ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2025 р. Справа № 922/120/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (адреса: 61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 149; )
до Державного біотехнологічного університету (адреса: 61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 44; ) в особі Відокремленого структурного підрозділу Вовчанського фахового коледжу Державного біотехнологічного університету (адреса: 61098, м. Харків, вул. Барикадна, буд. 51; )
про стягнення 27422,42 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Державного біотехнологічного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу Вовчанського фахового коледжу Державного біотехнологічного університету (далі - відповідач) 27422,42 грн, з яких:

13439,80 грн - за надання послуг з розподілу електричної енергії;

6721,62 грн - за надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії;

1099,45 грн - 3 % річних, нарахованих на заборгованість з оплати послуг з розподілу електричної енергії;

298,80 грн - 3 % річних, нарахованих на заборгованість з оплати послуг за забезпечення перетікань реактивної електричної енергії;

4609,88 грн - інфляційних збитків, нарахованих на заборгованість з оплати послуг з розподілу електричної енергії;

1252,87 грн - інфляційних збитків, нарахованих на заборгованість з оплати послуг за забезпечення перетікань реактивної електричної енергії.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії № 17155 від 29.03.2004 щодо своєчасного та повного проведення розрахунків за надані послуги з розподілу електричної енергії у січні 2022 року, та за послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у січні, лютому, березні 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено сторонам строк для подання заяв по суті спору.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з вимогами п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є день вручення судового рішення під розписку, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання їм можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами електронного зв`язку направлено копію вказаної ухвали.

Зокрема, копію зазначеної ухвали доставлено до електронних кабінетів позивача та відповідача в підсистемі "Електронний суд", про що свідчать залучені до матеріалів справи довідки про доставку електронного листа до електронного кабінету від 16.01.2025 (а. с. 92-94).

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляд справи, а останні в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд.

В процесі розгляду справи відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (вх. № 2706 від 31.01.2025), в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що позивач не довів виникнення між ним та споживачем правовідносин про надання послуг з розподілу електричної енергії за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 17155 від 01.01.2019, та правовідносин з надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, оскільки не надав належних та допустимих доказів. Відповідач вказує, що до позовної заяви Позивачем не додано письмових доказів, які б свідчили, що у Відповідача - Державного біотехнологічного університету () або іншої особи - ВСП «Вовчанський фаховий коледж ДБТУ» () на дату укладення Додаткової угоди від 30.12.2021р. до Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії № 17155 від 01.01.2019р. або після її укладення виникали зобов`язання за Договором № 17155 від 29.03.20004 р. про постачання електричної енергії, та що вказаний Договір діяв станом на грудень 2021 січень-березень 2022 року.

Відповідач зазначає, що позивачем до позову не додано належних та допустимих письмових доказів, які свідчили, що між Державним Біотехнологічним Університетом (Споживачем) та Позивачем (оператором системи) після укладення Договору про закупівлю (постачання) електричної енергії від 22.02.2022р. №17155 було укладено відповідний договір про надання послуг з розподілу електричної енергії. Таким чином, після укладення Договору про закупівлю (постачання) електричної енергії від 22.02.2022р. №17155 правовідносини між Позивачем та Відповідачам та Іншою особою, щодо надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи так і не виникли.

Також відповідач вважає, що позивач належними та допустимими доказами не довів і розмір наданих послуг, а тому здійснені ним нарахування заборгованості та санкції є також необґрунтованими, та ін.

Позивач надав суду відповідь на відзив (вх. № 4194 від 17.02.2025) в якій спростовує доводи відповідача, викладені у відзиві, та наполягає на задоволенні заявленого позову.

Зокрема, позивач вказує, що оскільки Відокремлений структурний підрозділ «Вовчанський фаховий коледж Державного біотехнологічного університету» не є юридичною особою, то відповідно останній і не може виступати відповідачем у даній справі та бути самостійною стороною в судовому процесі взагалі, а відповідачем у даній справі є саме Державний біотехнологічний університет в особі Відокремленого структурного підрозділу Вовчанського фахового коледжу Державного біотехнологічного університету.

Позивач зазначає, що на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, він подав до суду докази надання відповідачу впродовж дії договору послуг з розподілу електричної енергії та послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії. Зокрема, акти про обсяги розподіленої електричної енергії, розрахунки нарахувань реактивної електроенергії та акти приймання-передачі наданих послуг. Вказане свідчить про продовження, після 01.01.2019, отримання Відповідачем послуг з розподілу електричної енергії, що, враховуючи відсутність заперечень проти приєднання з боку останнього, підтверджує виконання Відповідачем умов для приєднання до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 17155 від 01.01.2019 який діє відповідно до умов попереднього договору про постачання електричної енергії № 17155 від 29.03.2004.

Позивач звертає увагу суду на те, що відповідач у відзиві на позовну заяву, заперечуючи щодо наявності між сторонами договірних правовідносин, не надав жодних доказів звернення до позивача із запереченнями проти приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії чи відмови від отримання вказаних послуг, при цьому продовжував споживати наданні позивачем послуги.

