копалин в період зупинення дії спецдозволу на користування надрами № 818 від 17.03.1996 у період з 12.12.2008 по 12.01.2022, як доводить прокурор, ТОВ "ТД Комета" порушено вимоги ст. 24, абз. 3 ст. 56 Кодексу України про надра, ч. 8 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Відповідно до ст. 67 Кодексу України про надра, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Аналогічного змісту приписи викладено у ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

На підставі звернення Київської обласної прокуратури щодо розрахунку збитків, завданих внаслідок незаконного видобування ТОВ "ТД Комета" корисних копалин, Держгеонадра на підставі Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 29.08.2011 № 303, 26.10.2023 здійснено розрахунок збитків з використанням наданого Товариством обсягу видобутку гірничої маси за період з 12.12.2008 по 12.01.2022 в кількості 197,4 метрів кубічних на загальну суму 993 741,48 грн.

На підставі ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" Київська обласна прокуратура листом від 29.11.2023 № 12/2 1203вих-23 повідомила Державну екологічну інспекцію Столичного округу про необхідність вжиття заходів претензійно - позовної роботи щодо ТОВ "ТД Комета", надавши можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави самостійно шляхом звернення з позовом до суду про стягнення збитків в сумі 933 741,48 грн на підставі наданих копій всіх необхідних для цього документів.

Натомість Державною екологічною інспекцією Столичного округу листом від 11.12.2023 № 9/6/2-28/3677 повідомлено про невжиття відповідних заходів та про відсутність заперечень проти подання позовної заяви про стягнення з ТОВ "ТД Комета" завданих державі збитків Київською обласною прокуратурою. Оскільки Державна екологічна інспекція Столичного округу, як орган державного контролю у сфері охорони надра, незважаючи на очевидний характер порушень з боку ТОВ "ТД Комета" не здійснює захист інтересів держави та не звертається із позовом про відшкодування збитків до суду, є підстави для представництва таких інтересів прокурором.

Процесуальні підстави представництва інтересів держави в суді обґрунтовано насамперед посиланням на ст. 61 Кодексу про надра про те, що державний контроль за використанням і охороною надр у межах своєї компетенції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою КМУ від 19.04.2017 № 275, остання є таким центральним органом виконавчої влади. Наказом Державної екологічної інспекції України від 01.06.2021 № 253 затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу, яка відповідно до п.9 цього Положення уповноважена пред`являти претензії про відшкодування шкоди, збитків і витрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належить до її компетенції, розрахунок їх розміру та звернення до суду з відповідними позовами.

Відповідач зазначав про те, що питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку, переоформлення, поновлення дії, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовано Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою КМУ від 30.05.2011 № 615, вказаний порядок був чинний на момент прийняття Державної служби геології та надр України від 17.10.2017 № 445 "Про продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами". Товариство стверджувало, що дію спеціального дозволу № 818 від 17.03.1997 було продовжено на підставі наказу Державної служби геології та надр України від 17.10.2017 № 445, оприлюдненого на офіційному сайті Державної служби геології та надр України (https://www.geo.gov.ua/diyalnist/nakazy/arhiv-nakaziv/), до 2037 року, отже був чинним у період з 12.12.2008 до 12.01.2022, тому відсутні обставини самовільного видобутку корисних копалин на Богуславському родовищі Мисайлівської ділянки та незаконного заподіяння шкоди ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що виключає вину Товариства у спірних правовідносинах. Товариству було невідомо про існування наказу Державної служби геології та надр України від 12.12.2008 № 643, даний наказ не отримував, а прокурором до позовної заяви не долучено докази про отримання відповідачем такого наказу.

