ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2025 р. Справа№ 910/12392/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Шапрана В.В.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 03.03.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай Маркет"

на рішення Господарського суду Київської області

від 23.05.2024 (повний текст складено та підписано 09.07.2024)

у справі № 910/12392/23 (суддя О.О. Третьякова)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрукти Світу"

до 1 Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни та

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай Маркет"

про усунення перешкод в користуванні нежитловими приміщеннями

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрукти Світу" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду м.Києва із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни (далі - відповідач-1) про усунення перешкод в користуванні нежитловими приміщеннями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-1 без будь-яких юридичних підстав користується частиною нежитлового приміщення площею 144,94 кв.м., яке знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Чорних Запорожців, буд. 54, та нежитловим приміщенням площею 1089 кв.м., яке знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 16-А, які належать позивачу на праві власності.

16.11.2023 до Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай Маркет" як співвідповідача у справу №910/12392/23.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.12.2023 задоволено клопотання позивача про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай Маркет" (надалі - відповідач-2) в якості співвідповідача до участі у справі №910/12392/23.

02.01.2024 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла позовна заява в новій редакції з викладенням вимог позивача до відповідача-1 та відповідача-2. Відповідно до позовної заяви в новій редакції позивач просить суд усунути перешкоди позивачу у користуванні нежитловими приміщеннями шляхом зобов`язання відповідача-1 та відповідача-2 звільнити вказані нежитлові приміщення.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.05.2024 в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрукти Світу" до Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни про усунення перешкод в користуванні частиною нежитлового приміщення, площею 144,94 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Чорних Запорожців, буд. 54, та нежитловим приміщенням, площею 1089 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, буд. 16-А, шляхом зобов`язання Мельник Інни Володимирівни звільнити зазначені нежитлові приміщення - відмовлено.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрукти Світу" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай Маркет" про усунення перешкод в користуванні частиною нежитлового приміщення, площею 144,94 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Чорних Запорожців, буд.54, та нежитловим приміщенням, площею 1089 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, бул.Незалежності, буд.16-А, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай Маркет" звільнити зазначені нежитлові приміщення - задоволено.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Хай Маркет" звільнити зайняту ним частину нежитлового приміщення, площею 144,94 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Чорних Запорожців, буд. 54 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106).

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Хай Маркет" звільнити зайняте ним нежитлове приміщення, площею 1089 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, буд. 16-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай Маркет" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрукти Світу" 5 368 грн 00 коп. витрат зі сплату судового збору.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд виходив з того, що відповідач-1 не є належним відповідачем у межах даного позову, а тому в задоволенні позовних вимог до відповідача-1 суд відмовляє.

Також суд дійшов висновку, що відповідач-2 на момент розгляду справи неправомірно, без будь-яких правових підстав, користується нежитловим приміщенням загальною площею 273,9 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Чорних Запорожців буд.54, реєстраційний номер нерухомого майна 106, та нежитловим приміщенням загальною площею 1089 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, бул.Незалежності, буд.16-А, реєстраційний номер нерухомого майна 6. У зв`язку з цим відповідно до ст.41 Конституції України та ст.391 Цивільного кодексу України позовні вимоги у цій справі позивача до відповідача-2 про усунення перешкод у користуванні належними позивачу на праві власності нежитловими приміщеннями шляхом зобов`язання відповідача-2 звільнити вказані нежитлові приміщення підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Хай Маркет" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 23.05.2024 у справі №910/12392/23 скасувати в частині задоволених позовних вимог до ТОВ "Хай Маркет" та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте місцевим судом з порушенням норм матеріального права. При цьому скаржник стверджував, що надані позивачем у підтвердження фактичного використання відповідачем-2 спірних нежитлових приміщень, є не належними та не допустими доказами в розумінні ст. 76-79 ГПК України. Також апелянт зазначив, що суду не надано доказів того, що позивач звертався саме до відповідача-2 та просив звільнити його прииміщення, як і не надано доказів того, що позивач звертався до правоохоронних органів.

