ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. ОдесаСправа № 916/3073/24
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Богацької Н.С.,

Діброви Г.І.,

секретар судового засідання Полінецька В.С.,

за участю представників учасників судового процесу:

від прокуратури: Кущ В.Г., за посвідченням;

від ТОВ «ВК ІНТЕГРАЛ»: не з`явився;

від Генічеської МВА: Станчук А.Ю., в порядку самопредставництва;

від Генічеської міської ради: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Заступника керівника Херсонської обласної прокуратури

на ухвалу Господарського суду Одеської області

від 14 жовтня 2024 року про залишення позову без розгляду (повний текст складено 14.10.2024)

у справі № 916/3073/24

за позовом Заступника керівника Херсонської обласної прокуратури

до відповідачів:

- Товариства з обмеженою відповідальністю ВК ІНТЕГРАЛ;

- Генічеської міської військової адміністрації;

- Генічеської міської ради

про визнання незаконним рішень, визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя суду першої інстанції: Рога Н.В.,

місце винесення рішення: м. Одеса, просп. Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 25.02.2025, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року Заступник керівника Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави (далі прокурор, позивач) звернувся до Господарського суду Одеської області із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) ВК ІНТЕГРАЛ, Генічеської міської військової адміністрації та Генічеської міської ради про:

- визнання незаконним та скасування п.2 рішення Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 22.03.2019 №938 Про укладання договору оренди;

- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки комунальної власності площею 110,7811 га з кадастровим номером :11:012:0147, яка розташована по вул.Берегова, земельна ділянка 3Б в с.Стрілкове Генічеського району Херсонської області, укладеного 22.03.2019 з ТОВ ВК ІНТЕГРАЛ, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №31855379 від 30.05.2019;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.06.2019 індексний номер 47196881 та здійсненої на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації речового права оренди номер запису про інше речове право 31855379, з одночасним припиненням ТОВ ВК ІНТЕГРАЛ права оренди на земельну ділянку площею 110,7811 га з кадастровим номером :11:012:0147, яка розташована по вул.Берегова, земельна ділянка 3Б в с.Стрілкове Генічеського району Херсонської області;

- зобов`язання ТОВ ВК ІНТЕГРАЛ повернути Генічеській міській раді земельну ділянку площею 110,7811 га з кадастровим номером :11:012:0147, яка розташована по вул.Берегова, земельна ділянка 3Б в с.Стрілкове Генічеського району Херсонської області.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що земельну ділянку в оренду ТОВ ВК ІНТЕГРАЛ передано із порушенням вимог земельного законодавства, оскільки Стрілківською сільською радою рішення від 22.03.2019 №938 було прийнято на підставі ст. 120 Земельного кодексу України, яка не могла застосовуватися до правовідносин землекористування спірною земельною ділянкою площею 110, 7811 га, за умови переходу прав власності на нерухоме майно площею 11,6 кв., адже ч.2 цієї статті, у редакції на час прийняття оспорюваного рішення ради, передбачала, що після переходу права власності на об`єкт нерухомого майна зміни у чинному договорі оренди відбуваються виключно шляхом заміни орендаря без зміни інших істотних умов відповідного договору. Водночас, фактичні обставини передачі земельної ділянки ТОВ ВК ІНТЕГРАЛ та укладення договору оренди від 22.03.2019 свідчать про те, що відбулось укладення нового договору оренди земельної ділянки, який укладено не на умовах договору попереднього землекористувача, зокрема у частині строку дії Договору. Також прокурор вказує, що оспорюваним рішенням від 22.03.2019 №938 Стрілківська сільська рада надала ТОВ ВК ІНТЕГРАЛ у користування земельну ділянку на позаконкурентній основі для будівництва та обслуговування санаторно оздоровчих закладів, а не для використання земельної ділянки безпосередньо під розташованим на ній об`єктом нерухомого майна (павільйону) та необхідної для його обслуговування.

Водночас, посилаючись на положення ст.ст. 15, 26, 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ураховуючи, що право оренди ТОВ ВК ІНТЕГРАЛ з реєстраційним номером 31855379 зареєстровано на підставі договору оренди землі від 22.03.2019, що підлягає визнанню недійсним, прокурор вважає, що право оренди на вказаний об`єкт нерухомості має бути припинено шляхом скасування державної реєстрації права оренди та рішення державного реєстратора індексний номер 47196881 від 04.06.2019 про реєстрацію права оренди ТОВ ВК ІНТЕГРАЛ також підлягає скасуванню з одночасним припиненням речового права, зареєстрованого на об`єкт нерухомості.