На думку прокурора, Товариство ототожнює поняття "продовження" терміну дії спеціального дозволу на користування надрами з "поновленням" дії спеціального дозволу. Спеціальний дозвіл № 818 виданий 17.03.1997 строком на 20 років, наказом № 445 від 17.10.2017 було продовжено строк дії вказаного спеціального дозволу у зв`язку із спливом 20 річного строку дії його видачі (п. 14 Порядку № 615 від 30.05.2011). При цьому, вказаний наказ ніяким чином не стосується зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами. Спеціальний дозвіл на користування надрами зупинено 12.12.2008 № 643, в свою чергу, наказу про поновлення його дії (після зупинення) не було. Продовження та поновлення спеціального дозволу на користування надрами мають різне правове регулювання. Зупинення дії дозволу не є підставою для переривання строку його дії. Ситуація, за якої строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 17.03.1997 № 818 продовжено у 2017 році до 2037 року з одночасною відсутністю рішення про поновлення його дії не суперечить положенням чинного законодавства. В одному випадку держава, в особі уповноваженого органу, не заперечує проти продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами на умовах та у спосіб, передбачені дозволом та чинним законодавством, в іншому випадку, в особі уповноваженого органу, очікує на усунення надрокористувачем раніше виявлених порушень, що дасть йому змогу продовжити надрокористування на підставі рішення, наданого та продовженого спеціального дозволу. Починаючи з 2011 року лише Державна служба геології та надр України могла прийняти рішення (наказ) про поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами від 17.03.1997 № 818. Разом з цим, на спростування доводів відповідача щодо незнання про існування наказу Державної служби геології та надр України від 12.12.2008 № 643, яким дія спеціального дозволу на користування надрами № 818 була зупинена, прокурор звертав увагу, що у Акті № 06-03/22/2022-01п від 21.01.2022 у п. 4 розділу "Опис виявлених порушень законодавства" зазначено, що надрокористувач після зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 818 від 17.03.1997 не зупинив проведення на наданій йому в користування ділянці надр роботи, передбачені цим спеціальним дозволом (дія дозволу зупинена відповідно до наказу Держгеонадр (насправді - Мінприроди) від 12.12.2008 № 643); зазначений акт підписаний 21.01.2022 представником ТОВ "ТД "Комета" за довіреністю № 1-22 від 10.01.2022 Іваницьким В.В. без заперечень.

Відповідач вказував про те, що у п. 15 Порядку № 615 від 30.05.2011 зазначено, що надрокористувачеві відмовляється у продовженні строку дії дозволу у разі, зокрема, невиконання ним умов користування надрами, передбачених дозволом або відповідною угодою. Тоді як у п. 14 вказаного Порядку врегульований виключно обсяг документів, який має подати заявник для продовження строку дії дозволу. Право продовження строку дії спеціального дозволу залишається незмінним та надається надрокористувачам за умови відсутності порушень ними умов користування надрами. Процедура як отримання, так і продовження терміну дії дозволів на законодавчому рівні передбачає певну процедуру: виконання необхідних умов, здійснення перевірки, винесенні відповідних висновків, виконання рекомендацій, звітність, тощо. Якби в дійсності спеціальний дозвіл № 818 від 17.03.1997 був зупинений у 2008 у зв`язку з наявністю порушень користування надрами та недоліки не були б усунуті, то Державна служба геології та надр України не прийняла б рішення про визнання строку дії спеціального дозволу продовженим у 2017 році, оскільки таке рішення суперечитиме пунктам 14, 15, 25 Порядку № 615.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд зазначає таке.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За положеннями ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до частин третьої - п`ятої ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Аналіз положень частин третьої-п`ятої ст. 53 ГПК України у взаємозв`язку зі змістом частини третьої ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Отже, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. При цьому, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічна правова позиція викладена у низці постанов Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 05.12.2018 у справі № 923/129/17 та від 20.03.2019 у справі № 905/1135/18, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Суд зобов`язаний дослідити чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

При цьому саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження із захисту державних інтересів, без доведення цього відповідними доказами, не є достатнім для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу 2 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі №910/6144/18, від 06 серпня 2019 року у справі № 912/2529/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки:

"Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу (пункт 37).

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (пункт 38).

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (пункт 39).

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо (пункт 40).

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (пункт 43)".

Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.

За статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси, які знаходяться в межах території економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Зазначені положення також містяться в статті 324 Цивільного кодексу України.

Положеннями статті 1 Кодексу України про надра визначено, що надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Згідно частини 1 статті 3 Кодексу України про надра гірничі відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", цим Кодексом та іншими актами законодавства України, що видаються відповідно до них.

