ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" лютого 2025 р. м. Хмельницький Справа № 924/1023/24

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Шевчук О.І., за участі секретаря судового засідання Демчук М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Головного Управління Державної податкової служби України в Хмельницькій області, м. Хмельницький

до Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області, м. Шепетівка, Хмельницька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1

про скасування реєстраційної дії №2000679 від 27.03.2020 про державну реєстрацію припинення юридичної особи Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Молоко Поділля"

Представники учасників справи:

від позивача: Ткач-Войтюк І.В. - згідно виписки з ЄДРПОУ

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.

18.11.2024 до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Головного Управління Державної податкової служби України в Хмельницькій області до Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області про скасування реєстраційної дії №2000679 від 27.03.2024 про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Молоко Поділля" в результаті її ліквідації.

Ухвалою суду від 21.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та встановлено сторонам строки подання заяв по суті.

24.12.2024 ухвалою суду задоволено клопотання позивача та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 та відкладено підготовче засідання у справі, встановлено третій особі строк для надання письмових пояснень.

Ухвалою суду від 14.01.2025 підготовче провадження продовжено на тридцять днів.

31.01.2024 ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.02.2025.

Позивач - Головне Управління Державної податкової служби України в Хмельницькій області (далі ГУ ДПС України в Хмельницькій області) наполягає на задоволенні позовних вимог, в обґрунтування яких посилається на те, що 27.03.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі Реєстр) внесено запис про припинення Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Молоко Поділля" (далі - СВК "Молоко Поділля") в результаті ліквідації юридичної особи (реєстраційна дія №2000679 від 27.03.2020).

Згідно Реєстру оскаржувану реєстраційну дію проведено державним реєстратором Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області (ідентифікаційний номер 21316233) Пилипчуком Ю.М. 18.11.2022 до Реєстру внесено запис про державну реєстрацію припинення Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області в результаті реорганізації шляхом приєднання до Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області (ідентифікаційний номер 21325769). Крім того, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків РНОКПП державного реєстратора Пилипчука Ю.М. 10.06.2023 закрито у зв`язку з надходженням інформації від ДРАЦСу про громадян, що померли. З огляду на наведене, позивач вважає Шепетівську районну державну адміністрацію належним відповідачем у справі.

Позивач стверджує, що до Реєстру 21.11.2019 внесено запис №1000679 про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого нею органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації, голова ліквідаційної комісії Ярощук Віктор Михайлович, термін заявлення вимог кредиторів до 02.02.2020.

На підставі наказу ГУ ДПС України в Хмельницькій області від 21.02.2020 №535, який цього ж дня вручений голові ліквідаційної комісії СВК «Молоко Поділля» Ярощуку В.М., уповноваженими посадовими особами позивача проведена позапланова виїзна документальна перевірка СВК «Молоко Поділля» з питань дотримання податкового, валютного законодавства, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23.10.2017 по 20.02.2020. За результатами цієї перевірки складено акт №0314/2201-05-13/41677823 від 05.03.2020. У зв`язку з неможливістю вручення акту за місцезнаходженням платника податків через відсутність уповноважених представників чи посадових осіб, 06.03.2020 акт скеровано платнику податків листом з рекомендованим повідомленням про вручення, який повернуто відправнику 23.03.2020.

На підставі акту про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства СВК «Молоко Поділля» від 05.03.2020 позивачем сформовано податкові повідомлення-рішення від 07.04.2020, згідно яких за СВК «Молоко Поділля» як платнику податків донараховано суми основного платежу, штрафних санкцій та пені. За даними ІКС «Податковий блок» на час звернення до суду з позовом за СВК «Молоко Поділля» обліковується податковий борг на загальну суму 121 637,78 грн., з яких 52 637,75 грн з податку на прибуток підприємств та 68 997,03 грн. з податку на додану вартість.

В порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» на момент внесення до Реєстру запису 27.03.2020 про державну реєстрацію припинення СВК «Молоко Поділля» в результаті ліквідації від державного реєстратора (суб`єкта державної реєстрації) до ГУ ДПС України в Хмельницькій області не надходили запити для отримання відомостей про наявність/відсутність заборгованості юридичної особи-платника податків та, відповідно, ГУ ДПС України в Хмельницькій області такі відомості не надсилались державному реєстратору.

