ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" лютого 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4745/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.

за участю секретаря судового засідання Чолак Ю. В.

розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 916/4745/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ

до відповідача: Одеського національного університету імені І. І. Мечникова

про стягнення 1 217 432, 55 грн

за участю представників:

від позивача: Вєтрова В. О.

від відповідача: Постна Д. А. довіреність №01-01-327 від 15.02.2024;

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ звернулося з позовом до Одеського національного університету імені І. І. Мечникова з позовом, в якому просить Господарський суд Одеської області стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію за договором № 02/01 від 28.12.2023 (далі Договір) у розмірі 1 138 120,64 грн; пеню в розмірі 46 353,25 грн; 3% річних в розмірі 8 955,70 грн; інфляційні витрати в розмірі 24 002,96 грн; а також стягнути документально підтверджену суму судового збору у розмірі 14 609,19 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.10.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ залишено без руху та останньому встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали.

05.11.2024 за вх.№39956/24 господарським судом одержано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ про усунення недоліків.

Також 05.11.2024 за вх.№39961/24 до господарського суду надійшла уточнена позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ, в якій останнє просить суд стягнути з Одеського національного університету імені І. І. Мечникова заборгованість за спожиту електричну енергію, у розмірі 1 138 120,64 грн, пеню в розмірі 46 353,25 грн, 3% річних в розмірі 8 955,70 грн, інфляційні витрати в розмірі 24 002,96 грн, а також документально підтверджену суму судового збору у розмірі 14 609,19 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.12.2024 о 10:45, із повідомленням учасників справи про підготовче засідання.

22.11.2024 за вх.№4225/24 господарський суд одержав відзив на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 09.12.2024 за участю представників сторін, судом постановлено протокольну ухвалу, якою відкладено підготовче засідання на 13.01.2025 о 12:30 год.

23.12.2024 за вх.№45713/24 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача до відзиву.

10.01.2025 за вх.№721/25 судом одержано заперечення позивача на додаткові пояснення до відзиву.

13.01.2025 за вх.№901/25 господарський суд одержав заяву позивача про зміну предмету позову шляхом доповнення позовних вимог новими вимогами, заявивши про стягнення 1 138 120,64 грн основного боргу; 112 866,83 грн пені; 12 908,22 грн 3% річних; 72 493,42 грн інфляційних витрат.

У підготовчому засіданні 13.01.2025 за участю представників сторін, судом постановлено протокольну ухвалу, якою продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 30.01.2025 об 11:20 год.

21.01.2025 за вх.№2074/25 господарський суд одержав додаткові пояснення відповідача до відзиву.

27.01.2025 за вх.№2822/25 господарський суд одержав заперечення позивача.

У підготовчому засіданні 30.01.2025 за участю представників сторін, судом постановлено протокольну ухвалу, якою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.02.2025 о 14:40 год.

У судовому засіданні 27.02.2025 за участі представників сторін, судом на підставі ст. 240 ГПК України проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судового рішення.

Стислий виклад позиції позивача

25.06.2024 між ТОВ «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» та Одеським національним університетом імені І. І. Мечникова було укладено Додаткову угоду № 6 до Договору про передачу прав та обов`язків за Договором правонаступнику, відповідачу. Додатковою угодою № 6 до Договору та 25.06.2024 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 7 про зміну сторін у Договорі.

На виконання Договору, позивач своєчасно і в повному обсязі виконував свої зобов`язання з постачання електричної енергії та в порядку, передбаченому Договором виставляв відповідачу рахунки та акти приймання-передачі на оплату об`єму спожитої ним електричної енергії.

Разом з тим, надані рахунки на оплату та виставлені акти приймання-передачі не були сплачені відповідачем у повному обсязі, що призвело до порушення виконання грошових зобов`язань за Договором.

Відповідач за споживання електричної енергії за Договором у червні, липні, серпні, вересні 2024 року не розрахувався на загальну суму 1 138 120,64 грн з ПДВ, що і становить основну суму заборгованості за Договором. Акт звіряння взаємних розрахунків на суму 1 138 120,64 грн підписано з боку відповідача.

У заяві про зміну предмету позову, позивач змінив формулювання п.п. 3-4 позовних вимог у зв`язку із перерахунком розміру відшкодування та просить відшкодувати на користь позивача пеню у сумі 112 866,83 грн, 12 908,22 грн 3% річних, 72 493,42 грн інфляційних витрат.