Порушення встановленого законом порядку користування надрами, а також невідшкодування спричинених такими порушеннями збитків перешкоджає реалізації державної політики щодо забезпечення ефективної охорони, належного захисту та раціонального використання надр, а відтак є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовами до суду в інтересах держави.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу України про надра користувачами надр можуть бути: підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Статтею 14 Кодексу України про надра передбачено, що надра надаються у користування для: геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промисловою розробкою родовищ); видобування корисних копалин; будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод, отримання геотермальної енергії (теплової енергії надр), експлуатації підземних споруд, пов`язаної із запобіганням підтопленню навколишнього природного середовища внаслідок закриття шахт; створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам`ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади) (крім нафтогазоносних надр); виконання робіт (провадження діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції.

Статтею 15 Кодексу України про надра встановлено, що надра надаються у строкове платне користування. Спеціальний дозвіл на користування надрами надається на строк, визначений заявником, та становить від 3 до 50 років. У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.

Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня, зазначеного в такій угоді.

Відповідно до частини першої статті 19 вказаного Кодексу право користування надрами надається шляхом надання спеціального дозволу.

Статтями 65 та 67 цього Кодексу передбачено, що порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, зокрема, винні у самовільному користуванні надрами. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Положеннями статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Отже, чинним законодавством встановлено самостійні підстави для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зокрема внаслідок самовільного користування надрами.

Даний позов подано прокурором в інтересах Державної екологічної інспекції Столичного округу та Богуславської міської ради. Предметом захисту інтересів держави є суспільні відносини щодо охорони навколишнього природного середовища, зокрема законодавчо визначений порядок користування надрами, в частині відшкодування збитків, завданих їх самовільним використанням.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою КМУ від 19.04.2017 № 275, Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Відповідно до п. 9 Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 01.06.2021 № 253, до функцій Державної екологічної інспекції Столичного округу належить пред`явлення претензій про відшкодування шкоди, збитків і витрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належить до її компетенції, розрахунок їх розміру та звернення до суду з відповідними позовами.

На підставі ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" Київська обласна прокуратура листом від 29.11.2023 № 12/2 1203вих-23 повідомила Державну екологічну інспекцію Столичного округу про необхідність вжиття заходів претензійно - позовної роботи щодо ТОВ "ТД Комета", надавши можливість відреагувати на порушення інтересів держави самостійно шляхом звернення з позовом до суду про стягнення збитків в сумі 933 741,48 грн на підставі наданих копій всіх необхідних для цього документів.

Натомість Державною екологічною інспекцією Столичного округу листом від 11.12.2023 № 9/6/2-28/3677 повідомлено про невжиття відповідних заходів та про відсутність заперечень проти подання позовної заяви про стягнення з ТОВ "ТД Комета" завданих державі збитків Київською обласною прокуратурою.

Оскільки Державна екологічна інспекція Столичного округу, як орган державного контролю у сфері охорони надр, незважаючи на очевидний характер порушень з боку ТОВ "ТД Комета" не здійснила захист інтересів держави та не звернулася із позовом про відшкодування збитків до суду, судом встановлено наявність підстав для представництва таких інтересів прокурором.

При цьому, питання участі прокурора у даній справі в апеляційному порядку не оскаржується.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у діях відповідача усіх елементів складу правопорушення - самовільне користування надрами, внаслідок чого державі завдано збитки у розмірі 933 741,48 грн, розрахунок яких проведено позивачем відповідно до Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 29 серпня 2011 року № 303 за користування відповідачем надрами в період зупинення дії спеціального дозволу на їх використання за період 12.12.2008 по 12.01.2022.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, завдання майнової шкоди.

Правове регулювання цивільно-правової відповідальності за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Стягнення збитків за самовільне користування надрами є одним із видів цивільно-правової відповідальності.

Для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки особи, майнової шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи та шкодою і вини особи, яка завдала шкоду.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 17.04.2018 по справі № 909/285/16, від 04.05.2022 у справі № 922/3228/20.

Отже, загальними підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом статті 1166 ЦК України є: - протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду; - шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди; - причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та - вина особи у заподіянні шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права. Необхідною ознакою протиправності є нормативність, тобто закріплення моделі поведінки особи нормою права. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами ЦК України відповідальність настає незалежно від вини.

Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності шкоди. При цьому, доведенню підлягає те, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. А відтак, доводячи склад цивільного правопорушення у діях відповідача, позивач мав довести, що його (відповідача) поведінка була неправомірною та протиправною.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків (шкоди), протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

В свою чергу, враховуючи презумпцію вини завдавача шкоди у цивільних правовідносинах, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України).

Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" визначено правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності, встановлення порядку діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та державних адміністраторів.

Виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема, навколишнього природного середовища здійснюється уповноваженими законом органами в порядку державного нагляду (контролю), що здійснюється шляхом вжиття планових та позапланових заходів у формі перевірок, обстежень тощо (ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності").

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 24 Кодексу про надра користувачі надр мають право здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції.

Відповідно до частини другої цієї статті права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

Відповідно до статті 16 Кодексу про надра спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Згідно з ч. 1 ст. 61 Кодексу України про надра державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174 затверджено Положення про Державну службу геології та надр України (далі - Положення № 1174).

Згідно з п.1 Положення № 1174 Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Відповідно до п. 3 Положення № 1174 основними завданнями Держгеонадра є, у тому числі, реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Згідно з пп. 10 п. 4 Положення № 1174 Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначення процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовані Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (втратила чинність 26.07.2023 на підставі постанови КМ № 749 від 04.07.2023) (далі - Порядок № 615).

Отже, встановлюючи наявність або відсутність елементів складу правопорушення, зокрема, вини відповідача та заподіянні збитків, дослідженню та врахуванню підлягають обставини та дії відповідача пов`язані з дією відповідного документа дозвільного характеру на видобування корисних копалин у періоді, за який здійснено нарахування збитків.

Судом встановлено, що 17.03.1997 за № 818 відповідач отримав спеціальний дозвіл на користування надрами, мета користування надрами: видобування незмінених гранітів, придатних для видобування блоків та виробництва облицювальних виробів з них та порушених вивітрюванням гранітів, придатних для виробництва щебеню, відходи придатні для виробництва щебеню і каменю бутового; родовище Богуславське, ділянка Мисайлівська, Київська область, Богуславський район, 2,0 км на захід від м. Богуслав, строк дії - 20 років.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 643 від 12.12.2008 "Про анулювання, зупинення та поновлення спеціальних дозволів на користування надрами", зупинено Товариству (попередня назва - Українсько-кіпрське виробничо-торгівельне Акціонерне товариство "Комета" з іноземними інвестиціями) дію спеціального дозволу на користування надрами № 818 від 17.03.1997, причина зупинення - порушення вимог законодавства про раціональне використання надр (далі - наказ № 643 від 12.12.2008).

Оскільки на дату набрання чинності Порядку № 615 дію спеціального дозволу на користування надрами № 818 від 17.03.1997 було зупинено за порушення вимог законодавства про раціональне використання надр наказом № 643 від 12.12.2008, на спірні відносини поширюється дія наведеного нормативно-правового акту.

У п. 22 Порядку № 615 визначено, що після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов`язку проводити на ділянці надр роботи, пов`язані із запобіганням виникненню надзвичайної ситуації або усуненням її наслідків.

Зупинення дії дозволу не є підставою для переривання строку його дії.

Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.

У разі визнання судом незаконним зупинення дозволу строк дії дозволу вважається таким, що автоматично продовжений на строк незаконного зупинення.

Відповідно до п. 14 Порядку № 615, у разі виникнення потреби у закінченні геологічного вивчення, геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки, та затвердження запасів родовища корисних копалин, продовженні видобування корисних копалин строк дії дозволу продовжується за наявності інформації про відсутність порушень надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр, за результатами здійснення останнього заходу державного нагляду (контролю).

Для продовження строку дії дозволу надрокористувач подає ті ж документи, що і отримання дозволу без проведення аукціону.

Органом з питань надання дозволу погоджується продовження строку дії дозволу на всі види користування надрами з Мінприроди у порядку, визначеному пунктом 1 цього Порядку.

Строк продовження дії дозволу не може перевищувати строки, передбачені пунктом 7 цього Порядку.

Рішення про продовження строку дії дозволу приймається органом з питань надань дозволу протягом 45 днів після надходження документів у повному обсязі.