Крім того, ліквідаційною комісією СВК "Молоко Поділля" допущено порушення вимог статті 111 Цивільного кодексу України, оскільки надавши первинні документи юридичної особи податковому органу для проведення перевірки, на дату визначення заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (21.05.2020), юридична особа була припинена.

Також позивач зазначає, що СВК «Молоко Поділля» після внесення 27.03.2020 до Реєстру запису про припинення юридичної особи, продовжував мати статус юридичної особи та платника податків, оскільки мав рахунок в банківській установі та продовжував здійснювати господарську діяльність, яка є об`єктом оподаткування, що підтверджується поданням до податкового органу звітності.

Так, відповідно до Єдиного банку даних про платників податків юридичних осіб останній рахунок в банку закритий 16.09.2020, тобто після внесення до Реєстру запису про припинення юридичної особи.

20.04.2020 СВК «Молоко Поділля» до податкового органу подано Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 1 квартал 2020 року, яким задекларовано військовий збір в сумі 76,5 грн., ПДФО - 918 грн.

Відтак, у СВК «Молоко Поділля» відсутні підстави для припинення податкового обов`язку, передбачені п.37.3 ст.37 Податкового кодексу України, оскільки після внесення до Реєстру запису про припинення (27.03.2020) СВК «Молоко Поділля» не втрачено ознаки платника податків.

Наразі СВК "Молоко Поділля" (податковий номер 41677823) перебуває на обліку в ГУ ДПС в Хмельницькій області, як припинений, але не знятий з обліку платник податків. Проведення 27.03.2020 державної реєстрації припинення юридичної особи СВК «Молоко Поділля» в результаті її ліквідації, унеможливлює застосування заходів стягнення податкового боргу.

В якості правових підстав позову посилається на ст.62 Господарського кодексу України, ст.111 Цивільного кодексу України, п.37.3 ст.37, ст.95 Податкового кодексу України, ст. 1, 4, 13, 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

У поданій до суду відповіді на відзив позивач звернув увагу, що посадовими особами ГУ ДПС України в Хмельницькій області акт за результатами проведеної виїзної перевірки СВК «Молоко Поділля» 06.03.2020 скеровано поштовим зв`язком листом з рекомендованим повідомленням про вручення. 23.03.2020 вказаний лист повернуто відправнику. Податкові повідомлення рішення винесені 07.04.2020 з додержанням строку встановленого п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України, тобто в межах 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків чи його представнику, акта перевірки.

Податкові повідомлення-рішення та вимога про сплату боргу надіслані платнику податків 07.04.2020 листом з рекомендованим повідомленням про вручення, яке повернуто відправнику з відміткою служби поштового зв`язку «за закінчення терміну зберігання». Дата узгодження - 21.05.2020.

Вказує, що згідно п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 ст. 42 ПК України, надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків. У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, внесення 27.03.2020 до Реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи СВК «Молоко Поділля» в результаті ліквідації (реєстраційна дія №2000679 від 27.03.2020) є передчасним.

Представник позивача під час судового розгляду спору підтримала позовні вимоги, вважає їх підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач - Шепетівська районна державна адміністрація Хмельницької області (далі Шепетівська РДА, відповідач) у поданому до суду відзиві на позов заперечує проти позовних вимог та в обґрунтування своїх заперечень зазначає, що 21.11.2019 до Реєстру внесено запис про рішення засновників (учасників) юридичної особи СВК «Молоко Поділля» або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації та встановлено строк заявлення вимог кредиторами до 02.02.2020. Запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті ліквідації СВК "Молоко Поділля" внесено 27.03.2020.

Оскільки позивачем стверджується, що державний реєстратор повинен був відмовити у державній реєстрації припинення СВК «Молоко Поділля» через наявність заборгованості зі сплати податків та інших платежів, відповідач звертає увагу суду, що податкові-повідомлення рішення та вимога про стягнення податкового боргу з СВК «Молоко Поділля» прийняті 04.07.2020, тобто уже після припинення юридичної особи. Крім того зауважує, що лише через понад чотири роки після припинення юридичної особи позивач як контролюючий орган вирішив стягнути податковий борг з припиненого підприємства шляхом скасування державної реєстрації припинення.