Узагальнені доводи та заперечення позивача

03.12.2024 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Узагальнені доводи відзиву позивача зводяться до того, що:

- апеляційна скарга не містить жодних посилань на те, у чому саме полягає незаконність чи необгрунтованість оскаржуваного рішення, не містить жодних посилань на те, у чому полягає неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи чи неправильність установлення обставин, які мають значення для справи;

- доводи апелянта про відсутність у позивача належних та допустимих доказів того, що відповідач-2 користується спірними приміщеннями позивача не відповідають дійсності, не мають жодного логічного обгрунтування, спрямовані на зловживання процесуальними правами з метою затягування часу розгляду справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги, заяв та клопотань

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2024 апеляційну скаргу у справі №910/12392/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Тарасенко К.В., Кравчук Г.А.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2024, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/12392/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06.08.2024, справу №910/12392/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.

18.09.2024 матеріали справи №910/12392/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай Маркет" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2024 у справі №910/12392/23 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

15.10.2024 до суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай Маркет" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2024 у справі №910/12392/23. Судове засідання призначено на 03.12.2024.

29.11.2024 через підсистему "Електронний суд" від відповідача-2 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №911/2323/24.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки наявні у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду у даній справі.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2024, у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/12392/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02.12.2024, справу №910/12392/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Сибіга О.М., Тарасенко К.В.

У судовому засіданні 03.12.2024 оголошено перерву до 07.01.2025.

Судове засідання призначене на 07.01.2025 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 07.01.2025, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/12392/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07.01.2025, справу №910/12392/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Сибіга О.М., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2025 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай Маркет" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2024 у справі №910/12392/23, спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач) судді Сибіга О.М. та Шапран В.В., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2025. Розгляд апеляційної скарги призначено на 12.02.2025.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025, у зв`язку з перебуванням судді Сибіги О.М. на кваліфікаційному оцінюванні, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/12392/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12.02.2025, справу №910/12392/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Шапран В.В., Кравчук Г.А.

12.02.2024 через канцелярію суду відповідачем-2 подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке задоволено судом. Розгляд справи відкладено на 03.03.2025.

03.03.2025 до суду від позивача надійшла заява про перенесення судового засідання, яка обгрунтована поганим самопочуттям представника ТОВ "Фрукти Світу" - адвоката Онопрієнка Ю.О.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, суд зазначає, що розумність тривалості провадження по судовій справі повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору. Відповідно до аналізу приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні суди.

Колегією суддів враховано, що розгляд даної справи відбувається тривалий час, а задоволення відповідної заяви позивача призведе лише до затягування розгляду справи, що є неприпустимим.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд зазначає, що у відповідних випадках неможливості явки в судове засідання представника учасника справи (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні тощо) такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно ст. 56, 60, 61 Господарського процесуального кодексу України з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Отже, позивач не позбавлений можливості залучити іншого представника у судове засідання, а доказів неможливості розгляду спору без участі позивача матеріали справи не містять.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.07.2018 року у справі №927/1091/17.

Судом апеляційної інстанції також врахований висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі №915/593/17, згідно з яким, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

У судовому засіданні 03.03.2025 колегією суддів відмовлено у задоволенні відповідного клопотання позивача, оскільки неможливість адвоката прибути в судове засідання, не є достатньою підставою для відкладення розгляду справи. До того ж, позивач не був позбавлений можливості забезпечити явку іншого представника в судове засідання призначене на 03.03.2025.

У судовому засіданні 03.03.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників судового процессу

У судове засідання 03.03.2025 з`явились представники відповідача-1 та відповідача-2, які надали пояснення по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою від 12.02.2025.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення позивача справи про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги ТОВ "Хай Маркет" за відсутності представника позивача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Позивач є власником нерухомого майна, а саме:

1) нежитлового приміщення загальною площею 273,9 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Чорних Запорожців (попередня назва вулиці - Короленка), буд.54, реєстраційний номер нерухомого майна 106, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 12.06.2023 №335285062; та

2) нежитлового приміщення загальною площею 1089 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, бул.Незалежності, буд.16-А, реєстраційний номер нерухомого майна 6, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 12.06.2023 №335282250.