Збір за продовження строку дії дозволу справляється у розмірі, визначеному згідно з додатком 2.

Пунктом 15 Порядку № 615 вказано, що надрокористувачеві відмовляється продовженні строку дії дозволу у разі: невиконання ним умов користування надрами, передбачених дозволом : відповідною угодою; прийняття органом місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органі рішення про обмеження користування надрами відповідно до законодавства; подання заявником документів не в повному обсязі; виявлення у поданих документах недостовірних даних; невідповідності документів, поданих заявником, вимогам пункту 14 цього Порядку; наявності інформації від правоохоронних органів та суб`єктів фінансового моніторингу, що заявник здійснює фінансування тероризму в Україні; відмови Мінприроди у погодженні продовження строку дії дозволу.

Пунктом 25 Порядку № 615 передбачено, що про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачу дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього орган з питань надання дозволу видає наказ.

Отже, усунення надрокористувачем виявлених порушень законодавства про надра є підставою для поновлення дії спеціального дозволу відповідним органом, однак не свідчить про протиправність зупинення його дії і таке поновлення оформляється наказом Держгеонадр.

У зв`язку з наближенням спливу строку дії дозволу (20 років) ТОВ "ТД Комета" у 2017 році звернулось до дозвільного органу з заявою про продовження строку дії даного дозволу.

Наказом Державної служби геології та надр України від 17.10.2017 за № 445 "Про продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами" було внесено зміни до спеціального дозволу на користування надрами № 818 від 17.03.1997 у зв`язку із зміною особливих умов та інших умов, продовжено Товариству строк дії дозволу на 20 років. Наказ оприлюднений на офіційному сайті Державної служби геології та надр України (https://www.geo.gov.ua/diyalnist/nakazy/arhiv- nakaziv/).

Посилання Товариства на те, що прийняття зазначеного вище наказу Держгеонадр зумовило одночасне його поновлення з правом провадити господарську діяльність із видобування корисних копалин після 17.10.2017 апеляційний господарський суд вважає безпідставним.

Частиною 2 ст. 57 Кодексу України про надра визначено, що дія спеціального дозволу на користування надрами поновлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, після усунення надрокористувачем порушень, що були підставою для прийняття ним або судом рішення про тимчасову заборону (зупинення) права користування надрами, та (або) у разі закінчення строку дії або вирішення питання про зняття спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) з відповідного надрокористувача чи усунення підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті.

Так, з огляду на приписи п. 22 Порядку № 615 про те, що зупинення дії дозволу не є підставою для переривання строку його дії, а тому такий строк спливає, вбачається, що наказом Держгеонадр від 17.10.2017 за № 445 було саме продовжено строк дії вказаного спеціального дозволу у зв`язку із спливом 20 річного строку дії його видачі (п. 14 Порядку № 615 від 30.05.2011). Водночас, даним наказом не було поновлено дію спеціального дозволу на користування надрами, який зупинено 12.12.2008.

Встановлюючи вказані обставини судом першої інстанції також було взято до уваги, що за результатами перевірки, проведеної Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України складено Акт № 06-03/22/2022-01/п (03) від 21.01.2022, яким визначено види об`єктів та/або види господарської діяльності (із зазначенням коду згідно з КВЕД), щодо яких проводиться захід: Код КВЕД 08.11 Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинястого сланцю; номер та дата спеціального дозволу на користування надрами: № 818 від 17 березня 1997 року; вид користування надрами: видобування; мета спеціального дозволу на користування надрами: видобування незмінених гранітів, придатних для видобування блоків та виробництва облицювальних виробів з них та порушених вивітрюванням гранітів, придатних для виробництва щебеню; відходи придатні для виробництва щебеню і каменю бутового; родовище та його місцезнаходження: Богуславське родовище ділянка Мисайлівська, Київська область, Богуславський р-н, 2,0 км на захід від м. Богуслав; корисна копалина (загального/місцевого значення): граніт (загального значення).

У розділі "Опис виявлених порушень вимог законодавства", зокрема вказано, що надрокористувач - ТОВ "ТД Комета" після зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 818 від 17.03.1997 не зупинив проведення на наданій йому в користування ділянці надр роботи, передбачені цим спеціальним дозволом на користування надрами (дія дозволу зупинена відповідно до наказу Держгеонадр від 12.12.2008 № 643).