Вважає, що наявність сформованого податкового боргу після припинення юридичної особи не є підставою для скасування реєстраційної дії від 27.03.2020 №2000679 про державну реєстрацію припинення юридичної особи в Реєстрі.

Також, покликаючись на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, згідно якого визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, Шепетівська РДА стверджує, що вона не є належним відповідачем у даній справі. Вказує, що саме державний реєстратор є належним відповідачем у спорі щодо оскарження його рішень, дій та бездіяльності, позаяк відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» він є відповідальною особою за пред`явленими до нього позовними вимогами про скасування проведених ним реєстраційних дій. Наведене узгоджується зі сталою судовою практикою таких (подібних) спорів, у яких позовні вимоги про визнання протиправними дій державного реєстратора, скасування реєстраційних записів пред`явлені саме до державного реєстратора, розглядалися та вирішувалися господарськими судами саме за таким суб`єктним складом, в якому відповідачем був державний реєстратор.

Звертає увагу суду, що державний реєстратор Пилипчук Юрій Миколайович (РНОКПП НОМЕР_1 ) не перебував у трудових відносинах з Шепетівською районною державною адміністрацією, а з 2023 року посада державного реєстратора фізичних та юридичних осіб райдержадміністрації є вакантною. Крім того, в архіві відповідача відсутня реєстраційна справа СВК «Молоко Поділля».

В якості правових підстав заперечень посилається на ст. 1, 6, 17, 25, 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Відповідач просив відмовити у задоволенні позову та проводити розгляд справи за відсутності його представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , який залучений до справи як голова ліквідаційної комісії СВК «Молоко Поділля», письмових пояснень щодо позову до суду не надав, правом участі в судових засіданнях не скористався, причин неявки в судові засідання не повідомив, причин неподання доказів не вказав; належним чином повідомлений про дати, час та місце розгляду справи шляхом надіслання йому ухвал суду поштовими відправленнями за адресою місцезнаходження, зареєстрованою в установленому законом порядку, згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (20300, Хмельницька область, Шепетівський район, смт. Білогір`я, вул. Кармалюка, 16А). Ухвали суду від 24.12.2024, 14.01.2025, 31.01.2025 повернуто на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд враховує положення пункту 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), відповідно до якого днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Разом з тим, суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду. Аналогічний правовий висновок знайшов своє змістовне відображення у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №908/3468/13, від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 тощо.

Відповідно до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується судом при розгляді справ як джерело права, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення у справі "Смірнова проти України" від 08.11.2005). Разом з тим, гарантованому праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення від 07.07.1989 у справі "Uniуn Alimentaria Sanders SA v. Spain").

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення усіх учасників справи про дати, час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами, а неявка учасників не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Сільськогосподарський виробничий кооператив «Молоко Поділля» (ідентифікаційний код 41677823) зареєстровано 23.10.2017 за юридичною адресою (місцезнаходження): 30200, Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогір`я, вул. Кармелюка, 16А, керівник Ярощук Віктор Михайлович (номер запису 0000679 від 23.10.2017). У Реєстрі зазначено, що місцем зберігання реєстраційної справи СВК «Молоко Поділля» є Білогірська районна державна адміністрація.

21.11.2019 до Реєстру внесено запис про рішення засновників (учасників) юридичної особи СВК «Молоко Поділля» або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації та встановлено строк заявлення вимог кредиторами до 02.02.2020.

Наказом Головного управлінням Державної податкової служби у Хмельницькій області від 21.02.2020 №538 прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки СВК «Молоко Поділля» (податковий номер 41677823) з 21.02.2020 тривалістю 5 робочих днів за період діяльності з 23.10.2017 по 20.02.2020 з метою дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, та за період з 23.10.2017 по 20.02.2020 з метою правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З вказаним наказом ознайомлений Ярощук В.М., що стверджується відміткою з підписом та прізвищем на наказі.