Щодо вимоги про повернення земельної ділянки прокурор зазначив, що Стрілківська сільська рада, , є реорганізованою відповідно до територіальної реформи шляхом приєднання до Генічеської міської ради у 2021 році. На сьогодні село Стрілкове та відповідна територіальна громада входить до складу Генічеської об`єднаної територіальної громади від імені якої діє Генічеська міська рада, яка є правонаступником Стрілківської сільської ради. Таким чином, спірна земельна ділянка є комунальною власністю Генічеської об`єднаної територіальної громади в особі Генічеської міської ради.

Щодо підстав для представництва інтересів держави прокурор наголосив на тому, що виступає як самостійний позивач саме в інтересах територіальної громади з підстав відсутності органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (щодо недійсності договору оренди) та з підстав того, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних відносин і сам порушує інтереси держави (щодо визнання незаконним та скасування рішення Стрілківської сільської ради).

Відповідачі: Генічеська міська військова адміністрація, Генічеська міська рада та ТОВ ВК ІНТЕГРАЛ заперечували проти позову прокурора з підстав, викладених у відповідних відзивах та запереченнях на позовну заяву, які містяться у матеріалах даної справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.10.2024 у справі №916/3073/24 (суддя Рога Н.В.) позов Заступника керівника Херсонської обласної прокуратури до: Товариства з обмеженою відповідальністю ВК ІНТЕГРАЛ, Генічеської міської військової адміністрації, Генічеської міської ради про визнання незаконним рішень, визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у даній справі прокурор мав звернутися до суду за захистом інтересів держави в інтересах саме Генічеської міської військової адміністрації, яка мала бути позивачем у справі, а не відповідачем.

Так, місцевий господарський суд виходив з того, що оспорюване Рішення Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 22.03.2019 №938 вичерпало свою дію виконанням.

Разом з тим, за умови введення в Україні воєнного стану, Указом Президента України від 03.06.2022 №387/2022 було утворено Генічеську міську військову адміністрацію, яка виконує свої повноваження відповідно до Закону України Про правовий режим воєнного стану», згідно з яким до компетенції військових адміністрацій населених пунктів віднесено, зокрема, вирішення питань щодо регулювання земельних відносин (крім вирішення питань відчуження з комунальної власності земельних ділянок та надання таких земельних ділянок в оренду на строк понад один рік). Також, згідно з вищенаведеним Законом та на підставі Постанови Верховної Ради України від 03.11.2022 №2706-ІХ начальник Генічеської міської військової адміністрації набув також повноважень відповідної міської ради, її виконавчого органу та міського голови.

Враховуючи положення Закону України Про правовий режим воєнного стану та ч. 5 ст. 78 Закону України Про місцеве самоврядування в України, суд першої інстанції дійшов висновку, що починаючи із дня набрання чинності Указом Президента України №387/2022 від 03.06.2022 Про утворення військової адміністрації, повноваження Генічеської міської ради в силу прямої вимоги закону припинилися, за наслідком чого відбулось часткове перебирання функцій та повноважень органу місцевого самоврядування до новоутвореної військової адміністрації без наслідків притаманних для правонаступництва, у звязку із чим повноваження із захисту інтересів Генічеської міської територіальної громади, пов`язані з належним та законним розпорядженням земельними ділянками комунальної форми власності для мети їх передачі в довгострокову оренду, об`єктивно перейшли до відповідної військової адміністрації. І саме зазначена військова адміністрація набула правового статусу суб`єкта, уповноваженого на здійснення захисту інтересів держави, про які зазначає прокурор у своєму позові.

Суд окремо звернув увагу на те, що на підтвердження факту того, що саме Генічеська міська військова адміністрація виступає органом, уповноваженим законом на представництво порушених інтересів держави за даними спірними правовідносинами, також вказує і та обставина, що заступник керівника Херсонської обласної прокуратури попередньо, до подачі позову у даній справі, звертався до Генічеської міської військової адміністрації із запитом про те, чи вживалися останньою заходи реагування на виявлені порушення земельного законодавства під час передачі спірної земельної ділянки в оренду (лист Херсонської обласної прокуратури від 12.04.2024 року №15/1-2997-24).