Відповідач на надав жодних доказів звернення до розпорядника бюджетних коштів вищого рівня задля виділення фінансування за для погашення вже існуючої заборгованості за спожиту електричну енергію; не надав жодних доказів фіксування існуючої заборгованості за спожиту у 2024 році спожитої електричної енергії у якості кредиторської заборгованості.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач визнає наявність заборгованості за споживу електричну енергію за Договором №02/01 у розмірі 1 138 120,64, відповідно до підписаного акту звірення взаємних розрахунків.

Водночас, відповідач не погоджується з розрахунком 3% річних, пені та інфляційних втрат, проведеним позивачем, оскільки перебіг часу прострочення починається з 21 числа кожного місяця.

ОНУ імені 1.1. Мечникова був позбавлений фінансової можливості щодо сплати переданих від ОДЕкУ за Договором зобов`язань внаслідок затримки бюджетного фінансування, а саме, затримки передачі лімітних кошторисних призначень ОДЕкУ до ОНУ імені І. І. Мечникова. Зазначене є підставою для звільнення ОНУ імені 1. І. Мечникова від відповідальності за Договором про закупівлю електричної енергії № 02/01, тобто звільнення від нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Обставини справи встановлені судом

14.01.2020 ТОВ «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, яка видана постановою державного Регулятора Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг України (далі - НКРЕКП) № 103 від 14.01.2020 р.

28.12.2023 між ТОВ «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» (Постачальник електричної енергії або електропостачальник) та ОДЕСЬКИМ ДЕРЖАВНИМ ЕКОЛОГІЧНИМ УНІВЕРСИТЕТОМ (Споживач) укладено Договір про закупівлю електричної енергії.

05.01.2024 розпорядженням Кабінету Міністрів № 7-р «Про реорганізацію Одеського державного екологічного університету…» було погоджено пропозицію Міністерства освіти і науки України щодо здійснення реорганізації Одеського державного екологічного університету шляхом приєднання до Одеського національного університету імені І. І. Мечникова (код за ).

Пунктом 3 зазначеного розпорядження було установлено, що Одеський національний університет імені І.І. Мечникова є правонаступником майна, земельних ділянок, прав та обов`язків Одеського державного екологічного університету.

16.01.2024 Міністерство освіти і науки України видало Наказ № 47 про реорганізацію Одеського державного екологічного університету шляхом приєднання до Одеського національного університету імені І. І. Мечникова (код за ). Пунктом 3 зазначеного Наказу було установлено, що Одеський національний університет імені І. І. Мечникова є правонаступником всього майна, земельних ділянок, прав та обов`язків Одеського державного екологічного університету. 12.06.2024 Одеський національний університет імені І. І. Мечникова (код за ) звернувся до ТОВ «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» з листом (вих. № 14-01- 1172) з пропозицією про внесення змін до Договору про закупівлю електричної енергії № 02/01 від 28.12.2023 із ОДЕСЬКИМ ДЕРЖАВНИМ ЕКОЛОГІЧНИМ УНІВЕРСИТЕТОМ шляхом укладення додаткових угод про правонаступництво. Зазначеним листом Одеський національний університет імені І.І. Мечникова () також повідомив, що права і обов`язки за невиконаними зобов`язаннями за Договором станом на 01.06.2024 переходять до правонаступника до виконання.

25.06.2024 р. між ТОВ «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» та ОДЕСЬКИМ НАЦІОНАЛЬНИМ УНІВЕРСИТЕТОМ ІМЕНІ І. І. МЕЧНИКОВА (код за ) було укладено Додаткову угоду № 6 до Договору про передачу прав та обов`язків за Договором правонаступнику - відповідачу.

25.06.2024 було укладено Додаткову угоду № 7 про зміну сторін у Договорі.

Пунктом 1.1. Договору визначено, що цей договір встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції Споживачу Постачальником електричної енергії.

Відповідно до п. 2.1. Договору за цим Договором Постачальник продає електричну енергію (далі Товар) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (поставленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.

Пунктом 2.2. Договору визначено, що предметом закупівлі є: Електрична енергія (код ДК: 021:20-5- Електрична енергія).

Згідно з п. 2.4. Договору обсяг закупівлі Товару за цим Договором визначено у Додатку 2 до цього Договору.