21.02.2020 ГУ ДПС України в Хмельницькій області видано направлення на перевірку №538 СВК «Молоко Поділля» головному державному ревізору-інспектору відділу аудиту Славутського, Шепетівського, Ізяславського управлінь управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Хмельницькій області Наголюк Тетяні Анатоліївні, яке 21.02.2020 разом із службовим посвідченням пред`явлено голові ліквідаційної комісії Ярощуку В.М., а також вручено копію наказу від 21.02.2020 №535 про проведення позапланової перевірки.

З 21.02.2020 по 27.02.2020 проведено перевірку Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Молоко Поділля» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 23.10.2017 по 20.02.2020, валютного законодавства за період з 23.10.2017 по 20.02.2020, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23.10.2017 по 20.02.2020, про що 05.03.2020 за №0314/2201-05-13/41677823 складено акт документальної позапланової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Перевіркою установлено, що СВК «Молоко Поділля» в порушення вимог: п.44,1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 от. 134 Податкового кодексу України (далі ПК України), п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306, п.15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, занижено податок на прибуток всього в сумі 42 587 грн., в т. ч. за 2020 рік в сумі 42 587 грн.; п.44.1 ст. 44, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 ПК України занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього на суму 39432 грн., в т. ч. за січень 2020 року на суму 39 432 грн.; п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, п.11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за №137/28267, не складено та не зареєстровано 10.01.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних окрему зведену податкову накладну на суму ПДВ 39432 грн; п.1 ч.2 ст. 6, ст.7 Закону України від 08.07.2010 №2464-V1 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» занижено податкове зобов`язання з єдиного внеску сумі 21567,55 грн., в т.ч. за червень 2018 року на суму 21 567,55 грн.

05.03.2020 посадовими особами ГУ ДПС України в Хмельницькій області складено Акт №0112/22-01-05-13/41677823 відсутності посадових осіб за місцем знаходження, за результатами здійсненого виходу за місцем реєстрації СВК «Молоко Поділля» (Хмельницька область, смт. Білогір`я, вул. Кармелюка, 16А) для вручення акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки сільськогосподарського виробничого кооперативу «Молоко Поділля» №0314/2201-05-13/41677823 від 05.03.2020.

06.03.2020 позивачем скеровано на адресу СВК «Молоко Поділля» листом з описом вкладення акт перевірки №0314/2201-05-13/41677823 з додатками, який 23.03.2020 повернуто відправнику з відміткою служби поштового зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

07.04.2020 ГУ ДПС України в Хмельницькій області СВК «Молоко Поділля» винесено податкові повідомлення-рішення № про стягнення податку на додану вартість в сумі 49 290 грн., № про стягнення податку на прибуток приватних підприємств на суму 53 233,75 грн., № про стягнення штрафу в сумі 19 716 грн за платежем податку на додану вартість, рішення №ипро застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 10 783,75 грн., а також сформовано вимогу №Ю- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 21 567,55 грн.

07.04.2020 позивачем скеровано на адресу СВК "Молоко Поділля" листом з рекомендованим повідомленням про вручення, який повернуто відправнику з відміткою служби поштового зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

27.03.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №2000679 про припинення юридичної особи в результаті ліквідації. Оскаржувану реєстраційну дію проведено державним реєстратором Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області (ідентифікаційний номер 21316233) Пилипчуком Ю.М.

18.11.2022 до Реєстру внесено запис про державну реєстрацію припинення Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області в результаті реорганізації шляхом приєднання до Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області (ідентифікаційний номер 21325769).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків РНОКПП державного реєстратора Пилипчука Ю.М. 10.06.2023 закрито у зв`язку з надходженням інформації від ДРАЦСу про громадян, що померли.

Інших доказів, що стосуються предмету спору, матеріали справи не містять.

Дослідивши обставини справи та оцінивши надані докази по суті спору, суд бере до уваги таке.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити (близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Особа, яка звертається до суду з позовом вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 19.09.2019 у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 22.09.2022 у справі № 924/1146/21, від 06.10.2022 у справі № 922/2013/21, від 17.11.2022 у справі № 904/7841/21).

