УХВАЛА

10 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 902/559/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Міщенка І. С.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Військової частини НОМЕР_1

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 (Саврій В. А. - головуючий, судді: Коломис В. В., Крейбух О. Г.) і рішення Господарського суду Вінницької області від 17.10.2024 (суддя Яремчук Ю. О.) у справі

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт" "Львів" імені Данила Галицького

до Держави в особі Військової частини НОМЕР_1 ,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: (1) Міністерства оборони України; (2) Військової частини НОМЕР_2

про стягнення 6 952 298, 56 грн,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 і рішення Господарського суду Вінницької області від 17.10.2024 у цій справі.

Верховний Суд ухвалою від 06.02.2025 залишив подану скаргу без руху та надав скаржникові строк для подання належних документів на підтвердження повноважень Морозюка Назарія Сергійовича на підписання та подання касаційної скарги.

На виконання вказаної ухвали від скаржника надійшла заява про усунення недоліків з долученням належних документів на підтвердження повноважень Морозюка Назарія Сергійовича на підписання та подання касаційної скарги від імені скаржника, а відтак недоліки скарги у цій частині скаржник усунув належним чином.

Водночас щодо інших вимог, які ставляться процесуальним Законом до форми та змісту касаційної скарги Верховний Суд відмічає таке.

Частиною другою статті 287 ГПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, з огляду на зміст наведених вимог процесуального Закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити:

пункт 1) - формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах;

пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення;

пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

При цьому, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19 при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України касаційна скарга має містити зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Проаналізувавши подану Військовою частиною НОМЕР_1 касаційну скаргу, Верховний Суд констатує, що така наведеним вище вимогам не відповідає, оскільки не містить будь-яких обґрунтувань наявності наведених вище підстав для касаційного оскарження судових рішень.

Загальні твердження скаржника про неправильне застосування чи порушення судами правових норм не вважаються такими, що відповідають вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України. Самостійною підставою для відкриття касаційного провадженні у цій справі вони не являються.

Також, згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України, до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до пп. 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому згідно з частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Так, предметом оскарження у цій справі скаржником визначено судове рішення щодо майнової вимоги про стягнення 6 952 298, 56 грн.

Отже, виходячи з наведених положень законодавства, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги Військовою частиною НОМЕР_1 у цій справі складає 166 855, 165 грн.

До касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому Законом порядку і розмірі. Натомість у касаційній скарзі скаржник просить відстрочити сплату судового збору, посилаючись на те що ним подана заявка на додаткове фінансування для сплати судового збору у цій справі, однак кошти наразі ще не надійшли.

Вирішуючи вказане клопотання, Верховий Суд виходить з того, що відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону, чинній на день звернення з касаційною скаргою) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Оскільки за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено можливості відстрочення сплати судового збору юридичній особі зважаючи на заявлені позовні вимоги у цій справі, клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню в силу Закону.

Таким чином, скаржнику необхідно сплатити 166 855, 165 грн за наведеними нижче реквізитами та надати докази на підтвердження сплати.

- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

- Код банку отримувача (МФО): 899998

- Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102

- Судовий збір (Верховний Суд, 055)

- Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний господарський суд) (назва суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі "Код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

За приписами частини другої статті 292 ГПК у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється ухвала.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення без руху касаційної скарги Військової частини НОМЕР_1 з наданням скаржнику строку на усунення виявлених недоліків.

Способом усунення недоліків касаційної скарги суд касаційної інстанції визначає:

1) подання касаційної скарги в новій редакції з урахуванням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України (належне обґрунтування підстав касаційного оскарження);

2) подання документа на підтвердження сплати судового збору у розмірі 166 855, 165 грн на належні платіжні реквізити.

За таких обставин, керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 і рішення Господарського суду Вінницької області від 17.10.2024 у справі № 902/559/24 відмовити.

2. Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 і рішення Господарського суду Вінницької області від 17.10.2024 у справі № 902/559/24 залишити без руху.

3. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Міщенко І. С.