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Заступник керівника Херсонської обласної прокуратури звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.10.2024 у справі №916/3073/24 та направити дану справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що висновки суду першої інстанції стосовно того, що функції і повноваження органу місцевого самоврядування перейшли до міської військової адміністрації, але без правонаступництва, є необґрунтованими та суперечать фактичним обставинам і нормам права.

Так, прокурор вказує, що у спірних правовідносинах оренди до 03.06.2022 (створення військової адміністрації) фактичною стороною була територіальна громада, від імені якої діяли Стрілківська сільська рада та у подальшому Генічеська міська рада, яка є правонаступником сільради і з 16.12.2020 (прийняття рішення ІІ пленарного засідання ІІ сесії VIІI скликання Генічеської міської ради №54 «Про початок реорганізації Стрілківської сільської ради шляхом приєднання до Генічеської міської ради») мала усі повноваження діяти від імені територіальної громади.

Однак, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє станом на даний час, у зв`язку з чим, відповідно до положень Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та на підставі Указу Президента України №387/2022 від 03.06.2022 утворено Генічеську міську військову адміністрацію, начальник якої набув також повноважень відповідної міської ради, її виконавчого органу та міського голови.

Як зазначає прокурор, повноваження військових адміністрацій щодо вирішення питань із земельних відносин закріплені статтею 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» з урахуванням положень Земельного кодексу України, а тому при визначенні повноважень начальника військової адміністрації повинні комплексно застосовуватись норми вищенаведеного законодавства, з урахуванням усіх обмежень, що передбачені як Земельним кодексом України, так і Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Прокурор наполягає на тому, що оскільки однією з позовних вимог у позові ставиться питання визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування (Стрілківської сільської ради), то представник територіальної громади у господарському спорі може приймати участь виключно у якості відповідача, оскільки така вимога заявлена саме до уповноваженого представника територіальної громади.

При цьому, апелянт звертає увагу на те, що процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником).

У зв`язку з цим, посилаючись на правової висновок Верховного Суду у справі №910/11702/18, прокурор вказує, що для вирішення питання про процесуальну заміну сторони у правовідносинах необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

На переконання прокурора, враховуючи особливості регулювання правового статусу, у правовідносинах оренди земельної ділянки стороною, що діє від імені власника були Стрілківська сільська рада до 16.12.2020, Генічеська міська рада до 03.06.2022, а у подальшому Генічеська міська військова адміністрація. При цьому, враховуючи встановлені законом окремі обмеження у сфері реалізації права власності на землю територіальної громади військовою адміністрацією, їх частина залишилась у Генічеської міської ради, хоча наразі і не може бути реалізована в силу законодавчих обмежень.

З огляду на наведене, апелянт зауважує, що у спорі щодо скасування рішення органу місцевого самоврядування та дії орендних відносин Генічеська міська військова адміністрація, яка тимчасово виконує повноваження Генічеської міської ради, може бути виключно відповідачем. Саме у такому процесуальному статусі і визначено її участь у спорі при подачі позову.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 24.10.2024, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Діброви Г.І., Колоколова С.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Херсонської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.10.2024 у справі №916/3073/24 та призначено її розгляд на 11.12.2024 об 11:30 год. Крім того, вказаною ухвалою продовжено розгляд апеляційної скарги прокурора на розумний строк та встановлено відповідачам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

07.11.2024 від Генічеської міської військової адміністрації Генічеського району Херсонської області до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач не погоджується з доводами останньої, зазначає про її безпідставність та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.10.2024 у справі №916/3073/24 без змін.

Відповідач-2, з посиланням на п.п. 12, 26 ч. 2 та п.п. 5, 6 ч. 7 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», наголошує на тому, що позиція прокурора щодо відсутності органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не відповідає чинному законодавству, оскільки вказаними положеннями встановлені власні повноваження військових адміністрацій населених пунктів, зокрема: здійснення управління майном, яке перебуває у комунальній власності відповідної територіальної громади та вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, а також визначено, що начальник військової адміністрації населеного пункту має повноваження, зокрема: представляти відповідну військову адміністрацію та територіальну громаду у відносинах із державними органами і звертатися до суду щодо визнання незаконними актів органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади.