Позивач вказує, що підтвердженням приєднання Відповідача до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 17155 від 01.01.2019 є оплата отриманих послуг за наданим рахунком, що підтверджується платіжною інструкцією № E861616 від 20.02.2019. Також, на думку позивача, про факт укладення між сторонами наведеного договору свідчить підписаний сторонами акт звіряння взаємних розрахунків за грудень 2021 року який містить дані про договір, відповідно до якого вказаний акт укладався.

Щодо посилання Відповідача на договір № 17155/1 від 13.05.2021 як такий, що спростовує наявність правовідносин з Позивачем за Договором № 17155 від 01.01.2019 позивач вказує, що Єдиним договором, яким закріплено умови надання послуг з розподілу електричної енергії Відповідачу, а також порядок розрахунків за її надання, є Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 17155 від 01.01.2019. В разі виникнення спірних питань між умовами договору 17155/1 від 13.05.2021 та умовами договору 17155 від 01.01.2019, пріоритет має Договір про розподіл. Також позивач зазначає, що укладення між сторонами по справі договору № 17155/1 від 13.05.2021 підтверджується оплатою Споживачем наданих послуг з розподілу електричної енергії, згідно з долученими до позовної заяви платіжними інструкціями № № 272, 15, 16, а тому посилання відповідача на відсутність між сторонами по справі правовідносин щодо надання Позивачем послуг, з урахуванням вказаних вище обставин, на думку позивача, є хибними.

Позивач стверджує, що обсяг спожитої Відповідачем електричної енергії підтверджується наступними документами: актами звіряння взаємних розрахунків за грудень 2021, січень 2022 року; актами про обсяги розподіленої електричної енергії за грудень 2021 року - березень 2022 року, актами приймання-передачі про надання послуг з розподілу електричної енергії, а також за перетікання реактивної електроенергії за вказаний період.

Відповідач надав суду заперечення (вх. № 4765 від 24.02.2025), в яких доводить до відома суду, що позивач жоднім чином не спростував тих доводів що відповідач виклав у відзиві на позовну заяву. Зокрема, відповідач наполягає на недоведеності позивачем факт укладання між сторонами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії № 17155 від 01.01.2019, оскільки при цьому позивач не надав суду підписаної відповідачем заяви про приєднання до умов наведеного договору.

Відповідач зазначає, що позивач не надав суду договір № 17155/1 від 13.05.2021, що в свою чергу позбавляє суд можливості зробити висновок, який з договорів, цей чи договір № 17155 від 01.01.2019 має пріоритет.

Відповідач вказує, що позивач не надав жодного додаткового доказу, окрім тих що були надані до Позову; що у Відзиві на Позов детально було розписано по кожному документу його недоліки, а саме відсутність підпису та печатки з боку Споживача, відсутність ПІП особи яка його підписала, складання розрахункових документів після нарахування штрафних санкцій, відсутність доказів направлення рахунків, та ін.

Позивач надав суду додаткові письмові пояснення (вх. № 5281/25 від 28.02.2025) в яких спростовує доводи відповідача, викладені в запереченнях.

Також позивач надав суду клопотання (вх. № 5303/25 від 28.02.2025) в якому просить суд здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування зазначеного клопотання позивач посилається на складність розгляду даної справи, та зумовлену в зв`язку з цим необхідність у позивача надати суду в судовому засіданні змістовні та детальні пояснення щодо заявлених позовних вимог та заперечення проти доводів відповідача.

Розглянувши наведене клопотання, суд зазначає наступне.

У частині 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Предметом позову в даній справі є вимоги про стягнення 27422,42 грн., відтак ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку з чим справа може розглядатися у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У поданому до суду клопотанні про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін позивач не навів суду жодного належного обґрунтування в чому полягають особливості предмету доказування у цій справі та необхідності призначення судового засідання для виконання завдання господарського судочинства.

Посилання відповідача на необхідність надання пояснень по суті спору суд не може прийняти в якості достатніх підстав для постановлення ухвали про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, оскільки правова позиція позивача у справі викладена в його заявах по суті спору та додаткових поясненнях. Таким чином, встановлення всіх обставин справи, за висновком суду, може бути здійснено без призначення у справі судового засідання.

Згідно з ч. 6 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З огляду на вищевикладене, оскільки предметом позову в даній справі є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Наказом МОНУ № 1319 від 29.11.2018 «Про перейменування структурного підрозділу Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка», структурний підрозділ Вовчанський технікум Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка, було перейменовано на відокремлений структурний підрозділ Вовчанський коледж Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка без права юридичної особи.

В подальшому, Вовчанський коледж Харківського технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка на підставі ст. 31 ЗУ «Про фахову передвищу освіту», пп. 6 п. 2 розділу ХV ЗУ «Про вищу освіту», наказу Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка № 01-08/28 від 30.01.2020 змінив назву на Вовчанський фаховий коледж Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка.

В подальшому, Наказом міністерства освіти і науки України (далі - МОН) № 689 від 18.06.2021 реорганізовано Харківський національний технічний університет сільського господарства імені Петра Василенка () шляхом його приєднання разом з відокремленими структурними підрозділами до утвореного цим же наказом Державного біотехнологічного університету (). Одним із структурних підрозділів, що підлягали приєднанню є відокремлений структурний підрозділ Вовчанський фаховий коледж Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка (), який вказаним наказом № 689 від 18.06.2021, перейменовано на Відокремлений структурний підрозділ «Вовчанський фаховий коледж Державного біотехнологічного університету».