Листом від 12.06.2023 №1, який був направлений відповідачу-1 16.06.2023 відповідно до опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку "Укрпошти" від 16.06.2024, позивач повідомляв відповідача-1, що останній безпідставно користується нежитловим приміщенням загальною площею 273,9 кв.м, яке розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Чорних Запорожців, буд.54, реєстраційний номер нерухомого майна 106, а саме частиною вказаного приміщення площею 144,94 кв.м., що створює перешкоди позивачу як власнику в користуванні цим приміщенням. Також вказаним листом від 12.06.2023 №1 позивач пропонував відповідачу-1 укласти договір оренди вказаного нерухомого майна.

Листом від 26.06.2023 №4, який був направлений відповідачу-1 26.06.2023 відповідно до опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку "Укрпошти" від 26.06.2024, позивач повторно повідомляв відповідача-1, що останній безпідставно користується нежитловим приміщенням загальною площею 273,9 кв.м, яке розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Чорних Запорожців, буд.54, реєстраційний номер нерухомого майна 106, а саме частиною вказаного приміщення площею 144,94 кв.м., що створює перешкоди позивачу як власнику в користуванні цим приміщенням. Також вказаним листом від 26.06.2023 №4 позивач повторно пропонував відповідачу-1 укласти договір оренди вказаного нерухомого майна.

Проте відповідач-1 відповіді на вказані листи позивача від 12.06.2023 №1 та від 26.06.2023 №4 позивачу не надав та договір оренди між позивачем та відповідачем-1 вищезазначеного нерухомого майна з реєстраційним номером 106 чи його частини укладений не був.

Крім того, листом від 12.06.2023 №3, який був направлений відповідачу-1 16.06.2023 відповідно до опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку "Укрпошти" від 16.06.2024, позивач повідомляв відповідача-1, що останній безпідставно користується нежитловим приміщенням загальною площею 1089 кв.м, яке розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, бул.Незалежності, буд.16-А, реєстраційний номер нерухомого майна 06, а саме частиною вказаного приміщення площею 450 кв.м., що створює перешкоди позивачу як власнику в користуванні цим приміщенням. Також вказаним листом від 12.06.2023 №3 позивач пропонував відповідачу-1 укласти договір оренди вказаного нерухомого майна.

Також, листом від 26.06.2023 №6, який був направлений відповідачу-1 26.06.2023 відповідно до опису вкладення у цінний лист та накладної "Укрпошти" від 26.06.2024, позивач повторно повідомляв відповідача-1, що останній безпідставно користується нежитловим приміщенням загальною площею 1089 кв.м, яке розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, бул.Незалежності, буд.16-А, реєстраційний номер нерухомого майна 06, а саме частиною вказаного приміщення площею 450 кв.м., що створює перешкоди позивачу як власнику в користуванні цим приміщенням. Також вказаним листом від 26.06.2023 №6 позивач повторно пропонував відповідачу-1 укласти договір оренди вказаного нерухомого майна.

Проте відповідач-1 відповіді на вказані листи позивача від 12.06.2023 №3 та від 26.06.2023 №6 позивачу не надав та договір оренди між позивачем та відповідачем-1 вищезазначеного нерухомого майна з реєстраційним номером 06 чи його частини укладений не був.

На момент розгляду справи №910/12392/23 фактичне користування вищевказаними нежитловими приміщеннями, власником яких є позивач, а саме нежитловим приміщенням загальною площею 273,9 кв.м, яке розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Чорних Запорожців, буд.54, та нежитловим приміщенням загальною площею 1089 кв.м, яке розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, бул.Незалежності, буд.16-А, здійснює відповідач-2.