Щодо твердження прокурора про те, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних відносин і сам порушує інтереси держави, то узагальнена позиція Генічеської міської військової адміністрації полягає у наступному: органом, що прийняв оскаржуване рішення від 22.03.2019 №938 є Стрільківська сільська рада, яка також є стороною оскаржуваного договору оренди від 22.03.2019 на момент підписання цього договору орендодавець; після завершення реорганізації і завершились повноваження Стрілківської сільської ради, а територія Стрілківської сільської ради увійшла до території Генічеської об`єднаної територіальної громади; Стрілківську сільську раду Генічеського району Херсонської області () було припинено (дата запису: 25.05.2021, номер запису: 008000661); Генічеська міська рада розміщена в адміністративному центрі сформованої Генічеської об`єднаної територіальної громади та є правонаступником прав та обов`язків Стрілківської сільської ради з 16.12.2020. Разом з тим, на переконання відповідача, це правонаступництво не є підставою для ототожнення Генічеської міської ради та Стрілківської сільської ради, а, відповідно, і для того щоб виснувати про те, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (Генічеська міська рада та тим більше військова адміністрація), є учасником спірних відносин і самі порушують інтереси держави.

Відповідач-2 зауважує, що норми пп.4 п. «а» ч.1 ст. 38, п. 15 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» свідчать про те, що Виконавчий комітет Генічеської міської ради та Генічеський міський голова з 16.12.2020 мали повноваження для самостійного звернення до суду для оскарження рішення Стрілківської сільської ради від 22.03.2019 № 938 та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, який не був підписаним посадовими особами Генічеської міської ради, проте, остання набула статусу орендодавця за принципом правонаступництва.

Отже, на переконання Генічеської міської військової адміністрації, зазначені обставини в їх сукупності свідчать про відсутність у прокурора будь-яких підстав для звернення до суду у даному випадку в якості самостійного позивача, а відповідний позов може бути заявленим прокурором виключно в якості субсидіарного позивача тобто в інтересах Генічеської міської ради (її виконкому) та (або) Генічеської міської військової адміністрації.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 у справі №916/3073/24 задоволено заяву представника Генічеської міської військової адміністрації Станчука Андрія Юрійовича про надання йому можливості брати участь у судових засіданнях поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів через систему відеоконференцзв`язку EasyCon. Вирішено здійснювати розгляд даної справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 11.12.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 18.12.2024 об 11:30 год.

Однак, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Колоколова С.І., судове засідання, призначене на 18.12.2024 у справі №916/3073/24 не відбулось, про що складено відповідну довідку судового засідання.

В подальшому, ухвалами суду від 13.01.2025, 10.02.2025 та 19.02.2025 учасників справи повідомлялось про триваючу непрацездатність судді-члена колегії Колоколова С.І. та визначено, що розгляд апеляційної скарги Заступника керівника Херсонської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.10.2024 у даній справі відбудеться 25.02.2025 о 15:15 год. в режимі відеоконференції, за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon.

При цьому, саме, у зв`язку з непрацездатність судді-члена колегії Колоколова С.І., розпорядженням керівника апарату суду від 18.02.2025 №14 призначено повторний автоматизований розподіл справи №916/3073/24.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025 для розгляду справи №916/3073/24 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Богацької Н.С., Діброви Г.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 вказана судова колегія прийняла справу №916/3073/24 до свого провадження.

25.02.2025 у судовому засіданні прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги на наполягав на її задоволенні.

Представник Генічеської МВА, виклавши свою правову позицію зазначив, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому просив залишити її без змін та відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги.

Представники ТОВ «ВК ІНТЕГРАЛ» та Генічеської міської ради в судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, їх явка обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідача-1 та відповідача-3.

У судовому засіданні 25.02.2025, яке проводилось в режимі відеоконференції, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 14.10.2024 суд першої інстанції дійшов висновку, що прокурором неправильно визначено Генічеську міську військову адміністрацію відповідачем, яка повинна бути у даній справі саме позивачем, а тому прокурор не має права заявляти самостійно позов у даній справі.