Відповідно п. 3.1. Договору початком строку (періоду) постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є Додатком 1 до цього Договору.

Місце поставки (Об`єкт): відповідно до Заяви-приєднання до Договору (Додаток 1 до Договору) (п. 3.2. Договору).

Згідно з п. 3.3. Договору точка продажу електричної енергії: на межі балансової належності Споживача.

Пунктом 5.1. Договору визначено, що загальна ціна Договору: 3 450 000,00 грн, у т. ч. ПДВ 575 000,00 грн.

Ціна за 1 кіловат-годину (одиницю Товару) визначена у Додатках 2 та 3 до Договору. Ціна за одиницю Товару за Договором включає вартість послуг оператора системи передачі щодо надання послуг з передачі електричної енергії, які необхідні для виконання Постачальником умов цього Договору. Ціна Товару та цього Договору не включає вартість послуг з розподілу електричної енергії, технічного обслуговування, комерційного обліку тощо (п. 5.2. Договору).

Відповідно до п. 5.5. Договору обсяг споживання електричної енергії по об`єкту споживання Споживача визначається на підставі даних комерційного обліку.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.6. Договору).

Відповідно до п. 3. Додатку 3 до Договору Постачальник до 10 числа наступного за розрахунковим місяцем надає Споживачу рахунок та акт приймання-передачі за фактично спожиту електричну енергію у попередньому розрахунковому періоді.

Згідно з п. 5.8. Договору по закінченню розрахункового періоду Постачальник зобов`язаний надати для підписання Споживачу Акт приймання-передачі, споживач зобов`язаний розглянути та підписати Акт у строк, що не перевищує 10 (десять) робочих дні або надати мотивовану відмову від підписання Акта у цей же строк.

Відповідно до п. 5.9. Договору Споживач зобов`язаний сплатити вартість поставленої (спожитої) електричної енергії на підставі Акта та виставленого Постачальником рахунку на оплату, у строк, що не перевищує 5 (п`ять) робочих днів з моменту підписання акта приймання-передачі, але в будь-якому випадку не пізніше 20 (двадцяти) календарних днів після закінчення розрахункового періоду. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за спожиту електричну енергію здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня отримання Споживачем бюджетних призначень на предмет цього договору на свій реєстраційний рахунок. Аналогічне положення зазначено в п. 3. Додатку 3 до Договору.

Відповідно до п. 15.1. Договору цей Договір набирає чинності з дати підписання та діє до 31.12.2024, а в частині розрахунків до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за цим Договором.

Відповідно до Додатку 3 до Договору, Сторони домовилися про те, що при виконанні умов Договору будуть здійснювати документообіг в формі електронних документів з накладенням кваліфікованого електронного підпису та кваліфікованої електронної печатки (за наявності), для підтвердження описаних в них господарських операцій з використанням систем електронного документообігу, які працюють з різними типами документів: звітами, податковими накладними, рахунками, актами, договорами в електронному вигляді.

Додатком 2 до Договору визначено договірну ціну (кількість 600 000 кВт/год, вартість за одиницю - 5,75 грн з ПДВ, всього з ПДВ 3 450 000,00 грн).

До Договору було укладено додаткові угоди № 1 від 09.02.2024 (в частині зміни ціни 5,5537512 грн з ПДВ, зменшення ціни Договору); № 2 від 04.03.2024 (в частині зміни ціни 4,8457632 з ПДВ, зменшення ціни Договору); № 3 від 02.04.2024 (в частині зміни ціни 4,6309032 з ПДВ, зменшення ціни Договору); № 4 від 06.05.2024 (в частині зміни ціни 4,9239912 з ПДВ, зменшення ціни Договору); від 31.05.2024 № 5 (в частині зміни ціни 5,9897712 з ПДВ, зменшення ціни Договору); від 25.06.2024 № 8 (в частині зміни ціни 7,4075232 з ПДВ, зменшення ціни Договору); від 20.08.2024 № 9 (в частині зміни ціни 8,0839992 з ПДВ, зменшення ціни Договору); від 01.10.2024 № 11 (в частині зміни ціни 7,7204592 з ПДВ, зменшення ціни Договору).

За розрахунковий період червень 2024 року за даними АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» Споживач спожив 648 кВт/год (відповідна інформація підтверджується відповіддю на запит ТОВ «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» від 14.10.2024 р. вих. № 101/29/03-7410).

