УХВАЛА

10 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/13055/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Жукова С.В.

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про відвід суддів Краснова Є.В., Мачульського Г.М., Рогач Л.І.

у справі №910/13055/23

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКТС"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКТС"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Верховний Суд у складі колегії суддів: Краснова Є.В. (головуючого), Мачульського Г.М., Рогач Л.І. ухвалою від 03.02.2025, зокрема, відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКТС" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 та призначив розгляд касаційної скарги у справі 910/13055/23 у відкритому судовому засіданні 12 березня 2025 року о 17:30 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 10 (кабінет № 332).

13.02.2025 АТ "Українська залізниця" подало заяву про відвід суддів Краснова Є.В., Мачульського Г.М., Рогач Л.І. від розгляду справи № 910/13055/23.

Ухвалою Верховного Суду від 18.02.2025 заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відвід суддів Краснова Є.В., Мачульського Г.М., Рогач Л.І. від розгляду справи № 910/13055/23 визнано необґрунтованою. Передано матеріали справи на автоматизований розподіл для визначення судді для розгляду заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відвід суддів Краснова Є.В., Мачульського Г.М., Рогач Л.І.

За результатами авторозподілу для розгляду заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відвід суддів Краснова Є.В., Мачульського Г.М., Рогач Л.І. у справі №910/13055/23 визначено суддю Жукова С.В., про що свідчить протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2025.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відвід суддів Краснова Є.В., Мачульського Г.М., Рогач Л.І. у справі №910/13055/23, Суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на таке.

Вказана заява мотивована наявністю обставин, що викликають у заявника сумніви в неупередженості та об`єктивності колегії суддів.

Такими обставинами на думку заявника є те, що колегія у складі суддів Краснова Є.В., Мачульського Г.М., Рогач Л.І. брала участь у розгляді аналогічних справ № 910/8493/22 та № 910/3992/23, предметом спору в яких були позовні вимоги про заборону АТ "Укрзалізниця" та/або його структурним підрозділам та/або підприємствами, які йому підпорядковані, вчиняти будь-які дії щодо заборони допуску вагонів для курсування.

Так, за наслідками касаційного перегляду справи № 910/8493/22 колегією суддів було прийнято остаточне рішення не на користь АТ "Укрзалізниця".

Водночас справа № 910/3992/23 відповідно до ухвали від 17.04.2024 розглядалась Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду та за наслідками її касаційного перегляду судова палата дійшла висновку про обґрунтованість правової позиції АТ "Укрзалізниця" щодо порядку застосування наказу Міністерства інфраструктури України від 30.11.2021 № 647.

Однак судді Краснов Є. В., Мачульський Г. М., Рогач Л. І. не погодились з правовою позицією судової палати, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.09.2024 у справі № 910/3992/23, що підтверджується окремою думкою цих суддів від 12.09.2024 у справі № 910/3992/23.

Все вище викладене викликає, на думку заявника, обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів Краснова Є.В., Рогач Л.І. та Мачульського Г.М. щодо результатів розгляду справи № 910/13055/23.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК України.

Відповідно до частин другої та третьої статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною першою статті 35 ГПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Наведеними нормами передбачено обов`язкові підстави для відводу (самовідводу) судді. Втім, посилання на відповідну обставину повинно бути обґрунтованим, а сама обставина - такою, що дійсно викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, колегії суддів.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 9901/22/17).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду; позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій, поведінки судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність; особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Особа яка подала заяву про відвід судді (суддів), повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді (суддів) у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Європейський суд з прав людини зазначає, що у кожній окремій справі потрібно вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

ГПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Верховний Суд виходить з імперативного припису частини четвертої статті 35 ГПК України та того, що висновки або позиції суддів/судді, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, а в протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших таких справ у подальшому.

Зважаючи на те, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного", а заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували, що існують переконливі факти, які могли би викликати сумніви щодо безсторонності суддів Краснова Є.В., Рогач Л.І. та Мачульського Г.М. або/та/чи існування наявності фактів, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів, адже незгода сторони з процесуальними рішеннями судді та/чи суддів, рішення або окрема думка судді в цій чи/та інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу та не є і не може викликати сумніви щодо безсторонності та неупередженості судді/суддів, і не свідчать, що у цьому контексті за цими доводами та обставинами, є питанням довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі, а також для того щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача виникли сумніви у неупередженості судді.

З урахуванням наведеного, доводи заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відвід суддів Краснова Є.В., Мачульського Г.М., Рогач Л.І. від розгляду справи №910/13055/23 не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 35 ГПК України для відводу суддів, а також не підтверджують упередженість та необ`єктивність суддів при розгляді цієї справи, а тому у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" необхідно відмовити.

Керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відвід суддів Краснова Є.В., Мачульського Г.М., Рогач Л.І. від розгляду справи №910/13055/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Жуков