Відповідно до довідки від 12.01.2022 № 2/1 та маркшейдерської документації стверджується, що видобуток за період з 12.12.2008 по 12.01.2022 склав 0,1974 м.3, що є порушенням ст. 65 Кодексу України про надра.

Таким чином встановлено, що відповідач на час зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 818 від 17.03.1997, а саме з 12.12.2008 до дати продовження строку його дії - 17.10.2017, фактично здійснив видобування корисних копалин у 2015 році в обсязі 0,067 тис. м3 та після продовження строку його дії - у 2018 році в обсязі 0,049 тис.м3, у 2019 році в обсязі 0,018 тис.м3, у 2020 році в обсязі 0,048 тис.м3 та у 2021 році - 0,0154 тис.м3.

В графі "Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведення заходу державного нагляду (контролю) та цього Акту перевірки" відсутні будь-які пояснення, заперечення чи зауваження.

Примірник Акту № 06-03/22/2022-01/п (03) підписано та отримано 21.01.2022 інспектором з охорони праці ТОВ "ТД Комета" - Іваницьким В.В. (діяв на підставі довіреності № 1-22 від 10.01.2022).

24.05.2022 тимчасово заборонено (зупинено) дію спеціального дозволу на користування надрами № 818 від 17.03.1997 на підставі п.п. 1,3 п. 21 Порядку № 615 (в редакції чинній станом на 24.05.2022), а саме: 1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; 3) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища. Наказом № 162 від 24.05.2022 також внесено зміни до наказу від 12.12.1998 № 643 в частині доповнення підстав зупинення дії спеціального дозволу.

07.12.2023 поновлено дію спеціального дозволу на користування надрами № 818 від 17.03.1997 відповідно до ч. 7 ст. 57 Кодексу України про надра у зв`язку з наявністю підстав для поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами.

Встановивши вказані обставини, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини відповідача, що повністю відхиляє доводи апеляційної скарги останнього.

Поряд з цим, на час проведення перевірки (січень 2022 року) діяла Методика визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затверджена наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 29.08.2011 за № 303, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.09.2011 за № 1097/19835 (далі - Методика № 303).

Розрахунок збитків здійснено Державною службою геології та надр України 26.10.2023 відповідно до Методики № 303.

Розмір збитків, встановлених за фактом самовільного користування надрами Товариством визначено шляхом встановлення обсягу самовільно видобутих надр помноженого на базову ставку збитків у частках мінімальної заробітної плати згідно з Переліком мінеральних ресурсів (сировина будівельна, камінь будівельний - 0,706) та величину мінімальної заробітної плати, а саме:

1. обсяг самовільно добутих корисних копалин, позначення Д, одиниці виміру - м.3, джерела отримання або розрахунок показників - Акт перевірки від 21.01.2022 № 06-03/22/2022-01/п (03). Довідка ТОВ "ТД Комета" () від 12.01.2022 № 2/1, значення - 197,4;

2. базова ставка збитків у частках мінімальної заробітної плати (м.з.пл.), позначення В, одиниці виміру м.з.пл./м3, джерела отримання або розрахунок показників - Методика визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затверджена наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 29.08.2011 № 303, значення - 0,706;

3. величина мінімальної заробітної плати, позначення N, одинця виміру грн; джерела отримання або розрахунок показників - Закон України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", значення - 6700;

4. розмір відшкодування збитків, позначення -З, одиниця виміру грн; джерела отримання або розрахунок показників - Д х В х N, значення - 933 741, 48,

З=ДхВхN =197,4 х0,706х6700,0= 933 741, 48 грн.

В основу розрахунку покладено довідку Товариства № 2/1 від 12.01.2022, якою підтверджено, що за період з 12.12.2008 по 12.12.2021 видобуто гірничої маси - 0, 1974 тис. м.3.

Отже відповідно до розрахунку розміру збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами для видобування гірничої маси Товариству нараховано загальний розмір збитків 933 741,48 грн.

Пунктом 1.3 Методики № 303 визначено, що вона встановлює основні вимоги щодо порядку визначення заподіяних збитків і застосовується при визначенні відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами.