За червень 2024 року позивач через систему електронного документообігу М.Е.Dос 06.07.2024 надіслав відповідачу рахунок на оплату № 111224061 від 30.06.2024 та акт приймання-передачі № 111224061 від 30.06.2024 за спожиту електричну енергію в обсязі 648 кВт/год на загальну суму 4 800,07 грн з ПДВ.

Акт приймання-передачі № 111224061 від 30.06.2024 підписаний з боку відповідача через систему електронного документообігу М.Е.Dос 21.08.2024.

Згідно з переліченими документами заборгованість за червень 2024 року становить 4 800,07 грн.

За розрахунковий період липень 2024 року АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» надав відомості, що Споживач спожив 104 978 кВт/год. Відповідна інформація підтверджується відповіддю на запит ТОВ «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» від 14.10.2024 р. вих. № 101/29/03-7410, долученої до матеріалів справи.

За липень 2024 року позивач, через систему електронного документообігу М.Е.Dос, 06.08.2024 надіслав відповідачу рахунок на оплату № 111224071 від 31.07.2024 та акт приймання-передачі за спожиту електричну № 111224071 від 31.07.2024 про споживання 104 978 кВт/год електричної енергії на загальну суму 848 642,06 грн з ПДВ. Акт приймання-передачі № 111224071 від 31.07.2024 підписаний відповідачем через систему електронного документообігу М.Е.Dос 21.08.2024.

Згідно з переліченими документами заборгованість за липень 2024 року становить 848 642,06 грн з ПДВ.

За розрахунковий період серпень 2024 року від АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» отримано відомості, що відповідач спожив 36 236 кВт/год (відповідна інформація підтверджується відповіддю на запит ТОВ «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» від 14.10.2024 вих. № 101/29/03-7410).

За серпень 2024 року позивач, через систему електронного документообігу М.Е.Dос, 05.09.2024 надіслав Відповідачу рахунок на оплату № 111224081 від 31.08.2024 та акт приймання-передачі за спожиту електричну енергію № 111224081 від 31.08.2024 про споживання 36 236 кВт/год електричної енергії на загальну суму 282 995,45 грн. з ПДВ. Акт приймання-передачі № 111224081 від 31.08.2024 підписано з боку відповідача через систему електронного документообігу М.Е.Dос 10.09.2024.

Заборгованість за серпень 2024 року згідно з наведеними документами становить 282 995,45 грн.

За розрахунковий період вересень 2024 року від АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» отримано дані про фактичне споживання електричної енергії відповідачем - 218 кВт/год (відповідь на запит ТОВ «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» від 14.10.2024 р. вих. № 101/29/03-7410)

За вересень 2024 року позивач, через систему електронного документообігу М.Е.Dос, 05.10.2024 надіслав відповідачу рахунок на оплату № 111224091 від 30.09.2024 р. та акт приймання-передачі за спожиту електричну енергію № 111224091 від 30.09.2024 про споживання 218 кВт/год електричної енергії на загальну суму 1 683,06 грн з ПДВ. Акт приймання-передачі № 111224091 від 30.09.2024 підписаний відповідачем через систему електронного документообігу М.Е.Dос 10.09.2024.

Заборгованість за вересень 2024 року згідно з переліченими документами становить 1 683,06 грн з ПДВ.

Загальна сума заборгованості становить 1 138 120,64 грн, що підтверджується у тому числі Актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2024 по 30.09.2022, підписаним у двосторонньому порядку.

Відповідач заборгованість визнав повністю.

Висновки суду

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610, ч. 2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договірні відносини на роздрібному ринку електричної ене6ргії визначені Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ, Правила).

Відповідно до Розділу ІІІ ПРРЕЕ місцем провадження господарської діяльності електропостачальника є територія України.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії». Частиною 2 ст. 275 Господарського кодексу України встановлено, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Частиною 5 ст. 275 Господарського кодексу України встановлено, що енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами. Відповідно до ПРРЕЕ, постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами. Договір про постачання електричної енергії споживачу визначає умови продажу споживачу електричної енергії, як товарної продукції за ринковими цінами та визначає зокрема, ціну та/або порядок розрахунку ціни електричної енергії, способи оплати, спосіб оплати послуг з розподілу електричної енергії (через електропостачальника в одному рахунку або напряму з оператором системи.

