ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27 лютого 2025 року Справа № 903/349/24

Господарський суд Волинської області у складі: судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М. П.,

за участю представників:

від заявника (боржника): н/з,

від стягувача: н/з,

розглянувши заяву Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка

про визнання судових наказів такими, що не підлягають виконанню

по справі № 903/349/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ренопласт, м. Луцьк

до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка, с. Губин Перший, Горохівського району, Волинської області

про стягнення 469000 грн.,

в с т а н о в и в:

рішенням Господарського суду Волинської області від 17.07.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Ренопласт було задоволено; стягнуто з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ренопласт 469000 грн. заборгованості, 7035 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2024 рішення Господарського суду Волинської області від 17.07.2024 у справі №903/349/24 в частині стягнення судового збору у розмірі 7035 грн. та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу залишено без змін; стягнуто з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренопласт" 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

04.10.2025 на виконання рішення Господарського суду Волинської області від 17.07.2024, постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2024 було видано накази про примусове виконання рішення №903/349/24-1 та №903/349/24-2.

13.02.2025 через систему Електронний суд до Господарського суду Волинської області надійшла заява Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка, в якій заявник просить визнати судовий наказ №903/349/24-1 від 04.10.2024 та судовий наказ №903/349/24-2 від 04.10.2024 такими, що не підлягають виконанню у зв`язку із добровільним виконанням. Розгляд заяви заявник просить проводити за відсутності представника боржника.

Ухвалою суду від 14.02.2025 прийнято заяву до розгляду; розгляд заяви призначено на 24 лютого 2025 року на 15:00 год.; запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю Ренопласт до 21.02.2025 подати суду пояснення на заяву про визнання судових наказів такими, що не підлягає виконанню.

В судове засідання 24.02.2025 представники сторін не з`явились.

Ухвалу суду від 14.02.2025 направлено сторонам до їх електронних кабінетів, що підтверджується довідками про доставку електронних листів від 14.02.2025.

Товариство з обмеженою відповідальністю Ренопласт не подало суду пояснень на заяву про визнання судових наказів такими, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою стягувача і боржника у судове засідання 24.02.2025 датою постановлення ухвали у справі №903/349/24 слід вважати 27.02.2025, коли було складено повний текст ухвали.

Заяву Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, було розглянуто за відсутності представників заявника, стягувача, оскільки неявка стягувача і боржника відповідно до ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України не є перешкодою для розгляду заяви. Про судовий розгляд стягувач і боржник були повідомлені належним чином.

Заява Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка про визнання наказів № 903/349/24-1 та № 903/349/24-2 від 04.10.2024 такими, що не підлягають виконанню, підлягає до задоволення з огляду на наступні обставини.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 17.07.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Ренопласт було задоволено; стягнуто з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ренопласт 469000 грн. заборгованості, 7035 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Всього:481 035,00 грн.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2024 рішення Господарського суду Волинської області від 17.07.2024 у справі №903/349/24 в частині стягнення судового збору у розмірі 7035 грн. та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу залишено без змін; стягнуто з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренопласт" 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

04.10.2025 на виконання рішення Господарського суду Волинської області від 17.07.2024, постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2024 було видано накази про примусове виконання рішення №903/349/24-1 та №903/349/24-2.

Наказ № 903/349/24-1 про стягнення 481 035,00 грн., наказ № 903/349/24-2 про стягнення 5000 грн.

Всього за двома наказами стягнуто із Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка 486 035,00 грн.

Згідно із ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Стаття 328 ГПК України містить вичерпний перелік підстав, які дають право боржникові вимагати визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню.

Отже, закон передбачає можливість визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №755/15479/15-ц).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

До заяви боржник приєднав платіжну інструкцію № 4326 від 17.10.2024, з якої вбачається, що Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство ім. Івана Франка перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю "Ренопласт" 486035,00 грн.

У рядку «Призначення платежу» зазначено: оплата на виконання рішення Господарського суду Волинської області від 17.07.2024, постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2024 у справі № 903/349/24 (а.с. 201).

З наведеного вбачається, що боржник виконав наказ господарського суду добровільно.

У зв`язку з тим, що боржник виконав наказ господарського суду добровільно і обов`язок боржника перед стягувачем припинився, слід задовольнити заяву Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка про визнання наказів господарського суду №903/349/24-1 та №903/349/24-2 від 04.10.2025 такими, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст. ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Заяву Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка про визнання наказів Господарського суду Волинської області №903/349/24-1 від 04.10.2025 та №903/349/24-2 від 04.10.2025 такими, що не підлягають виконанню, задовольнити.

2. Визнати накази Господарського суду Волинської області №903/349/24-1 від 04.10.2025 та №903/349/24-2 від 04.10.2025 у справі №903/349/24 такими, що не підлягають виконанню

Відповідно до ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвала виготовлено та підписано 27.02.2025

Суддя І. О. Якушева