При цьому відповідачем-2 не надано суду доказів наявності у відповідача-2 правових підстав для користування вищевказаними нежитловими приміщеннями, а позивач заперечує наявність у відповідачів на момент розгляду справи №910/12392/23 правомочностей на використання відповідачами вищевказаних нежитлових приміщень.

В підтвердження фактичного використання відповідачем-2 вказаних нежитлових приміщень шляхом ведення відповідачем-2 в цих приміщеннях господарської діяльності позивачем надано суду:

- фіскальний чек від 07.11.2023, виданий відповідачем-2 на підтвердження прийому готівки від населення в якості оплати за реалізовані відповідачем-2 як аптекою лікарські засоби (місце реалізації відповідачем-2 в якості аптеки лікарських засобів відповідно до фіскального чеку: м.Бровари, вул.Чорних Запорожців, буд.54).

- видану Державною службою України з лікарських засобів та контролю наркотиками Головним управлінням ДПС у Київській області відповідачу-2 ліцензію на право роздрібної торгівлі лікарськими засобами (дата та номер рішення про видачу ліцензії: 07.09.2023 №1014, адреса аптечного закладу - аптеки "Медея": м.Бровари, вул.Чорних Запорожців, буд.54), що підтверджується Витягом з Ліцензійного реєстру Держлікслужби станом на 13.09.2023

- фіскальний чек від 21.03.2024, виданий відповідачем-2 на підтвердження прийому готівки від населення в якості оплати за реалізовані відповідачем-2 як аптекою лікарські засоби (місце реалізації відповідачем-2 в якості аптеки лікарських засобів відповідно до фіскального чеку: м.Бровари, вул.Чорних Запорожців, буд.54).

- фіскальний чек від 21.03.2024, виданий відповідачем-2 на підтвердження прийому готівки від населення в якості оплати за реалізовані відповідачем-2 вроздріб продовольчі товари (місце реалізації відповідачем-2 товарів вроздріб відповідно до фіскального чеку: м.Бровари, бул.Незалежності, буд.16-А, магазин-кафетерій).

Звертаючись з даним позовом до господарського суду (з урахуванням поданої до суду 26.12.2023 відповідно до відмітки "Укрпошти" нової редакції позовної заяви), позивач посилається на те, що відповідач-1 та відповідач-2 продовжують користуватись спірними приміщеннями без правових підстав, у зв`язку з чим позивачем до відповідачів заявлені позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні частиною нежитлового приміщення площею 144,94 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Чорних Запорожців, буд.54, та нежитловим приміщенням площею 1089 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, бул.Незалежності, буд.16-А, шляхом зобов`язання відповідача-1 та відповідача-2 звільнити вказані нежитлові приміщення.

Відповідач-1 позов не визнав, пославшись у відзиві на позов на відсутність доказів того, що відповідач-1 на момент розгляду справи фактично користується спірними нежитловими приміщеннями та чинить перешкоди позивачу в користуванні вказаним нерухомим майном.

Відповідач-2 відзив на позов не подав.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів сторін

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані відповідачами пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.

Згідно із частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, як вище встановлено судом, позивач є власником нерухомого майна, а саме:

1) нежитлового приміщення загальною площею 273,9 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Чорних Запорожців (попередня назва вулиці - Короленка), буд.54, реєстраційний номер нерухомого майна 106, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 12.06.2023 №335285062;

2) нежитлового приміщення загальною площею 1089 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, бул.Незалежності, буд.16-А, реєстраційний номер нерухомого майна 6, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 12.06.2023 №335282250.

