номер провадження справи 24/189/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.03.2025 Справа № 908/2465/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Коваль А.К., розглянувши матеріали заяви (вх. № 2032/08-08/25 від 29.01.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім ЮРАЛ про розстрочення виконання рішення у справі № 908/2465/24

за позовом Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку Азов, 137, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім ЮРАЛ (69039, м. Запоріжжя, вул. Долинна, буд. 15; м. Запоріжжя, вул. Героїв Крут, 11, )

про стягнення 220115,01 грн

за участю представників:

від позивача: Верескун Анютіна Т.І., довіреність № 22/20-25

від відповідача (заявник): Потапенко С.Ю., ордер АІ № 1704428 від 19.02.2025

вільний слухач: ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1

УСТАНОВИВ:

29.01.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім ЮРАЛ до суду надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду від 20.11.2024 у справі № 908/2465/24 строком на 1 рік

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.01.2025 заяву про розстрочення виконання рішення суду передано на розгляд судді Азізбекян Т.А.

В обґрунтування поданої заяви відповідач посилається на скрутний фінансовий стан та повідомляє, що має намір повністю та добровільно погасити борг шляхом перерахування сум на банківський рахунок Концерн «Міські теплові мережі». Але на даний час на банківському рахунку підприємства не достатньо грошових коштів та відсутнє майно для виконання судового рішення. ТОВ «Торговий дім «ЮРАЛ» було зареєстроване 05.06.2020 із основним видом діяльності - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Статутний капітал підприємства, який становить 100000,00 грн, є значно меншим за розмір стягнутої суми. Зазначає, що приміщення XVII підвалу та першого поверху літ. А за адресою вул. Героїв Крут (12 Квітня), буд 11 у м. Запоріжжя товариство здає в оренду, за що отримує суму в розмірі 2000 ,00 грн за кожен місяць, що унеможливлює відразу сплати стягнутої суми боргу. Окрім того, якщо навіть підприємству і вдасться сплатити одразу всю суму стягнутого боргу це може мати наслідком, в подальшу, неплатоспроможності і призвести до вимушеного банкрутства. Так як, не буде вистачати коштів на сплату податків та обов`язкових платежів, виплату заробітної плати та розрахунок з іншими особами.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.01.2025 вказану заяву передано на розгляд судді Господарського суду Запорізької області Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 31.01.2024 заяву прийнято до розгляду суддею Азізбекян Т.А., судове засідання з розгляду заяви призначено на 10.02.2025.

07.02.2025 Концерном «Міські теплові мережі» подані суду заперечення на заяву відповідача про розстрочення виконання судового рішення та зазначає, що не дивлячись на виниклі обставини та несвоєчасні розрахунки споживачів за використану теплову енергію, Концерн МТМ покладає великі зусилля, щоб своєчасно виконувати взяті на себе зобов`язання з оплати за використані енергоресурси задля постачання теплової енергії споживачам. Крім того, вказує, що будучи обізнаний про існування заборгованості, відповідач жодного разу не звертався до позивача з приводу розстрочення суми боргу, а зазначив про це лише у своїй заяві, після ухвалення судового рішення. У зв`язку з цим, у позивача виникають великі сумніви щодо сплати відповідачем заборгованості навіть у разі відстрочення судом суми боргу.

Ухвалою суду від 10.02.2025 відкладено розгляд заяви на 05.03.2025.

Відповідно до ст. 222 ГПК України, фіксування судового засідання 05.03.2025 здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник стягувача в судовому засіданні заперечував проти надання розстрочки виконання рішення суду у справі № 908/2465/24.

Відповідач просить суд заяву задовольнити, з підстав викладених у заяві.

Розглянувши матеріали заяви, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, дослідивши подані докази, вислухавши представника боржника справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.11.2024 у справі № 908/2465/24 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім ЮРАЛ (69039, м. Запоріжжя, вул. Долинна, буд. 15; м. Запоріжжя, вул. Героїв Крут, 11, ) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку Азов, буд. 137; ідентифікаційний код юридичної особи 32121458, на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , установа банку:Філія АТ Укрексімбанк у м. Києві, код МФО 322313) 220115 (двісті двадцять тисяч сто п`ятнадцять) грн 01 коп. основного боргу за надані послуги з постачання теплової енергії. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім ЮРАЛ (69039, м. Запоріжжя, вул. Долинна, буд. 15; м. Запоріжжя, вул. Героїв Крут, 11, ) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку Азов, буд. 137, ідентифікаційний код юридичної особи 32121458, на р/р № НОМЕР_3 , установа банку: ПАТ АБ Укргазбанк, код МФО 320478) 2641 (дві тисячі шістсот сорок одна) грн. 38 коп. судового збору.

