РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025Справа № 910/15917/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю. , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Централізовані закупівлі» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

до Спільного українсько-латвійського підприємства «Хімімпекс»

про стягнення 27 687,10 грн

без виклику представників учасників справи,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Централізовані закупівлі» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Спільного Українсько-Латвійського підприємства «Хімімпекс» (Товариство з обмеженою відповідальністю) про стягнення 27 687,10 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 05.06.2023 № 53-129-01-23-02781 в частині дотримання строків поставки товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

Суд зазначає, що ухвала від 26.12.2024 про відкриття провадження у даній справі була доставлена до електронного кабінету відповідача, що підтверджується відповідним повідомленням. Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач про розгляд справи та про своє право подати відзив на позовну заяву повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України уразі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

УСТАНОВИВ:

05.06.2023 між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі директора Відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» ДП «НАЕК «Енергоатом» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Централізовані закупівлі» АТ «НАЕК «Енергоатом») (покупець) та Спільним українсько-латвійським підприємством «Хімімпекс» (постачальник) укладено договір поставки № 53-129-01-23-02781 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити кислоту азотну виробництва ПрАТ «Азот» для потреб ДП «Енергоатом» з подальшою передачею ДП «СхідГЗК», а покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договору, прийняти і оплатити продукцію.

Найменування, одиниці виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура ціна і строк поставки зазначені у Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору в редакції додаткової угоди № 2 від 16.11.2023, ціна Договору без ПДВ становить 3 609 363,60 грн, крім того ПДВ - 721 872,72 грн. Загальна сума Договору становить 4 331 236,32 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 4.2 Договору покупець сплачує вартість поставленої продукції протягом 120 робочих днів з дати підписання сторонами акту (актів) приймання - передачі продукції.

Строк поставки продукції зазначений у Специфікації. За погодженням з покупцем (вантажоодержувачем) допускається поставка продукції партіями (п. 5.1. Договору).

Так, у Специфікації № 1, яка є Додатком № 1 до Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 17.07.2023) строк поставки продукції у кількості 113 502,00 кг визначено до 16.06.2023, 83 998,00 кг - протягом 10 робочих днів від дати отримання вимоги про необхідність відвантаження продукції.

Поставка продукції згідно із Специфікацією здійснюється залізничним транспортом на умовах DDP на склад вантажоодержувача.

Датою поставки вважається дата видаткової накладної на продукцію, що підтверджує надходження продукції на склад вантажоодержувача (п. 5.4 Договору).

За порушення строку поставки продукції за Договором постачальник зобов`язаний сплатити покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості непоставленої в строк продукції за кожен день прострочення, але не більше 30% вартості несвоєчасно поставленої продукції. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь період прострочення виконання зобов`язання. За прострочення поставки продукції понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф в розмірі 7% вартості несвоєчасно поставленої родукції (п. 7.2 Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору останній є чинним з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2023, а в частині оплати за поставлену продукцію - до повного розрахунку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем за Договором здійснена поставка товару позивачу згідно наступних видаткових накладних: № РН-0000230 від 30.06.2023 на суму 566 179,92 грн, та № РН-0000236 від 03.07.2023 на суму 1 270 422,72 грн.

Враховуючи погоджені сторонами строки поставки товару позивач зазначає, що відповідачем порушено такі строки та здійснено поставку з простроченням:

- на 13 календарних днів за видатковою накладною № РН-0000230 від 30.06.2023 на суму 566 179,92 грн.

- на 16 календарних днів за видатковою накладною № РН-0000236 від 03.07.2023 на суму 1 270 422,72 грн.

В силу зазначеного позивачем на підставі п. 7.2 Договору здійснено нарахування пені на загальну суму 27 687, 10 грн.

Заперечення відповідача чи то доводи на спростування заявлених вимог матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою є договором поставки.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 265 ГК України та ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу встановлених судом обставин, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача в частині порушення відповідачем строку поставки товару за Договором за дослідженими судом вище видатковими накладними, що є підставою для нарахування пені.

Так, відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Частиною 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд дійшов висновку, що останні є арифметично вірними та правомірно нараховані позивачем, а тому підлягають стягненню з відповідача.

Будь-яких заперечень відповідача щодо викладених у позові обставин чи контррозрахунку розміру штрафних санкцій не надано, обставин порушення договірних зобов`язань не спростовано.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем договірного зобов`язання в частині строків поставки товару за Договором, позивачем правомірно нараховано пеню, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути зі Спільного українсько-латвійського підприємства "Хімімпекс" (Товариство з обмеженою відповідальністю) (вул. Михайла Бойчука, буд. 18А, м. Київ, 01103; ідентифікаційний код 14345702) на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 24584661) в особі філії «Відокремлений підрозділ «Централізовані закупівлі» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Івана Франка, 31, м. Київ, 01054; ідентифікаційний код 26251923) пеню в сумі 27 687 грн. 10 коп. та судовий збір - 3 028 грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного рішення: 10.03.2025.

Суддя Т. Ю. Трофименко