Таким чином, при апеляційному перегляді слід встановити наявність або відсутність у даному випадку підстав для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави як самостійного позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у господарських справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Положеннями ст. 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

У ст. 53 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 483/448/20 у кожному випадку звернення до суду в інтересах держави, перед тим, як визначити коло відповідачів, прокурор має встановити, насамперед: (а) суб`єкта, якому належать повноваження звертатися до суду за захистом відповідного права або інтересу; (б) ефективний спосіб захисту такого права чи інтересу; (в) залежно від установленого - коло відповідачів.

У даному випадку прокурор зазначає, що порушення інтересів держави полягає в недотриманні вимог чинного законодавства під час прийняття рішення Стрілківською сільською радою від 22.03.2019 №938 Про укладання договору оренди, а також в недотриманні чинного законодавства сторонами Договору під час укладання Договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :11:012:0147) від 22.03.2019, що призвело до незаконної передачі у користування ТОВ ВК ІНТЕГРАЛ земельної ділянки комунальної власності, загальною площею 110,7811 га, чим порушено права держави, в особі Генічеської об`єднаної територіальної громади, яка на даний час є правонаступником майна, прав та обов`язків Стрілківської сільської ради і є власником спірної земельної ділянки та уповноважена на розпорядження нею.

Суд першої інстанції, з посиланням на постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17, від 28.09.2022 у справі №483/448/20, від 15.01.2020 у справі №698/119/18, від 05.07.2023 у справі №912/2797/21 тощо, погодився з тим, що у даному випадку прокурором підставно визначено у якості відповідача Генічеську міську раду, яка набула статусу орендодавця в оспорюваному Договорі оренди за принципом правонаступництва.

У цьому контексті судова колегія враховує, що бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Відповідний висновок щодо застосування вказаної вище норми права наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

З урахуванням реорганізації Стрілківської сільської ради та приєднання її території до території Генічеської об`єднаної територіальної громади, яка є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади, Генічеська міська рада з 16.12.2020, відповідно до інформації з ЄДРПОУ, є правонаступником майна, прав та обов`язків припиненої Стрілківської сільської ради.

Таким чином, апеляційна колегія зазначає, що органом уповноваженим захищати законні інтереси держави та територіальної громади у спірних правовідносинах залишається Генічеська міська рада. Водночас, саме від цього органу місцевого самоврядування виходить правопорушення, наслідком чого є незаконність рішення та договору оренди земельної ділянки комунальної власності, тому має місце співпадіння позивача й відповідача в одній особі, а відтак, прокурор самостійно звертається до суду за захистом інтересів держави.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.01.2020 у справі №698/119/18, в якій прокурор виступав як самостійний позивач у зв`язку з тим, що ним оскаржувались рішення самого органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, погодилася з доводами касаційної скарги прокурора та визнала, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та обґрунтовано звернувся до суду як самостійний позивач.

Відтак, суд першої інстанції правильно виходив з того, що прокурор у спірному випадку правомірно не визначив Генічеську міську раду позивачем.

Поряд з цим, звертаючись з позовом у даній справі, прокурор посилається на те, що з дня набрання чинності Указом Президента України №387/2022 від 03.06.2022 від Генічеської міської ради тимчасово перейшли повноваження до Генічеської міської військової адміністрації.

На переконання прокурора, оскільки Генічеська міська військова адміністрація здійснює повноваження Генічеської міської ради, то відповідно, вона також є уповноваженим державою органом, який сам є учасником спірних відносин і порушником інтересів держави, а відтак, має бути відповідачем у даній справі.

Однак, суд першої інстанції дійшов висновку, що у даних спірних правовідносинах існують окремі права та обов`язки щодо предмета спору у Генічеської міської військової адміністрації та у Генічеської міської ради, у зв`язку з чим вбачається лише часткове перебирання функцій та повноважень органу місцевого самоврядування до новоутвореної військової адміністрації без наслідків притаманних для правонаступництва. Відтак, військова адміністрація має усі повноваження із захисту інтересів Генічеської міської територіальної громади, пов`язані з належним та законним розпорядженням земельними ділянками комунальної форми власності для мети їх передачі в довгострокову оренду.

У даному контексті судова колегія звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц зазначила, що «…процесуальне законодавство вимагає вказувати у позовній заяві докази на підтвердження підстав заявлених позовних вимог (на підтвердження обставин, якими обґрунтовані ці вимоги). Незгода суду з наведеним у позовній заяві обґрунтуванням прокурора щодо визначеної ним підстави представництва, як і неподання прокурором доказів відсутності органів влади, які мають повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, не є підставою для залишення позову без розгляду, як помилково вважали суди у цій справі».