На виконання рішення господарського суду Запорізької області від 20.11.2024 у справі № 908/2465/24, яке набрало законної сили 13.01.2025, видано відповідні накази від 22.01.2025.

За приписами ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно частини 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України від 05.07.2012 суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чижов проти України).

Разом з тим, відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною четвертою даної статті визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Таким чином, запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення.

При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених відповідною статтею ГПК України не вимагається.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Заявник (боржник) на сьогоднішній день перебуває у складному становищі, що значно ускладнює виплату суми заборгованості.

Суд зауважує, що розстрочення виконання рішення суду не звільняє відповідача від відповідальності, натомість забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Також, суд бере до уваги наступні обставини.

Суд вважає загальновідомим та нормативно врегульованим питання відносно існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан, який на час розгляду заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення не скасований.

Дійсно, сам по собі факт військової агресії рф проти України не визначений законодавчо як підстава для звільнення від оплати.

В основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Слід зазначити, що введення воєнного стану впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків відповідачем та обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності.

Суд вважає, що розстрочення виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, а є лише намаганням відповідача через існування певних обставин забезпечити повне виконання рішення суду (судового наказу), шляхом погашення заборгованості перед стягувачем в спосіб, який є найбільш реальним та можливим для відповідача, з огляду на його фінансовий стан та джерело надходження коштів.

Враховуючи встановлені вище обставини з огляду на принципи розумності та справедливості, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, суд вважає, що розстрочення виконання рішення суду не порушить прав стягувача, майнові інтереси і баланс інтересів сторін, а слугуватиме досягненню мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора.

Оцінюючи вищенаведені обставини суд враховує, що розстрочення виконання рішення є тією мірою, яка надає можливість працювати суб`єкту господарювання та здійснювати поступове погашення заборгованості, оскільки одночасне примусове стягнення всієї заборгованості може вкрай негативно вплинути на його функціонування.

Згідно ч. 5 ст. 331 ГПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/2465/24 ухвалено 20.11.2024.

Суд, вивчивши матеріали справи, з огляду на наведені приписи чинного законодавства та фактичні обставини справи, беручи до уваги введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, який впливає на здійснення господарської діяльності як стягувача, так і боржника; недопущення понесення боржником додаткових витрат, пов`язаних з примусовим виконанням судового рішення органами виконавчої служби, вважає за можливе, як виняток, задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім ЮРАЛ про розстрочення виконання рішення суду у справі № 908/2465/24 в частині стягнення 220115 (двісті двадцять тисяч сто п`ятнадцять) грн 01 коп. основного боргу за надані послуги з постачання теплової енергії строком на дев`ять місяців, починаючи з березня 2025 року по листопад 2025 року включно, з оплатою рівними частинами по 24457,22 грн щомісяця.

При цьому, суд враховує, що чинним господарсько-процесуальним законодавством не передбачено рострочення стягнутої за рішенням суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 232, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім ЮРАЛ про розстрочення виконання рішення суду у справі № 908/2465/24 задовольнити частково.

Розстрочити виконання судового рішення від 20.11.2024 у справі № 908/2465/24 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім ЮРАЛ (69039, м. Запоріжжя, вул. Долинна, буд. 15; м. Запоріжжя, вул. Героїв Крут, 11, ) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку Азов, буд. 137; ідентифікаційний код юридичної особи 32121458, на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , установа банку:Філія АТ Укрексімбанк у м. Києві, код МФО 322313) 220115 (двісті двадцять тисяч сто п`ятнадцять) грн 01 коп. основного боргу за надані послуги з постачання теплової енергії - строком на дев`ять місяців, починаючи з березня 2025 року, з оплатою рівними частинами, а саме:

- до 31.03.2025 24457 (двадцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн 22 коп.;

- до 30.04.2025 24457 (двадцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн 22 коп.;

- до 31.05.2025 24457 (двадцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн 22 коп.;

- до 30.06.2025 24457 (двадцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн 22 коп.;

- до 31.07.2024 24457 (двадцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн 22 коп.;

- до 31.08.2024 24457 (двадцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн 22 коп.;

- до 30.09.2024 - 24457 (двадцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн 22 коп.;

- до 31.10.2021 - 24457 (двадцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн 22 коп.;

- до 30.11.2024 - 24457 (двадцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн 22 коп.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили (ст.ст. 235, 255, 256 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.03.2025.

Суддя Т.А. Азізбекян