Факт самовільного користування надрами встановлюється особами, які уповноважені здійснювати державний контроль (нагляд) за використанням і охороною надр під час проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) (п. 2.1. Методики № 303).

Збитки розраховуються особами, які уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) за використанням і охороною надр (п. 3.1 Методики № 303).

Згідно з пп. 15-2 п. 4 Положення № 1174 Держгеонадра здійснює в межах компетенції розрахунок розміру збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами (п. 4 доповнено підпунктом 15-2 згідно з Постановою КМ № 749 від 04.07.2023).

У ч. 2 п. 3.2. Методики № 303 зазначено, що для визначення обсягу самовільно видобутих надр безпосередньо на місці видобування виконують прямі вимірювання лінійних розмірів: довжини, ширини та висоти, розраховують об`єм через добуток лінійних розмірів за допомогою відповідного засобу вимірювальної техніки, що має метрологічне підтвердження.

Судом констатовано про відсутність в матеріалах справи розрахунку Держгеонадр спірної суми завданої шкоди, здійсненої безпосередньо на місці за допомогою відповідного засобу вимірювальної техніки, що не відповідає вимогам щодо порядку визначення заподіяних збитків.

Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 366 від 15.09.2022, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28.10.2022 за № 1337/38673, затверджено нову Методику визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами. Наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування, крім п. 2 наказу щодо визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства екології та природних ресурсів від 29.08.2011 № 303 "Про затвердження Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами", а також розд. III, IV та п. 7, 8 розд. V Методики, які набирають чинності з 1 січня 2024 року.

Таким чином, пункт 2, яким визначено втрату чинності наказу Міністерства екології та природних ресурсів України 29.08.2011 за № 303, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.09.2011 за № 1097/19835 набрав чинності з 01.01.2024.

Відповідно до нової Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, яка затверджена Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів № 366 від 15.09.2022, зокрема, розділу ІІ "Порядок встановлення об`єму самовільно видобутих корисних копалин" об`єм видобутих корисних копалин під час самовільного користування надрами визначається в т; м-3; кг, г, карат, зокрема, за допомогою таких документів, методів і даних, використаних і досліджених в ході проведення органами державного нагляду (контролю) заходів державного нагляду (контролю) або отриманих у ході слідчих дій правоохоронними органами - довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівника або уповноваженої ним особи про об`єм корисних копалин, видобутих у період самовільного користування надрами.

При цьому, як вже було зазначено, розрахунок збитків здійснено Державною службою геології та надр України 26.10.2023 відповідно до Методики № 303, яка втратила чинність з 01.01.2024.

Отже, з 01.01.2024 є можливим застосування для розрахунку розміру збитків заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами довідок юридичної особи про об`єм корисних копалин видобутих у період самовільного користування надрами. Однак, станом на момент проведення перевірки (10-22.01.2022) необхідно було здійснити прямі вимірювання лінійних розмірів.

Таким чином, суд першої інстанції підставно виснував про недотримання встановленого порядку здійснення розрахунку розміру збитків за фактом самовільного користування надрами згідно Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 29.08.2011 за № 303, чинної на момент проведення перевірки та здійснення такого розрахунку. Відтак, спірна сума збитків у розмірі 933 741,48 грн не може вважатись доведеною належними та допустимими доказами.

Враховуючи наведене судова колегія відхиляє доводи прокуратури щодо правомірності нарахування збитків, оскільки на момент проведення перевірки діяли лише норми Методики № 303 і вимірювання об`ємів видобутих надр не здійснено згідно вказаних норм.

В силу ст. 73, 74, 76 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наведені в апеляційних скаргах аргументи скаржників не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони не спростовують обґрунтованих висновків господарського суду, правильність застосування норм матеріального права та не вказують на порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Житомирської області від 05.11.2024 у справі № 911/11/24 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві та підстави для його скасування відсутні.

Викладені в апеляційних скаргах доводи суд вважає не обґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

За результатами розгляду апеляційних скарг у справі № 911/11/24 витрати по сплаті судового збору, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянтів.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги заступника керівника Житомирської обласної прокуратури та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комета" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 05 листопада 2024 року у справі № 911/11/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Справу № 911/11/24 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "10" березня 2025 р.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.