У справі, що розглядається, предметом позову є вимога позивача про скасування реєстраційної дії №2000679 від 27.03.2020 про державну реєстрацію припинення юридичної особи Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Молоко Поділля" в результаті ліквідації юридичної особи.

Як слідує зі змісту позовної заяви, саме чинна державна реєстрація припинення юридичної особи Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Молоко Поділля" унеможливлює заявлення вимог ГУ ДПС України в Хмельницькій області про стягнення податкового боргу, який рахується за СВК «Молоко Поділля» як платником податків.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (зокрема, у постановах від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17).

У певних випадках спосіб захисту імперативно "прив`язаний" до певного складу правопорушення. У таких випадках можна стверджувати, що спосіб захисту визначений законом (встановлений законом), тобто термін "встановлений законом" означає не просто те, що він названий в законі (наприклад, є в переліку статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України), а те, що спосіб захисту за його змістом кореспондує конкретному правопорушенню. У цих випадках положення частини 1 статті 5 Господарського процесуального кодексу України вимагає, щоб суд застосував саме такий спосіб захисту (подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі №916/1174/22).

Статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (далі - Закон) визначено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Щодо тверджень Шепетівської районної державної адміністрації про те, що належним відповідачем у спірних правовідносинах є виключно державний реєстратор, суд зазначає таке.

Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» розрізняє такі два поняття як державний реєстратор та суб`єкт державної реєстрації.

У розумінні пункту 5 статті 1 цього Закону державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.

Згідно п.14 ст.1 Закону виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації є суб`єктами державної реєстрації юридичних осіб (крім випадків, передбачених абзацами другим-четвертим цього пункту) та фізичних осіб підприємців.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 Закону державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту, відповідає кваліфікаційним вимогам, визначеним Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації (крім нотаріусів), та нотаріус.

Державний реєстратор, зокрема, приймає документи; перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.

Отже, державний реєстратор є особою, яка безпосередньо здійснює прийом документів, поданих для державної реєстрації, проводить державну реєстрацію, зокрема реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проводить реєстраційні дії, вносить реєстраційні записи до Єдиного державного реєстру.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц виснувала, що визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 05.07.2023 у справі №910/15792/20).

Судом установлено, що оспорювану реєстраційну дію вчинено державним реєстратором Білогірської районної державної адміністрації Пилипчуком Ю.М.

Пилипчук Ю.М. на час вчинення спірних реєстраційних дій/записів перебував у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації Білогірською районною державною адміністрацією Хмельницької області та діяв від імені відповідного державного органу.

18.11.2022 до Реєстру внесено запис про державну реєстрацію припинення Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області в результаті реорганізації шляхом приєднання до Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області (ідентифікаційний номер 21325769).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків РНОКПП державного реєстратора Пилипчука Ю.М. 10.06.2023 закрито у зв`язку з надходженням інформації від ДРАЦСу про громадян, що померли.

Процедура оскарження реєстраційних дій, відмови в державній реєстрації, бездіяльності державного реєстратора, умови відповідальності у сфері державної реєстрації визначені у розділі V Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Порядок оскарження рішення, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації встановлений у статті 34 цього Закону, відповідно до частини першої якої рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду. Отже, зазначена норма Закону визначає осіб, які можуть бути відповідачами у такому спорі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 у справі №826/10249/18, вказала на те, що статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» установлено спростовану презумпцію відомостей, унесених до Реєстру. Тому запис про припинення юридичної особи не є беззастережним доказом того, що юридична особа дійсно припинилася та більше не існує.

Якщо процедуру ліквідації юридичної особи не було здійснено належним чином, зокрема якщо її було здійснено на підставі рішення про ліквідацію, прийнятого особами, які не мали повноважень його ухвалювати, на підставі сфальшованих документів, якщо у процедурі ліквідації не було відчужено все майно юридичної особи тощо, то внесення до Реєстру запису про припинення цієї юридичної особи не є актом, з яким пов`язується її припинення та припинення права власності на її майно, а є лише записом, який не тягне за собою наслідків.

