ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

05 березня 2025 року Справа № 915/324/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

за позовом: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, проспект Берестейський, буд. 14; ідентифікаційний код 38727770) в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Ізмаїльського морського порту) (68609, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Набережна Луки Капікраяна, буд. 4; ідентифікаційний код 38728402)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АГЕНТСТВО СТЕЛА МАРІС» (54017, м. Миколаїв, проспект Центральний, буд. 67, офіс 420; ідентифікаційний код 41948569)

про: стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

28.02.2025 Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Ізмаїльського морського порту) звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 28.02.2025 (вх. № 3091/25) (з додатками), в якій просить суд:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі в порядку загального позовного провадження із викликом представників сторін в судове засідання.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АГЕНТСТВО СТЕЛА МАРІС» () на користь державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (ЄДРПОУ 3872770) суму заборгованості з врахуванням штрафних, інфляційних та компенсаційних нарахувань у розмірі 35 336 (тридцять п`ять тисяч триста тридцять шість) доларів США 42 центи США та 418 180 (чотириста вісімнадцять тисяч сто вісімдесят) гривень 05 копійок.

3. Вирішити питання розподілу судових витрат та стягнути на користь Позивача понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 28 378 (двадцять вісім тисяч триста сімдесят вісім) гривень 19 копійок.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, дійшов висновку, що позовна заява Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Ізмаїльського морського порту) б/н від 28.02.2025 (вх. № 3091/25) не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за такими підставами.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За змістом статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Однак всупереч вимог ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява не містить:

1) повного найменування позивача, його місцезнаходження та ідентифікаційного коду. Так, в позовній заяві не вказано відомостей про місцезнаходження та поштовий індекс позивача юридичної особи, а також відомостей щодо ідентифікаційного коду філії, в особі якої юридична особа звертається до суду. Суд зауважує, що звернення до господарського суду з позовною заявою від імені філії не звільняє позивача від обов`язку зазначення в позовній заяві повного найменування як юридичної особи, її місцезнаходження, поштового індексу та ідентифікаційного коду в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, так і відповідних відомостей щодо філії;

2) коректно оформленого зазначення ціни позову, яка б узгоджувалася з прохальною частиною позову. Суд зауважує, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову у позовах про стягнення коштів визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться в безспірному (безакцептному) порядку.

Як вбачається із прохальної частини позову, позивач просить суд стягнути з відповідача 35 336,42 дол. США та 418 180,05 грн.

Відповідно до пп.3.4 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011, ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. При визначенні ціни позову, поданого в іноземній валюті, необхідно виходити з тієї валюти, в якій провадились чи повинні бути проведені розрахунки між сторонами. У разі подання позову про стягнення національної валюти України - еквіваленту іноземної валюти ціна позову визначається в іноземній або національній валюті України за офіційним курсом, визначеним Національним банком України, на день подання позову. У разі подання до господарського суду позову про стягнення іноземної валюти обов`язковим є зазначення еквіваленту в національній валюті України (гривнях). Виходячи з останнього й визначається сума судового збору, що сплачується з позовної заяви: для нерезидентів в іноземній валюті (за їх бажанням), для інших платників у гривнях у національній валюті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову.

Проте, позивачем в порушення вищезазначених вимог не зазначено ціну позову відповідно до офіційного курсу встановленого Національним банком України на день подання позову. Так, позовну заяву було подано через систему «Електронний суд» 28.02.2025. За інформацією з вебсайту Національного банку України, офіційний курс гривні до долара США станом на 28.02.2025 становив 41,5140 грн за 1 долар США, тобто при математичному підрахунку сума коштів, заявлена до стягнення, становить 1 885 136,19 грн. Позивачем же, без наведення жодних обґрунтувань, вказано ціну позову як 1 891 879,09 грн.

3) обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються. Так, суд зауважує, що позивачем додано до позовної заяви три розрахунки, зокрема:

- наведений у п. 6 Додатків «Розрахунок заборгованості, штрафних, інфляційних та компенсаційних нарахувань», що містить нарахування 126855,45 грн пені;

- наведений у п. 7 Додатків «Розрахунок заборгованості, штрафних, інфляційних та компенсаційних нарахувань», що містить нарахування: 1) Дебіторської заборгованості ТОВ "СТЕЛЛА МАРІС за рахунками у гривні = 291 324,60 грн; 2) Компенсаційних нарахувань: 3 % річних за вказаний період - 8 768,12 грн; 3) Компенсаційних нарахувань: інфляційне збільшення суми боргу - 18 834,32 грн; штрафних нарахувань: пеня - 40 350,10 грн;

- наведений у п. 87 Додатків «Розрахунок заборгованості, штрафних, інфляційних та компенсаційних нарахувань», що містить нарахування 3 % річних за вказаний період 552,16 дол. США.

Жоден із наведених розрахунків окремо, та усі вказані розрахунки у сукупності не містять обґрунтованого розрахунку сум, заявлених позивачем до стягнення, а саме 35 336,42 дол. США та 418 180,05 грн, що свідчить про недотримання позивачем вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України;

4) змісту позовних вимог, оскільки заявником чітко не визначено спосіб (способи) захисту прав або інтересів, який позивач просить суд визначити у рішенні. Так, правову категорію «зміст позовних вимог» слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи. Зміст та обсяг порушеного права та виклад обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть бути різними, але поряд з цим принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною. Однак прохальна частина позову не містить чіткої вказівки на розмір та правову природу заявлених до стягнення коштів, із посиланням окремо на суму заборгованості, суми штрафних, інфляційних та компенсаційних нарахувань. Зазначення позивачем про стягнення з відповідача суми заборгованості з врахуванням штрафних, інфляційних та компенсаційних нарахувань у розмірі 35 336,42 дол. США та 418 180,05 грн, без розмежування вказаних сум (з огляду на вже встановлену вище відсутність їх обґрунтованого розрахунку), не може свідчити про належне виконання останнім вимог п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України. Дана обставина фактично унеможливлює належне реагування відповідача на заявлені вимоги, що свідчить також про порушення таких основних засад (принципів) господарського судочинства як змагальність сторін та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, і відповідно для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 162 ГПК України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою;

5) належно оформленого переліку додатків до позовної заяви, із зазначенням назв конкретних документів доданих до позову, зокрема, з посиланням на видавника та реквізити (номер та дата оформлення).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Таким чином, керуючись ст. ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Ізмаїльського морського порту) б/н від 28.02.2025 (вх. № 3091/25) у справі № 915/324/25 залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки у 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до господарського суду письмової заяви про усунення недоліків з дотриманням вимог, передбачених ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

3. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.Г. Смородінова