Наказом МОН № 556 від 16.06.2022 тимчасово, до завершення дії воєнного стану, переміщено відокремлений структурний підрозділ Вовчанський фаховий коледж Державного біотехнологічного університету на базу Відокремленого структурного підрозділу «Харківський фаховий коледж харчової промисловості Державного біотехнологічного університету» (), що розташований за адресою вул. Барикадна, 51, м. Харків, 61098.

Як свідчать матеріали справи, між АК «Харківобленерго», як постачальником, та Вовчанським технікумом Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка, як споживачем, було укладено договір № 17155 від 29.03.2004 відповідно до умов якого постачальник здійснював поставку споживачеві електричної енергії в обумовлених договором обсягах, а споживач оплачував її вартість.

Додатком № 2.1. до наведеного договору сторони узгодили перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку спожитої електроенергії.

В подальшому, 27.03.2014 (акт № 25) електролічильник № 229688 замінено на електролічильник № 047458 який у подальшому 10.05.2017 (акт № 824) замінено на електролічильник № 012875.

Також, 03.01.2017 (акт № 580) електролічильник № 050881 замінено на електролічильник № 460691 який у подальшому 07.10.2020 (акт № 368) замінено на електролічильник № 040822.

Також 05.05.2014 (акт № 066) електролічильник № 645248 замінено на електролічильник № 138049 який у подальшому 20.06.2018 (акт № 542) замінено на електролічильник № 075994.

Крім того, 20.12.2019 (акт № 665) електролічильник № 02418 замінено на електролічильник № 8763223.

Також, між АR «Харківобленерго» та Вовчанським технікумом Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка укладено додаток № 8 «Акт розмежування балансової належності» до договору про постачання електричної енергії № 17155 яким встановлена межа переходу права власності на електричну енергію (балансової належності), а також межа експлуатаційної відповідальності.

З 01.01.2019 відповідно до постанови НКРЕКП № 1446 від 16.11.2018 АК «Харківобленерго» є оператором системи розподілу (далі - ОСР) та здійснює діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, та не є постачальником електричної енергії.

Основними нормативно-правовими документами, які встановлюють вимоги та регулюють взаємовідносини між ОРС, електропостачальниками та споживачами (разом - Учасники роздрібного ринку), є, зокрема, Закон "Про ринок електричної енергії", Кодекс систем розподілу (далі - КСР), затверджений постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, та Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - постанова № 312), в яких визначені права, обов`язки та відповідальність сторін.

Доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються ОСР з 01.01.2019 усім споживачам, електроустановки яких приєднані до мереж ОСР на території його діяльності на підставі публічного договору приєднання - договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - договір), який укладається між Товариством та споживачем, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, за формою (типовою формою) договору, що є додатком № 3 до ПРРЕЕ та розміщена на офіційному сайті АТ Харківобленерго: www.oblenergo.kharkov.ua.

Договір споживача з розподілу вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання та/або сплати за рахунком, який надсилається одночасно з договором споживача про розподіл та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії (п. 4 Постанови 312, п. 1.2.15, п. 2.1.6 ПРРЕЕ).

Відповідно до абз. З, п. 5 Постанови № 312, з дати набрання чинності договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії ОСР надає послуги комерційного обліку споживачам.

Відповідно до п. 1.2 типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та ПРРЕЕ, та є однаковими для всіх споживачів, що відповідає положенням ст. 633, 634 ЦК України.

Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є основним документом та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Зокрема, укладення договору означає, що між розподільчою організацією та споживачем досягнуто згоди з усіх його умов.

Відповідно до п. 2.1.5. ПРРЕЕ - договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії в частині розрахунків за послуги оператора системи діє, якщо згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією відповідного енергопостачальника оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії забезпечує споживач.

Відповідно до п. 1.1 типового договору, сторонами погоджено, що цей договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (надалі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам (надалі - споживач) як послуги оператора системи.

Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.

Згідно з п. 2.1 типового договору, оператор системи надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.

Відповідно до п. 3.1, 3.2, 3.4 типового договору, облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передається оператором системи розподілу та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 (далі - Кодекс комерційного обліку) та з урахуванням вимог цього договору. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого обсягу електричної енергії береться одна кіловат година (кВт*год.). За підсумками розрахункового місяця постачальник послуг комерційного обліку (оператор системи) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку споживачу незалежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником споживача. Дані комерційного обліку щодо обсягу електричної енергії за розрахунковий місяць зазначаються оператором системи розподілу в особистому кабінеті споживача (за умови його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим договором, у тому числі якщо оплату за цим договором забезпечує електропостачальник споживача. За необхідності для споживача (його постачальника) забезпечувати визначення обсягу електричної енергії частіше ніж один раз на місяць споживач (його постачальник) має укласти із оператором системи розподілу або іншим акредитованим постачальником послуг комерційного обліку окремий платний договір, у якому визначити порядок формування даних комерційного обліку про обсяг електричної енергії за розрахунковий місяць та передачу цих даних до адміністратора комерційного обліку (за необхідності). Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати постачальнику послуг комерційного обліку (оператору системи) звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць. При обладнанні комерційних засобів обліку засобами дистанційної передачі даних, інформація про покази засобів обліку за розрахунковий місяць формується через канали дистанційного зв`язку.