Згідно з п. 3.1.7. ПРРЕЕ, якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі.

Згідно з п. 2.3.13. ПРРЕЕ обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 (один) місяць.

Відповідно до п. 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Суд установив, що загальна сума заборгованості, яку визнав відповідач, становить 1 138 120,64 грн.

За наведених підстав, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ про стягнення з Одеського національного університету імені І. І. Мечникова заборгованості за Договором в сумі 1 138 120,64 грн за період червень вересень 2024 року.

Що стосується посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування для оплати послуг за Договором, то суд відхиляє такі аргументи, оскільки такі обставини не є підставою для звільнення, відстрочення виконання зобов`язання, звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язання. Відповідна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі 916/1345/18.

Окрім того, позивач заявив до стягнення суму, з урахуванням зміни предмету позову, 3% річних в розмірі 12 908,22 грн, інфляційні витрати в розмірі 72 493,42 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, здійсненого позивачем, та згідно з яким розмір інфляційних втрат становить 72 493,42 грн, господарський суд встановив відповідність цього розрахунку обставинам справи.

Перевіривши розрахунок 3 % річних на суму 12 908,22 грн, господарський суд стверджує, що такий розрахунок розрахований правильно.

За наведених підстав, вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 12 908,22 грн та інфляційних витрат в розмірі 72 493,42 грн є обґрунтованими.

Окрім того, позивач заявив до стягнення з відповідача суму пені, з урахуванням зміни предмету позову, в розмірі 112 866,83 грн.

Щодо правомірності стягнення такої суми, господарський суд зазначає таке.

У справі № 911/1359/22 Верховний Суд у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду, залишаючи без змін судові рішення попередніх інстанцій в оскаржуваній частині щодо вимог про стягнення пені, досліджуючи питання застосування підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП № 332, виснував таке:

«Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у преамбулі Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 зазначила мету та підстави її прийняття.

Зокрема, Регулятор зазначив, що такою метою є забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України, враховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та діє відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Згідно з пунктом 5 Постанови НКРЕКП № 332 рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП № 332 на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови: зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені між учасниками ринку електричної енергії відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

Отже, з урахування дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та постанов НКРЕКП, пункт 5 Постанови НКРЕКП № 332 - це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.

Підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП № 332 - це імперативна норма, якою держава вказала учасникам ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії.

У зв`язку із зазначеним, об`єднана палата Касаційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечить нормам ЦК України та Господарського кодексу України (далі - ГК України) в договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор у силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у т.ч. у частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.

Такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами ЦК України та ГК України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у т.ч. фінансового стану учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень, тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені учасниками ринку електричної енергії відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії.

Постанова НКРЕКП №332 прийнята Регулятором в межах своїх повноважень.

Регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії, та вказав чітко визначений період, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення».

Верховний Суд пізніше, у постанові від 28 листопада 2024 року у справі № 916/111/24, беручи до уваги зазначену постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 911/1359/22 також зазначив, що: «підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП № 332 - це імперативна норма, якою держава вказала учасникам ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

За змістом вказаної норми самим Регулятором визначено коло договорів, за якими тимчасово зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, а саме: договорами, що укладені учасниками ринку електричної енергії відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», та період такого тимчасового зупинення нарахування неустойки для суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у т.ч. у частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії - на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.

При цьому будь-яких виключень для застосування відповідної норми Регулятор не передбачив. Є лише три умови для застосування підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП № 332 до договору: 1) договір має бути укладено учасниками ринку електричної енергії; 2) договір має бути укладено відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії»; 3) нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії здійснено у період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування».

Отже, за наведених обставин, господарський суд дійшов висновку, що заявлена вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 112 866,83 грн є неправомірною.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Одеського національного університету імені І. І. Мечникова (65082 м. Одеса, вул. Дворянська, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ (67300 Одеська область, м. Березівка, вул. Пристанційна, 1; ; IBAN НОМЕР_1 в філії ГУ по м. Києву та Київській області АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», МФО 322669) заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 1 138 120,64 грн, 3% річних в розмірі 12 908,22 грн, інфляційні витрати в розмірі 72 493,42 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 18 352, 84 грн.

3. У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 06 березня 2025 р.

Суддя Т.Г. Деркач