Отже, спір про відміну державної реєстрації юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності й господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки) та не захищає права позивача в конкретних правовідносинах.

Спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи не є спором з державним реєстратором про спонукання останнього внести відповідний запис до Реєстру. Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, у тому числі якщо він виник у зв`язку з протиправним внесенням до Реєстру державним реєстратором запису про проведення державної реєстрації юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності. При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору.

Велика Палата Верховного Суду, заповнюючи цю прогалину закону, у постановах від 20.09.2018 у справі № 813/6286/15, від 06.02.2019 у справі №462/2646/17 зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (п.3 ч.1 ст.20 ГПК України, а тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства. Такий спір має вирішуватися за правилами ГПК України незалежно від суб`єктного складу за місцезнаходженням юридичної особи (ч.6 ст30 ГПК України).

З огляду на наведене, Шепетівська районна державна адміністрація Хмельницької області є правонаступником Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області як суб`єкта державної реєстрації, а тому є належним відповідачем у спірних правовідносинах.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що 27.03.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №2000679 про припинення юридичної особи в результаті ліквідації.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч.5 ст.104 ЦК України).

Згідно п.1 ч.1 ст.110 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи (ч.3-5 ст.105 ЦК України).

Для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання податковим органам та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку. До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає податковим органам, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період (ч.7 ст.111 ЦК України).

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує подання державному реєстраторові документів, передбачених законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в установлений законом строк (ч.14 ст.111 ЦК України).

За положеннями ст. 4 Закону державна реєстрація базується на таких основних принципах, зокрема, об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

Згідно пункту 2 ч.1 ст.25 Закону Державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також, що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи.

Своєю чергою, відповідно до частини 2 статті 25 Закону порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає: 1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника); 2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі; 3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі; 4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру; 5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації; 7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання; 8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів; 10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі).

Відповідно ч.11 ст.17 Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для державної реєстрації рішення про припинення юридичної особи, прийнятого її учасниками або відповідним органом юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - відповідним державним органом, подаються такі документи: 1) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення учасників юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідного державного органу, про припинення юридичної особи; 2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, яким затверджено персональний склад комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора, реєстраційні номери облікових карток платників податків (або відомості про серію та номер паспорта - для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), строк заявлення кредиторами своїх вимог, - у разі відсутності зазначених відомостей у рішенні учасників юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - у рішенні відповідного державного органу, про припинення юридичної особи; 3) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення Національного банку України про надання дозволу на вихід з ринку (ліквідацію, реорганізацію) страховика або кредитної спілки.

Для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації на підставі рішення про припинення юридичної особи, прийнятого учасниками юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідних державних органів, або судового рішення про припинення юридичної особи, не пов`язаного з її банкрутством, після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; 2) довідка архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню (ч.14 ст.17 Закону).

Матеріалами справи стверджується, що голові ліквідаційної комісії СВК «Молоко Поділля» Ярощуку В.М. було достеменно відомо про проведення посадовими особами Головного управління ДПС України в Хмельницькій області з 21.02.2020 по 27.02.2020 проведено перевірку Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Молоко Поділля» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 23.10.2017 по 20.02.2020, валютного законодавства за період з 23.10.2017 по 20.02.2020, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23.10.2017 по 20.02.2020, про що 05.03.2020 за №0314/2201-05-13/41677823 складено акт документальної позапланової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Ліквідаційна комісія СВК «Молоко Поділля» для проведення перевірки забезпечила своєчасне надання податковому органу документів юридичної особи, у т. ч. первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку. Проте, на дату визначення заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування допустила припинення юридичної особи, про що внесено відомості до Реєстру.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) інформаційна взаємодія між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів у випадках, визначених цією статтею, здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з відповідними державними органами.