Відповідно до п. п. 5.1-5.5 типового договору ціною цього договору є вартість послуг з розподілу електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача, зазначена в паспорті точки (точок) розподілу за об`єктом споживача. Оплата послуг з розподілу електричної енергії за цим договором здійснюється на поточний рахунок оператора. Тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 "Порядок розрахунків". Споживач оплачує послугу з розподілу оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання споживач забезпечує оплату послуги з розподілу, або купує електричну енергію для власного споживання за двостороннім договором та на організованих сегментах ринку. Постачальник оплачує послугу з розподілу оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання оплату послуги з розподілу забезпечує постачальник. Оператор системи в особовому рахунку споживача зазначає сторону, яка здійснює оплату наданих споживачу послуг з розподілу електричної енергії.

Споживач зобов`язується: 1) виконувати умови цього договору (п.п. 1 п. 6.2 типового договору).

Згідно п. 11.1 типового договору, цей договір набирає чинності з дня приєднання споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Відповідно до п.п. 5.1.1 глава V ПРРЕЕ та п. 7.1 типового договору, оператор системи має право на отримання своєчасної оплати на надання послуги з розподілу електричної енергії та перетікання реактивної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України. Оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифами (цінами), які встановлюються регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи (ціни) на послуги оператора системи оприлюднюються операторами систем у порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Згідно з п. 1 додатка № 4 "Порядок розрахунків" до типового договору, розрахунковим періодом є календарний місяць та встановлюється з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Відповідно до п. 3 додатка № 4 "Порядок розрахунків" до типового договору, оплата послуги з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати визначеної на основі фактичного обсягу розподіленої електричної енергії за відповідний попередній розрахунковий період. Якщо авансовий платіж розраховується для споживача, фактичне значення обсягу розподіленої електричної енергії якого за попередній розрахунковий період дорівнює 0 (або для нових споживачів), сума попередньої оплати визначається на основі розрахункових значень обсягу розподіленої електричної енергії на наступний період.

Відповідно до п. 4 додатка № 4 "Порядок розрахунків" до типового договору розрахунок суми попередньої оплати здійснюється споживачем шляхом множення чинного у розрахунковому періоді тарифу (ціни) на розподіл на фактичний обсяг розподіленої електричної енергії за відповідний попередній період та надається рахунок на попередню оплату.

Згідно з п. 5 додатка № 4 "Порядок розрахунків" до типового договору, остаточний розрахунок суми коштів, яку має оплатити споживач за послуги з розподілу електричної енергії за розрахунковий період, визначається виходячи з фактичного обсягу розподіленої електричної енергії на діючий тариф (ціну) з розподілу у розрахунковому періоді. Фактичний обсяг складається з кількості спожитої (розподіленої) електричної енергії за приладами обліку та витрат розподілених відповідно до додатку № 8 договору.

Відповідно до п. 7-8 додатка № 4 "Порядок розрахунків" до типового договору рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії надаються уповноваженому представнику споживача (п. 6 цього додатку) Оператором системи розподілу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду у відповідних структурних підрозділах оператора системи розподілу. В разі неотримання споживачем рахунків оператор системи розподілу направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення. Рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії мають бути оплачені протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. У разі порушення строків оплати за розподіл електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, передбачених п. 7 даного Порядку, споживач сплачує оператору системи розподілу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, інфляційні, 3% річних від суми боргу, за кожен день прострочення, у тому числі за день оплати. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у рахунку окремими рядками, та повинні бути сплачені споживачем протягом 5 робочих днів від дня його отримання. Зобов`язання щодо оплати за послугу з розподілу електричної енергії повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та чинних нормативно-правових актів (ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України).

Крім цього, згідно п. 1.1 додатку № 10 "Договір про надання послуг з перетікання реактивної електричної енергії" до типового договору на надання послуг з розподілу електричної енергії, оператор системи надає послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії до електроустановок споживачів, що експлуатують електромагнітно незбалансовані установки з неефективним співвідношенням активної і реактивної потужності, а споживач вживає вичерпних технологічних заходів щодо компенсації перетікань реактивної електричної енергії у своїх електричних мережах та/або здійснює оплату оператору системи за перетікання реактивної електричної енергії згідно з умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

Згідно п. 2.2 додатку № 10 "Договір про надання послуг з перетікання реактивної електричної енергії" до типового договору, споживач зобов`язується здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії згідно з Порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (додаток 1 до цього договору).

Пунктом 7 Порядку розрахунку за перетікання реактивної електричної енергії, який є додатком № 1 до додатку № 10 до типового договору, визначено, що рахунки за послуги з перетікання реактивної електричної енергії мають бути оплачені протягом 5 робочих днів від отримання рахунку споживачем.

Як стверджує позивач з огляду на вказані законодавчі вимоги, після 01.01.2019, отримання Відповідачем послуг з розподілу електричної енергії, що, враховуючи відсутність заперечень проти приєднання з боку останнього, підтверджує виконання Відповідачем умов для приєднання до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 17155 від 01.01.2019 який діє відповідно до умов попереднього договору про постачання електричної енергії № 17155 від 29.03.2004.

