ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025м. ХарківСправа № 922/4564/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства «БЛАГОУСТРІЙ МІСТА ІЗЮМА» (64303, Україна, Ізюмський р-н, Харківська обл., місто Ізюм, вулиця Червоної Калини, будинок, 74, ідентифікаційний код особи 34978610)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИК» (61144, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Героїв Праці, будинок, 17, квартира, 343, ідентифікаційний код особи 31061880)
про стягнення заборгованості за надані послуги
за участю представників:

позивача Савін О.С.

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Комунальне підприємство «БЛАГОУСТРІЙ МІСТА ІЗЮМА» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИК» та просить суд:

1. Прийняти дану позовну заяву до розгляду.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «»Будівельник» (61144, м. Харків, вул. Героїв Праці, буд. 17, кв. 343, ) на користь комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» (64300, Харківська область, м. Ізюм, вул. Червоної Калини, буд. 74, ) заборгованість в розмірі 96 978 грн. 04 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.

3. Справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 27.12.2024 було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 03.02.2025 о 09:30. Засідання відкладалося з 03.02.2025 по 03.03.2025.

19.02.2025 за вх. 4540 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення щодо обсягу та вартості спожитих відповідачем послуг.

Представник позивача у судовому засіданні 03.03.2025 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, правом на участь представника в засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце проведення судових засідань повідомлявся судом шляхом направлення ухвал за адресою, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (61144, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Героїв Праці, будинок, 17, квартира, 343).

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду про призначення засідання у справі була надіслана відповідачу, але не була відповідачем отримана у зв`язку з відсутністю адресата (поштове відправлення 226).

Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 202 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, суд вважає, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

06 лютого 2017 року між комунальним підприємством «Благоустрій міста Ізюма» та товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельник» був укладений договір про надання послуг з вивезення відходів № 70Б/17. Відповідно до умов вказаного договору Позивач брав на себе зобов`язання надавати послуги з вивезення відходів з об`єкту діяльності ТОВ «БУДІВЕЛЬНИК» за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Залікарняна/пров. Залікарняний 5/4. Відповідач брав на себе зобов`язання оплатити вартість наданих послуг.

Позивач вказував, що послуги надавались належним чином, що підтверджується відсутністю будь-яких претензій з сторони «Відповідача» та періодичною оплатою наданих послуг.

25 листопада 2024 року на адресу Відповідача був направлений лист № 955 з примірниками актів виконаних робіт. Проте вказані акти залишилися не підписаними а заборгованість не сплаченою. Відповідач не оплатив надані послуги в повному обсязі в наслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 51 043 грн. 02 коп.

01 січня 2021 року між Позивачем та Відповідачем був укладений договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами № 22/21. Відповідно до умов вказаного договору Позивач брав на себе зобов`язання надавати послуги з поводження з побутовими відходами. Відповідач брав на себе зобов`язання оплатити вартість наданих послуг.

1. Акт здачі приймання наданих послуг № 5186 за вересень 2020 року, загальна кількість вивезених твердих побутових відходів складає 285 кубічних метрів та підтверджується наступними подорожніми листами:

- № 17938 від 03 вересня 2020 року, перевезено 13 кубічних метрів ТПВ;

- № 18027 від 09 вересня 2020 року, перевезено 10 кубічних метрів ТПВ;

- № 18099 від 14 вересня 2020 року, перевезено 52 кубічні метри ТПВ;

- № 18119 від 15 вересня 2020 року, перевезено 65 кубічних метрів ТПВ;

- № 18156 від 17 вересня 2020 року, перевезено 13 кубічних метрів ТПВ;

- № 18234 від 22 вересня 2020 року, перевезено 28 кубічних метрів ТПВ;

- № 18296 від 25 вересня 2020 року, перевезено 26 кубічних метрів ТПВ;

- № 18338 від 29 вересня 2020 року, перевезено 78 кубічних метрів ТПВ

2. Акт здачі приймання наданих послуг № 7087 за грудень 2020 року, загальна кількість вивезених твердих побутових відходів складає 37 кубічних метрів та підтверджується наступними подорожніми листами:

- № 19391 від 07 грудня 2020 року , перевезено 13 кубічних метрів ТПВ;