За твердженням позивача, відповідачі без будь-яких юридичних підстав користуються вказаними нежитловими приміщеннями та чинять перешкоди позивачу в користуванні вказаним нерухомим майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому судом встановлено, що позивачем не надано доказів того, щоб на момент розгляду даної справи №910/12392/23 відповідач-1 фактично користувався би спірними нежитловими приміщеннями. Доказів ведення в нежитлових приміщеннях господарської діяльності відповідачем-1 чи інших доказів, які б вказували на те, що відповідач-1 фактично користується нежитловими приміщення на момент розгляду справи, позивачем суду не надано.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідач-1 не є належним відповідачем у межах даного позову, а тому в задоволенні позовних вимог до відповідача-1 слід відмовити.

В той же час, позивачем були надані суду докази, які вказують на те, що спірними нежитловими приміщеннями на момент розгляду справи фактично користується саме відповідач-2 шляхом ведення в цих нежитлових приміщеннях відповідачем-2 господарської діяльності (фіскальні чеки, ліцензія на право роздрібної торгівлі лікарськими засобами).

Доказів наявності у відповідача-2 правових підстав для використання спірних нежитлових приміщень суду не надано та матеріали справи не містять. Доводи позивача як чинного власника цих нежитлових приміщень про відсутність у відповідача-2 правових підстав на використання нежитлових приміщень відповідач-2 належним та допустимим доказами не спростував.

Доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі про відсутність у позивача належних та допустимих доказів того, що відповідач-2 користується спірними приміщеннями позивача, є неспроможними, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи документами, а саме: фіскальними чеками на підтвердження прийому готівки від населення в якості оплати за реалізовані відповідачем-2 як аптекою лікарські засоби (місця реалізації товарів: м. Бровари, вул. Чорних Запорожців, буд. 54; м. Бровари, бул. Незалежності, буд. 16-А, магазин-кафетерій), ліцензією на право роздрібної торгівлі лікарськими засобами.

При цьому колегія суддів контатує, що наявна у наданих позивачем фіскальних чеках інформація стосовно найменування суб`єкта господарювання (ТОВ "Хай Маркет") та адреси господарської одиниці (м. Бровари, вул. Чорних Запорожців, буд. 54; м. Бровари, бул. Незалежності, буд. 16-А, магазин-кафетерій) є підтвердженням того факту, що саме відповідач-2 перебуває та здійснює свою господарську діяльність у спірних нежитлових приміщеннях.

До того ж колегією суддів врховано, що заперечуючи проти факту незаконного перебування у спірних нежитлових приміщеннях, відповідач-2 не надав як під час розгляду даної справи судом першої інстанції так і на стадії апеляційного перегляду, жодних документів, які б підтверджували законність його перебування у спірних нежитлових приміщеннях.

Відповідно до приписів частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із частиною 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, на виконання у тому числі приписів статті 74 Господарського процесуального кодексу України, зобов`язаний довести наявність порушених його прав та законних інтересів, а суд, у свою чергу, перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для захисту прав позивача.

Згідно з частиною першою, другою статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує (такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18).

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).

За висновком колегії суддів, долучені позивачем фіскальні чеки, ліцензія на право роздрібної торгівлі лікарськими засобами, є належними доказами на підтвердження перебування та здійснення відповідачем-2 господарської діяльності в спірних нежитлових приміщеннях.

Отже, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що відповідач-2 на момент розгляду справи неправомірно, без будь-яких правових підстав, користується нежитловим приміщенням загальною площею 273,9 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Чорних Запорожців буд.54, реєстраційний номер нерухомого майна 106, та нежитловим приміщенням загальною площею 1089 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, бул.Незалежності, буд.16-А, реєстраційний номер нерухомого майна 6, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача до відповідача-2 про усунення перешкод у користуванні належними позивачу на праві власності нежитловими приміщеннями шляхом зобов`язання відповідача-2 звільнити вказані нежитлові приміщення підлягають задоволенню.

Викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони зводяться виключно до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, та не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай Маркет".

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 23.05.2024 відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хай Маркет" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 23.05.2024 у справі №910/12392/23 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Хай Маркет".

Матеріали справи №910/12392/23 повернути Господарському суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 11.03.2025

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді В.В. Шапран

Г.А. Кравчук