Окрім того, як стверджує позивач, підтвердженням приєднання Відповідача до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 17155 від 01.01.2019 є оплата отриманих послуг за наданим рахунком, що підтверджується платіжною інструкцією № E861616 від 20.02.2019, а також підписанням між сторонами акту звіряння взаємних розрахунків за грудень 2021 року який містить дані про договір, відповідно до якого вказаний акт укладався.

Позивач з посиланням на надані документи стверджує, що на виконання умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 17155 від 01.01.2019, ним надавались відповідачу послуги з розподілу електричної енергії протягом грудня 2021 року - січня 2022 року обсягом 20711 кВт*г вартістю 21806,60 грн, зокрема:

- у грудні 2021 року обсягом 19172 кВт*г, що підтверджується актами про обсяги розподіленої електричної енергії, актом приймання - передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії, актом звіряння взаємних розрахунків. На підставі проведених нарахувань у вказаному місяці, відповідачу надано рахунок на оплату наданих послуг з розподілу електричної енергії за відповідний місяць, строк оплати якого встановлено до 11.01.2022;

- у січні 2022 року обсягом 20947 кВт*г, що підтверджується актами про обсяги розподіленої електричної енергії, актом приймання - передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії, актом звіряння взаємних розрахунків. На підставі проведених нарахувань у вказаному місяці, відповідачу надано рахунок на оплату наданих послуг з розподілу електричної енергії за відповідний місяць, строк оплати якого встановлено до 08.02.2022.

Позивач зазначає, що рахунки на оплату наданих послуг з розподілу електричної енергії направлялись відповідачу поштовим зв`язком або отримані уповноваженою особою останнього у структурному підрозділі АТ «Харківобленерго», тобто, відповідач своєчасно та належним чином повідомлений про виникнення в нього зобов`язання щодо оплати наданих йому послуг з розподілу електричної енергії, при цьому заперечення від Відповідача стосовно обсягу нарахувань за розподілену електричну енергію за Договором № 17155 на адресу позивача не надходили.

При цьому, як вказує позивач, оплата послуг за наданими рахунками здійснена відповідачем з порушенням строків, встановлених у рахунках, а також положеннями п. 5 Додатку № 4; вказане підтверджується платіжними інструкціями на здійснення перерахування коштів відповідачем за послуги з розподілу електричної енергії, зокрема: заборгованість за грудень 2021 року сплачено 17.01.2022 (пл. інструкція № 2pl944792).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати послуг за розподіл електричної енергії, позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних та інфляційні збитки, які останнім не сплачені, а саме:

1099,45 грн - 3 % річних, нарахованих на заборгованість з оплати послуг з розподілу електричної енергії за період прострочення з 11.01.2022 по 31.10.2024

4609,88 грн - інфляційних збитків, нарахованих на заборгованість з оплати послуг з розподілу електричної енергії за період прострочення з квітня 2022 року по жовтень 2024 року.

Крім того, як зазначає позивач, відповідачем 30.03.2021 підписано Договір № 17155 про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, що одночасно є Додатком №10 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 17155 від 01.01.2019 (далі - Додаток № 10).

Позивач вказує, на виконання Додатку № 10 ним надавались послуги Відповідачу із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, а саме:

- у січні 2022 року обсягом 803 кВт*г, що підтверджується, розрахунком нарахувань за ПРЕЕ, актом приймання - передачі про надання послуги з забезпечення перетікань реактивної електричної енергії. На підставі проведених нарахувань у вказаному місяці, Відповідачу надано рахунок на оплату наданих послуг щодо забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за відповідний місяць, строк оплати якого встановлено до 08.02.2022.

- у лютому 2022 року обсягом 622 кВт*г, що підтверджується розрахунком нарахувань за ПРЕЕ, актом приймання - передачі про надання послуги з забезпечення перетікань реактивної електричної енергії. На підставі проведених нарахувань у вказаному місяці, Відповідачу надано рахунок на оплату наданих послуг щодо забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за відповідний місяць, строк оплати якого встановлено до 19.01.2024.

- у березні 2022 року обсягом 68 кВт*г, що підтверджується розрахунком нарахувань за ПРЕЕ, актом приймання - передачі про надання послуги з забезпечення перетікань реактивної електричної енергії. На підставі проведених нарахувань у вказаному місяці, Відповідачу надано рахунок на оплату наданих послуг щодо забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за відповідний місяць, строк оплати якого встановлено до 19.01.2024.

Позивач вказує, що рахунки на оплату наданих послуг щодо забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за вищевказані місяці направлялись Відповідачу поштовим зв`язком або отримані уповноваженою особою останнього у структурному підрозділі АТ «Харківобленерго»; тобто, відповідач своєчасно та належним чином повідомлений про виникнення в нього зобов`язання щодо оплати наданих йому послуг щодо забезпечення перетікань реактивної електричної енергії. Позивач зазначає, що заперечення від відповідача стосовно обсягу нарахувань за надання послуг щодо забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за Додатком № 10 до Договору № 17155 на адресу позивача не надходили.