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 у справі №912/2797/21 за позовом прокурора до міської ради та ТОВ про визнання недійсним рішення сільської ради у частині, що стосується надання ТОВ в оренду земельної ділянки; визнання недійсним цього; зобов`язання ТОВ повернути міській раді земельну ділянку. Прокурор у цій справі стверджував, що порушення інтересів держави полягає в недотриманні вимог чинного законодавства як під час прийняття рішення сільською радою, так під час укладення договору оренди, що призвело до незаконної передачі в користування земельної ділянки комунальної власності, чим порушено права держави в особі міської територіальної громади, як правонаступника майна, прав та обов`язків сільської ради та власника спірної земельної ділянки, уповноваженого розпоряджатися нею.

У вказаній постанові позиція Великої Палати Верховного Суду полягала у тому, що у прокурора були повноваження звернутися до суду в інтересах органу місцевого самоврядування про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення власнику, що він і зробив. Та обставина, що прокурор зазначив орган місцевого самоврядування відповідачем у справі, з огляду на звернення з вимогою про визнання недійсним рішення ради про затвердження проекту землеустрою, не є перешкодою для розгляду справи. Орган місцевого самоврядування брав участь у цій справі. У випадку встановлення судами обрання прокурором неналежного способу захисту щодо частини позовних вимог у задоволенні позову до такої особи належить відмовити за наслідком розгляду спору по суті. Помилкове визначення прокурором статусу ради як відповідача при належному обґрунтуванні ним правових підстав представництва інтересів місцевої ради та дотримання процедури звернення до ради як органу уповноваженого представляти інтереси територіальної громади, про намір звернутися до суду в інтересах цієї територіальної громади, не може мати наслідком залишення позову без розгляду.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.02.2024 у справі №917/623/22, від 12.03.2024 у справі №918/7/23.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у його задоволенні (див. постанови Верховного Суду від 05.12.2023 у справі №927/84/19, від 14.07.2022 у справі №904/6902/20).

При цьому, частиною 1 ст. 47 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.

За змістом наведених норм сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які захищають своїх інтереси і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому, відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, можливо було би задовольнити позовні вимоги. В судовому порядку підлягають захисту порушене право й охоронювані законом інтереси саме від відповідача.

Отже, належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача належить іншій особі - належному відповідачеві. Таким чином, належним відповідачем є особа, яка дійсно є суб`єктом відповідного матеріального правовідношення.

Тож визначення позивачем у справі складу сторін має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Також, судова колегія виходить з того, що незалежно від того, хто саме звернувся до суду орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, чи прокурор, у судовому процесі, держава бере участь у справі як позивач, а відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор здійснюють процесуальні дії на захист інтересів держави як суб`єкта процесуальних правовідносин. Таким чином, фактичним позивачем за позовом, поданим в інтересах держави, є держава, а не відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор.

Зважаючи на вищевикладене та те, що прокурор звернувся до суду на захист інтересів держави як суб`єкта процесуальних правовідносин з позовними вимогами до кількох відповідачів: ТОВ ВК ІНТЕГРАЛ, Генічеської міської ради та Генічеської міської військової адміністрації, судова колегія вважає, що у даному випадку суд першої інстанції мав не залишати позов прокурора без розгляду, а навпаки, - розглянути вимоги Заступника керівника Херсонської обласної прокуратури і, у разі встановлення, що останні пред`явлені Генічеської міської військової адміністрації помилково, відмовити у задоволенні позовних вимог до цього відповідача.

Частиною 1 статті 8 названого Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відтак, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком місцевого господарського суду про залишення позову Заступника керівника Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави без розгляду та вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, апеляційна скарга Заступника керівника Херсонської обласної прокуратури підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Одеської області від 14.10.2024 у справі №916/3073/24 скасуванню, а справа направленню до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами вирішення спору по суті.

Керуючись ст. 232, 233, 269, 270, 271, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Херсонської обласної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.10.2024 у справі №916/3073/24 скасувати.

Справу №916/3073/24 направити до Господарського суду Одеської області для розгляду.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови складений та підписаний 03.03.2025.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Богацька Н.С.

Суддя Діброва Г.І.