Згідно п.п.2 п.2 наказу Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України №759/5/371 від 18.03.2016, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, до запровадження обміну документами в електронній формі між Реєстром та інформаційними системами Державної фіскальної служби України щодо подання запитів державними реєстраторами юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань і передачі до Реєстру відомостей про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати податків і зборів, про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, про узгодження плану реорганізації юридичної особи такі відомості передаються Державною фіскальною службою України до Реєстру з урахуванням технічних можливостей Реєстру та інформаційних систем Державної фіскальної служби України, а саме: про наявність заборгованості зі сплати податків і зборів шляхом надсилання повідомлень про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за формою № 27-ОПП або повідомлень про наявність податкового боргу та неможливість проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення юридичної особи за формою № 23-ОПП; про наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування шляхом надсилання повідомлень про наявність боргу зі сплати єдиного внеску та про неможливість проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за формою №5-ЄСВ; про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів шляхом надсилання повідомлень про відкликання заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за формою №28-ОПП; про відсутність заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування шляхом надсилання повідомлень про відкликання заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за формою №6-ЄСВ; про узгодження плану реорганізації юридичних осіб шляхом надсилання повідомлень про відкликання заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за формою №28-ОПП.

Статтею 28 Закону визначено підстави для відмови у державній реєстрації, в т.ч. державної реєстрації припинення юридичної особи, якщо документи подані щодо юридичної особи, що ліквідується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім банків, стосовно яких процедура ліквідації здійснюється відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Позивач стверджує, що на момент внесення до Реєстру запису 27.03.2020 про державну реєстрацію припинення СВК «Молоко Поділля» в результаті ліквідації від державного реєстратора/суб`єкта державної реєстрації до ГУ ДПС України в Хмельницькій області не надходили запити для отримання відомостей про наявність/відсутність заборгованості юридичної особи-платника податків та, відповідно, ГУ ДПС України в Хмельницькій області такі відомості не надсилались державному реєстратору. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Суд враховує, що скасування державної реєстрації припинення юридичної особи є втручанням держави в приватні інтереси учасників цієї юридичної особи (примусове відновлення судом її правового статусу всупереч волі учасників, яка була спрямована на ліквідацію цієї юридичної особи). Водночас ліквідація юридичної особи без розгляду вимог кредитора спричиняє невиправдане та непропорційне втручання у мирне володіння майном такого кредитора. Захист прав та законних інтересів учасників юридичної особи, зокрема права визначати її юридичну долю, не може відбуватися за рахунок позбавлення кредитора права на мирне володіння своїм майном, що є порушенням ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (близький за змістом висновок наведено у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №910/28502/14).

Ухилення ліквідаційної комісії (ліквідатора) юридичної особи, що припиняється, від виконання вимог, визначених статтями 110, 111 ЦК України та ліквідація юридичної особи за наявності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є порушенням процедури припинення юридичної особи, що має наслідком порушення прав та законних інтересів позивача, які мають бути захищені судом.

У той же час у разі, чинна державна реєстрація припинення юридичної особи Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Молоко Поділля» унеможливлює заявлення вимог ГУ ДПС України в Хмельницькій області про стягнення податкового боргу, який рахується за СВК «Молоко Поділля» як платником податків.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Водночас, у застосуванні приписів статті 86 ГПК України Верховний Суд виходить, зокрема, з того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стандарт "вірогідності доказів" не нівелює обов`язок суду щодо оцінки доказів в порядку приписів статті 86 ГПК України з урахуванням надання оцінки допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, суд, враховуючи приписи п.2 ч.1 ст.25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про скасування державної реєстрації припинення вказаної юридичної особи, так як у зазначений спосіб буде відновлено порушені права, для захисту яких подано позов.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно ст.ст.123, 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку із задоволенням позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію №2000679 від 27.03.2020 про державну реєстрацію припинення юридичної особи Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Молоко Поділля" (30200, Хмельницька область, селище міського типу Білогір`я, вул. Кармелюка, 16А, ідентифікаційний номер 41677823).

Стягнути з Шепетівської районної державної адміністрації (30400, Хмельницька область, Шепетівський район, м.Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні, 47, ідентифікаційний номер 41677823) на користь Головного управління Державної податкової служби України в Хмельницькій області (29000, м.Хмельницький, вул. Пилипчука, 17, ідентифікаційний номер 44070171) 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Господарського суду Хмельницької області подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.02.2025.

Суддя О.І. Шевчук