Позивач зазначає, що відповідачем оплата послуг за наданими рахунками здійснена з порушенням строків, встановлених у рахунках, а також положеннями п. 5 Додатку № 4; вказане підтверджується платіжними інструкціями на здійснення перерахування коштів Відповідачем за послуги з забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, зокрема: заборгованість за січень 2022 року сплачено 30.12.2021 (пл. інструкція № 17) але не в повному обсязі.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати послуг за забезпечення перетікання реактивної електричної енергії, позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних та інфляційні збитки, які останнім не сплачені, а саме:

298,80 грн - 3 % річних, нарахованих на заборгованість з оплати послуг за забезпечення перетікання реактивної електричної енергії за період прострочення оплати з 09.02.2022 по 31.10.2024;

1252,87 грн - інфляційних збитків, нарахованих на заборгованість з оплати послуг за забезпечення перетікання реактивної електричної енергії.

Обставини щодо стягнення з відповідача заборгованості за Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 17155 від 01.01.2019, заборгованості за Договором № 17155 про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, що одночасно є Додатком №10 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 17155 від 01.01.2019, а також нарахованих в зв`язку з простроченням оплати інфляційних та 3% річних стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо належного відповідача у даній справі.

Статтею 80 ЦК України передбачено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦК України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Частиною 4 ст. 64 ГК України передбачено, що підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

За приписами ст. 95 ЦК України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

За змістом вищенаведених норм, юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії та представництва, які не є юридичними особами та які виступають лише як відокремлені частини юридичної особи, що їх створила. При цьому для здійснення представницьких та інших функцій від імені юридичної особи така юридична особа видає призначеному нею керівнику філії або представництва довіреність, на підставі якої керівник діє від імені та в інтересах цієї юридичної особи.

Крім того, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності), місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У п. 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" зазначено, що відомості, що містяться в ЄДР, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Отже, відокремлений підрозділ - це підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням, здійснює всі або частину її функцій, виконує роботи або операції, надає послуги від імені юридичної особи або здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Відокремлений підрозділ не є юридичною особою. Такий підрозділ наділяється майном юридичної особи, що його створила, і діє на підставі затвердженого нею положення. Юридичну особу в господарських відносинах може представляти її відокремлений підрозділ. При цьому, стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи.

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Відокремлений структурний підрозділ Вовчанського фахового коледжу Державного біотехнологічного університету не є самостійною юридичною особою, а є відокремленим підрозділом юридичної особи - Державного біотехнологічного університету.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.06.2021 у справі № 760/32455/19 зроблено висновок, що філії та представництва, які не є юридичними особам, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже, неможливістю вирішення цивільного спору.

Згідно з Положенням про Відокремлений структурний підрозділ Вовчанський фаховий коледж Державного біотехнологічного університету (нова редакція) від 24.06.2024 Вовчанський технікум Харківського державного технічного університету сільського господарства (нині Вовчанський фаховий коледж Державного біотехнологічного університету) з моменту створення в 2001 році був відокремленим структурним підрозділом Харківського державного технічного університету сільського господарства (правонаступником якого є Державний біотехнологічний університет).

Згідно з наведеним Положенням та відомостями, які містить Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, станом на даний час Вовчанський фаховий коледж є відокремленим структурним підрозділом Державного біотехнологічного університету.

Враховуючи викладене, а також те, що Відокремлений структурний підрозділ «Вовчанський фаховий коледж Державного біотехнологічного університету» не є юридичною особою, то відповідно останній і не може виступати відповідачем у даній справі та бути самостійною стороною в судовому процесі взагалі. При цьому, належним відповідачем у спірних правовідносинах є Державний біотехнологічний університет в особі Відокремленого структурного підрозділу Вовчанського фахового коледжу Державного біотехнологічного університету.

Щодо стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії та забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за договором.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, серед інших, договір про надання послуг з розподілу, а також договір про надання допоміжних послуг (в ситуації, що розглядається це договір про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії).

Відповідно до п. 96 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок електричної енергії», учасник ринку електричної енергії (далі - учасник ринку) - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу (далі - ОСР), оператор малої системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець, оператор установки зберігання енергії та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії в порядку, передбаченому цим Законом.

Основними нормативно-правовими документами, які встановлюють вимоги та регулюють взаємовідносини між ОСР, електропостачальниками та споживачами (разом - Учасники роздрібного ринку), є зокрема, Закон, Кодекс систем розподілу (надалі - КСР), затверджений Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, та Правила роздрібного ринку електричної енергії (надалі - ПРРЕЕ), затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (надалі - Постанова № 312), в яких визначені права, обов`язки та відповідальність сторін.

Доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються ОСР з 01.01.2019 усім споживачам, електроустановки яких приєднані до мереж ОСР на території його діяльності на підставі публічного договору приєднання - Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається між Товариством та споживачем, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, за формою (типовою формою) договору, що є додатком № 3 до ПРРЕЕ та розміщена на офіційному сайті AT Харківобленерго: www.oblenergo.kharkov.ua.

Положеннями абз. 9 п. 1.2.15. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) передбачено, що на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Згідно з п. 2.1.2. ПРРЕЕ, не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем.

Відповідно до абз. 3, п. 5 Постанови 312, з дати набрання чинності договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, ОСР надає послуги комерційного обліку споживачам.