- № 19467 від 11 грудня 2020 року, перевезено 12 кубічних метрів ТПВ;

- № 19611 від 21 грудня 2020 року, перевезено 12 кубічних метрів ТПВ

3. Акт здачі приймання наданих послуг № 537 за січень 2021 року, загальна кількість вивезених твердих побутових відходів складає 24 кубічних метрів та підтверджується наступними подорожніми листами:

- № 19847 від 12 січня 2021 року, перевезено 12 кубічних метрів ТПВ;

- № 19951 від 18 січня 2021 року, перевезено 12 кубічних метрів ТПВ

4. Акт здачі приймання наданих послуг № 1102 за лютий 2021 року, загальна кількість вивезених твердих побутових відходів складає 12 кубічних метрів та підтверджується наступним подорожнім листом:

- № 20479 від 22 лютого 2021 року, перевезено 12 кубічних метрів ТПВ

5. Акт здачі приймання наданих послуг № 4103 за червень 2021 року, загальна кількість вивезених твердих побутових відходів складає 5 кубічних метрів та підтверджується наступним подорожнім листом:

- № 22740 від 28 червня 2021 року, перевезено 5 кубічних метрів ТПВ

6. Акт здачі приймання наданих послуг № 4101 за червень 2021 року, загальна кількість вивезених твердих побутових відходів складає 26 кубічних метрів та підтверджується наступним подорожнім листом:

- № 21891 від 02 червня 2021 року, перевезено 26 кубічних метрів ТПВ

7. Акт здачі приймання наданих послуг № 7087 за грудень 2021 року, загальна кількість вивезених твердих побутових відходів складає 26 кубічних метрів та підтверджується наступним подорожнім листом:

- № 24723 від 23 грудня 2021 року, перевезено 6 кубічних метрів ТПВ.

25 листопада 2024 року на адресу Відповідача був направлений лист № 956 з примірниками актів виконаних робіт. Проте вказані акти залишилися не підписаними а заборгованість не сплаченою. Відповідач не оплатив надані послуги в повному обсязі в наслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 4499 грн. 72 коп.

03 лютого 2021 року між Позивачем та Відповідачем був укладений договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на оплату послуги з закупівлі електроенергії № 13/21. Відповідно до умов вказаного договору Позивач брав на себе зобов`язання надавати послуги з закупівлі електричної енергії яка буде споживатись Відповідачем при реконструкції нежитлової будівлі під квартири для тимчасового проживання внутрішньо-переміщених осіб за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Замостянська, буд. 3. Відповідач брав на себе зобов`язання відшкодувати витрати на закупівлю електроенергії.

ТОВ «Будівельник» спожило в лютому 2022 року електричну енергію в кількості 7457 КвТ, що підтверджується наданим позивачем до додаткових письмових пояснень актом про обсяги розподіленої електричної енергії за лютий 2022 року.

25 листопада 2024 року на адресу Відповідача був направлений лист № 954 з примірниками акту виконаних робіт. Проте вказаний акт залишився не підписаним а заборгованість не сплаченою. Відповідач не оплатив надані послуги в повному обсязі в наслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 41 435 грн. 30 коп.

Загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем за вказаними договорами складає 96 978 грн. 04 коп. 06 грудня 2024 року на адресу Відповідача була направлена вимога про сплату заборгованості, проте, вона залишилася без відповіді.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 вказаного Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов`язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

В контексті зазначеного, суд виходить з того, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 13 ГПК України). Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, всупереч викладеним приписам процесуального законодавства, відповідачем не було надано до суду доказів на спростування доводів позивача відносно наявної заборгованості за укладеними сторонами Договорами № 70Б/17 від 06 лютого 2017 року, № 22/21 від 01 січня 2021 року, № 13/21 від 03 лютого 2021 року, а тому суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 96 978,04 грн.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник" (61144, м. Харків, вул. Героїв Праці, буд.17, кв. 343, код ЄДРОУ 31061880) на користь Комунального підприємства "Благоустрій міста Ізюма" (64300 Харківська обл., м.Ізюм, вул. Червоної калини буд. 74, ) заборгованість в розмірі 96 978,04 грн та судовий збір 2422,40 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "10" березня 2025 р.

Суддя Л.С. Лаврова