Положеннями п. 4 Постанови № 312 серед іншого передбачено, що договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

В даному випадку, як вже зазначалося вище, між АК «Харківобленерго», як постачальником, та Вовчанським технікумом Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка, як споживачем, існував договір № 17155 від 29.03.2004 відповідно до умов якого постачальник здійснював поставку споживачеві електричної енергії в обумовлених договором обсягах, а споживач оплачував її вартість.

З 01.01.2019 відповідно до постанови НКРЕКП № 1446 від 16.11.2018 АК «Харківобленерго» є оператором системи розподілу (далі - ОСР) та здійснює діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, та не є постачальником електричної енергії.

Матеріалами справи підтверджується той факт, що відповідач після 01.01.2019 продовжував споживання електричної енергії та оплачувати її вартість. Враховуючи наведені обставини та законодавчі вимоги, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача стосовно того, що відповідач приєднався до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 17155 від 01.01.2019 який діє відповідно до умов попереднього договору про постачання електричної енергії № 17155 від 29.03.2004.

Окрім того, підтвердженням приєднання відповідача до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 17155 від 01.01.2019 є оплата отриманих послуг за наданим рахунком, що підтверджується платіжною інструкцією № E861616 від 20.02.2019, підписання між сторонами акту звіряння взаємних розрахунків за грудень 2021 року який містить дані про договір, відповідно до якого вказаний акт укладався, а також укладання додатку № 10 від 30.03.2021 до договору № 17155 від 01.01.2019.

Суд також враховує факт відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача стосовно приєднання до умов договору на відповідних умовах. До того ж, як вже зазначалося, положеннями абз. 9 п. 1.2.15. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) передбачено, що на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Згідно з п. 1.2 типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, умови договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та ПРРЕЕ, та є однаковими для всіх споживачів, що відповідає положенням ст. 633, 634 ЦК України.

Положеннями п. 6 постанови № 312 передбачено, що після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. В іншій частині договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію.

Посилання відповідача на наявність між сторонами інших договорів про розподіл електричної енергії (зокрема тих, які вказані відповідачем як підстава оплати наданих послуг в платіжних документах) суд вважає безпідставними з огляду на недоведеність в процесі розгляду даної справи факту укладання таких договорів належними та допустимими доказами.

Згідно з наданими позивачем документами, на виконання умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 17155 від 01.01.2019, ним надавались відповідачу послуги з розподілу електричної енергії протягом грудня 2021 року - січня 2022 року обсягом 20711 кВт*г вартістю 21806,60 грн, зокрема:

- у грудні 2021 року обсягом 19172 кВт*г, що підтверджується актами про обсяги розподіленої електричної енергії, актом приймання - передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії, актом звіряння взаємних розрахунків. На підставі проведених нарахувань у вказаному місяці, позивачем складено рахунок на оплату наданих послуг з розподілу електричної енергії за відповідний місяць, строк оплати якого встановлено до 11.01.2022;

- у січні 2022 року обсягом 20947 кВт*г, що підтверджується актами про обсяги розподіленої електричної енергії, актом приймання - передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії, актом звіряння взаємних розрахунків. На підставі проведених нарахувань у вказаному місяці, позивачем складено рахунок на оплату наданих послуг з розподілу електричної енергії за відповідний місяць, строк оплати якого встановлено до 08.02.2022.

Суд констатує, що будь-яких обґрунтованих заперечень щодо обсягу нарахувань за надання послуг щодо розподілу електричної енергії відповідач суду не надав.

Крім того, 30.03.2021 між сторонами підписано Договір № 17155 про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, що одночасно є Додатком №10 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 17155 від 01.01.2019.

Як свідчать надані позивачем документи, на виконання Додатку № 10 ним надавались послуги Відповідачу із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, а саме:

- у січні 2022 року обсягом 803 кВт*г, що підтверджується, розрахунком нарахувань за ПРЕЕ, актом приймання - передачі про надання послуги з забезпечення перетікань реактивної електричної енергії. На підставі проведених нарахувань у вказаному місяці, позивачем складено рахунок на оплату наданих послуг щодо забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за відповідний місяць, строк оплати якого встановлено до 08.02.2022.

- у лютому 2022 року обсягом 622 кВт*г, що підтверджується розрахунком нарахувань за ПРЕЕ, актом приймання - передачі про надання послуги з забезпечення перетікань реактивної електричної енергії. На підставі проведених нарахувань у вказаному місяці, позивачем складено рахунок на оплату наданих послуг щодо забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за відповідний місяць, строк оплати якого встановлено до 19.01.2024.

- у березні 2022 року обсягом 68 кВт*г, що підтверджується розрахунком нарахувань за ПРЕЕ, актом приймання - передачі про надання послуги з забезпечення перетікань реактивної електричної енергії. На підставі проведених нарахувань у вказаному місяці, позивачем складено рахунок на оплату наданих послуг щодо забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за відповідний місяць, строк оплати якого встановлено до 19.01.2024.

Суд констатує, що будь-яких обґрунтованих заперечень щодо обсягу забезпечення перетікань реактивної електричної енергії відповідач суду не надав.

Пунктом 7 Порядку розрахунку за перетікання реактивної електричної енергії, який є додатком № 1 до додатку № 10 до типового договору, визначено, що рахунки за послуги з перетікання реактивної електричної енергії мають бути оплачені протягом 5 робочих днів від отримання рахунку споживачем.

Відповідно до п. 7-8 додатка № 4 "Порядок розрахунків" до типового договору Рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії мають бути оплачені протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем.

Листом директора відокремленого структурного підрозділу ВФКХНТУСГ ім. П. Василенка від 01.02.2021 ОСОБА_3, повідомлено АТ «Харківобленерго» про призначення відповідальних за своєчасне надання звітності про обсяги спожитої електроенергії та отримання документації, передбаченої умовами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, інформації по особовому рахунку: ОСОБА_3, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Суд враховує, що рахунок за січень 2022 року відповідач (в особі відповідальної особи Кареліна Л.А,) отримав 01.02.2022 (про що свідчить витяг з книги реєстрації видачі рахунків АТ «Харківобленерго»; зазначені обставини відповідачем належним чином не спростовані, доказів того, що такий рахунок насправді не отримувався відповідачем або отримувався неуповноваженою особою матеріали справи не містять, та відповідачем суду не надано), інші рахунки були направлені позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку. Так само рахунки отримані відповідачем разом з позовною заявою в межах даної справи.

З огляду на викладені обставини, строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг з розподілу електричної енергії та за перетікання реактивної електричної енергії є таким, що настав.

Оскільки відповідач не надав суду доказів повної оплати наданих послуг за договором, суд за наслідками розгляду справи приходить до висновку про задоволення позову в даній частині вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 13439,80 грн боргу за надання послуг з розподілу електричної енергії та 6721,62 грн боргу за надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії.

Щодо позову в частині стягнення інфляційних та 3% річних, суд зазначає.

Стаття 610 ЦК України вказує на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 5 Додатку № 4 рахунки за послугу з розподілу електричної енергії та за перетікання реактивної електричної енергії надаються споживачу оператором системи протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду у відповідних структурних підрозділах Оператора системи. В разі неотримання Споживачем рахунків Оператор системи направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

Як вже зазначалося, долученими до позовної заяви доказами, а саме витягом з книги реєстрації видачі по споживачам Вовчанського РРЕ, підтверджується видача 01.02.2022 представнику відповідача актів приймання - передачі та рахунків на оплату наданих послуг відповідачу у січні 2022 року.

Матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем виконання зобов`язань зі сплати заборгованості за січень 2022 року. Також, матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем оплати заборгованості за грудень 2021, зокрема, як вбачається з платіжної інструкції № @2PL944792 від 17.01.2022, відповідачем здійснено оплату послуг з розподілу електричної енергії з простроченням, встановленого у рахунку строку на 7 днів.

Згідно з позовною заявою, саме на заборгованість за грудень 2021 року та січень 2022 року позивачем здійснено нарахування 3 % річних та інфляційних втрат. Зокрема, як вже зазначалося, позивачем нараховано:

1099,45 грн - 3 % річних, нарахованих на заборгованість з оплати послуг з розподілу електричної енергії за період прострочення з 11.01.2022 по 31.10.2024

4609,88 грн - інфляційних збитків, нарахованих на заборгованість з оплати послуг з розподілу електричної енергії за період прострочення з квітня 2022 року по жовтень 2024 року.

298,80 грн - 3 % річних, нарахованих на заборгованість з оплати послуг за забезпечення перетікання реактивної електричної енергії за період прострочення оплати з 09.02.2022 по 31.10.2024;

1252,87 грн - інфляційних збитків, нарахованих на заборгованість з оплати послуг за забезпечення перетікання реактивної електричної енергії

Суд також констатує факт виставлення позивачем відповідачу до сплати рахунків на 3% річних та інфляційні (а. с. 35-37).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних та 3% річних, суд констатує його арифметичну вірність. Перевірка розрахунку інфляційних та річних судом здійснювалась за допомогою інструменту "Юридичний калькулятор" (https://calc.sitebuy.pro/).

За таких обставин, позов в зазначеній частині також підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні та 3% річних в наведених вище сумах.

При винесенні даного рішення суд також зазначає.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

У п. 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 "Справа "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04) Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, п. 30, від 27.09.2001).

У наведеній справі Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

З огляду на викладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного біотехнологічного університету (адреса: 61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 44; ) в особі Відокремленого структурного підрозділу Вовчанського фахового коледжу Державного біотехнологічного університету (адреса: 61098, м. Харків, вул. Барикадна, буд. 51; ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (адреса: 61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 149; ):

13439,80 грн - заборгованості за надання послуг з розподілу електричної енергії;

6721,62 грн - заборгованості за надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії;

1099,45 грн - 3 % річних, нарахованих на заборгованість з оплати послуг з розподілу електричної енергії;

4609, 88 грн - інфляційних збитків, нарахованих на заборгованість з оплати послуг з розподілу електричної енергії;

298,80 грн - 3 % річних, нарахованих на заборгованість з оплати послуг за забезпечення перетікань реактивної електричної енергії;

1252,87 грн - інфляційних збитків, нарахованих на заборгованість з оплати послуг за забезпечення перетікань реактивної електричної енергії;

2422,40 грн - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак