РІШЕННЯ

м. Київ

18.02.2025Справа № 910/14533/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М., розглянувши у судовому засіданні справу №910/14533/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Цест-Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чанта» про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чанта» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Цест-Плюс» про стягнення грошових коштів, за участю представника тов «БК Цест-Плюс» Пустовіта О.В.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позивач за первісним позовом вказує що відповідач не здійснив повного розрахунку за договором суборенди, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість.

1.2. Позивач за зустрічним позовом вказує про виникнення у нього збитків у зв`язку з не реєстрацією відповідачем податкових накладних за наслідком взаємовідносин на підставі договору суборенди, а тому, позивач за зустрічним позовом втратив податковий кредит в розмірі податку на додану вартість, що є збитками.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. 01.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Цест-Плюс», як орендарем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чанта», як суборендарем, укладено договір №СО-227 суборенди (далі договір) за умовами п. 1.1. якого позивач передав відповідачу за плату на певний строк у користування нежитлові приміщення, а саме морозильну камеру №33, площею 70 кв. м. та офісні приміщення площею 11,70 кв. м., що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , тоді як відповідач зобов`язався прийняти передане йому майно та здійснювати платежі в порядку та у строки встановлені договором.

2.2. Згідно з п. 1.2 договору об`єкт суборенди перебуває у користуванні орендаря на підставі договору оренди № О-100 від 30.06.2022. Власником об`єкта суборенди є Товариство з обмеженою відповідальністю «Хол-Ко», право власності якого існує на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В., 05.10.2020.

2.3. Відповідно до п. 1.4 договору об`єкт суборенди надається в суборенду для розміщення складу, з правом використання місць загального користування: прохідної, сходів, рампи, під`їзду до об`єкту тощо, в порядку та на умовах передбачених цим договором.

2.4. Пунктом 2.1.1 договору передбачено, що приймання-передача об`єкта суборенди здійснюється на підставі акту прийому-передачі об`єкта суборенди, який підписується сторонами і є невід`ємною частиною цього договору.

2.5. Згідно з п. 2.1.3 договору збільшення або зменшення переданої в користування площі об`єкту суборенди оформлюється додатковими угодами сторін до даного договору, що є його невід`ємними частинами.

2.6. Відповідно до п. 2.2.1 договору приймання-передачі об`єкта суборенди з суборенди здійснюється на підставі акту прийому-передачі протягом трьох календарних днів з моменту припинення або розірвання даного договору. Акт прийому-передачі об`єкта суборенди є невід`ємною частиною даного договору.

2.7. Пунктом 2.2.3 договору сторони домовилися, що датою повернення об`єкта суборенди суборендарем є дата підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта суборенди. Обов`язок по складанню акта приймання-передачі та наданню цього акта на підписання іншій стороні покладається на сторону, яка передає об`єкт суборенди іншій стороні Договору.

2.8. Умовами п. 4.1 договору сторони погодили, що суборендар сплачує на користь орендаря в порядку та на умовах передбачених цим Договором наступні платежі: суборендна плата за об`єкт суборенди, що за один календарний місяць складає 22 143,00 грн. За домовленістю сторін суборендна плата визначається без урахування індексації; забезпечувальний платіж у розмірі 100% суборендної плати за об`єкт суборенди; компенсація комунальних послуг.

2.9. Відповідно до п. 4.2.1. договору суборендна плата за перший місяць сплачується протягом трьох календарних днів з моменту підписання договору, а починаючи з наступного місяця суборенди і протягом строку дії договору, суборендна плата сплачується передплатою на підставі виставлених рахунків щомісячно, але в будь-якому випадку не пізніше 15 числа поточного (розрахункового) місяця у безготівковому порядку та розрахунковий рахунок орендаря.

2.10. Згідно з п. 4.4. договору компенсація комунальних послуг (п. 4.1.3. договору), компенсація експлуатаційних витрат (п. 4.1.4), а також оплата додаткових послуг (п. 4.1.5.1., 4.1.5.2. та 4.1.5.3 договору) здійснюється суборендарем до 15-го числа місяця наступного за звітним.

2.11. Згідно з п. 4.9 договору датою розрахунку вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок орендаря.

2.12. Відповідно до п. 6.1., 6.1.2. договору суборендар зобов`язаний своєчасно здійснювати суборендні платежі на вимогу орендаря, надавати документальне підтвердження виконання умов оплати, щоквартально письмово оформляти акт звірки взаєморозрахунків та скріплювати його печаткою.

2.13. Відповідно до п. 6.1.12 договору суборендар зобов`язаний повернути об`єкт суборенди орендареві у тому стані в якому він його одержав з урахуванням нормального фізичного зносу.

2.14. Додатковою угодою до договору від 01.01.2024 року змінено об`єкт суборенди та передано в користування додаткові площі морозильної камери №33 площею 168, 8 кв.м. З урахуванням наведених змін, об`єктом оренди згідно договору є морозильна камера №33 площею 238,80 кв. м. та офісні приміщення 11,70 кв. м

2.15. 01.08.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Цест-Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чанта» складено акт прийому передачі до договору суборенди відповідно до якого орендар передав, а суборендар прийняв в тимчасове платне користування офісні приміщення площею 11, 70 кв. м. та морозильну камеру № 33, площею 70 кв. м.

2.16. 01.01.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Цест-Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чанта» складено акт прийому передачі до договору суборенди відповідно до якого орендар передав, а суборендар прийняв в тимчасове платне користування морозильну камеру № 33, площею 168, 80 кв. м.

2.17. На підставі договору складені акти здачі-прийняття на загальну суму 1 454 974, 80 грн, а саме: №ЦП-0000560 за серпень 2023 року на суму 22 143, 25 грн; №ЦП-0000561 за серпень 2023 року на суму 22 022, 57 грн; № ЦП-0000690 за вересень 2023 року на суму 22 143, 25 грн; №ЦП-0000691 за вересень 2023 року на суму 21 898, 91 грн; №ЦП-0000845 за жовтень 2023 року на суму 22 394, 10 грн; №ЦП-0000846 за жовтень 2023 року на суму 22 143, 25 грн; №ЦП-0000991 за листопад 2023 року на суму 22 143, 25 грн; №ЦП-0000992 за листопад 2023 року на суму 23 868, 46 грн; №ЦП-0001167 за грудень 2023 року на суму 22 143, 25 грн; №ЦП-0001168 за грудень 2023 року на суму 24 698, 36 грн; №ЦП-0000117 за січень 2024 року на суму 70 673, 26 грн; №ЦП-0000118 за січень 2024 року на суму 79 945, 87 грн; №ЦП-0000243 за лютий 2024 року на суму 70 673, 26 грн; №ЦП-0000244 за лютий 2024 року на суму 79 249, 91 грн; №ЦП-0000361 за березень 2024 року на суму 70 673, 26 грн; №ЦП-0000362 за березень 2024 на суму 78 354, 24 грн; №ЦП-0000473 за квітень 2024 року на суму 70 673, 26 грн; №ЦП-0000474 за квітень 2024 року на суму 77 392, 33 грн; №ЦП-0000587 за травень 2024 року на суму 70 673, 26 грн; №ЦП-0000588 за травень 2024 року на суму 96 866, 34 грн; №ЦП-0000664 за червень 2024 року на суму 70 673, 26 грн; №ЦП-0000665 за червень 2024 року на суму 110 834, 86 грн; №ЦП-0001128 за липень 2024 року на суму 70 673, 26 грн; №ЦП-0001129 за серпень 2024 року на суму 70 673, 26 грн; №ЦП-0001130 за вересень 2024 року на суму 11 788, 88 грн; №ЦП-0001131 за жовтень 2024 року на суму 70 673, 26 грн.

2.18. Судом встановлено, що відповідачем було здійснено перерахування часткової оплати за наведеними актами на суму 986 280,10 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №91 від 26.09.2023 на суму 22 143, 25 грн; №111 від 20.10.2023 на суму 29 340, 83 грн; №144 від 21.11.2023 на суму 37 114, 46 грн; №181 від 20.12.2023 на суму 38 343, 09 грн; №219 від 23.01.2024 на суму 46 395, 65 грн; №77 від 21.02.2024 на суму 40 000, 00 грн; №81 від 22.02.2024 на суму 108414, 38 грн; №129 від 18.03.2024 на суму 50 000, 00 грн; №132 від 20.03.2024 на суму 42276, 33 грн; №138 від 22.03.2024 на суму 40 000, 00 грн; №187 від 16.04.2024 на суму 50 000, 00 грн; №192 від 19.04.2024 на суму 74189,58 грн; №260 від 27.05.2024 на суму 60 000, 00 грн; №266 від 29.05.2024 на суму 63 387, 99 грн; №304 від 17.06.2024 на суму 50 000, 00 грн; №331 від 26.06.2024 на суму 89 613, 33 грн; №403 від 26.07.2024 на суму 30 000, 00 грн; №407 від 29.07.2024 на суму 30 000, 00 грн; №411 від 30.07.2024 на суму 30 000, 00 грн; №490 від 06.09.2024 на суму 23038, 64 грн; №547 від 27.09.2024 на суму 10000,00 грн.

2.19. За твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Цест-Плюс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Чанта» не здійснило повного розрахунку за договором суборенди за період з серпня 2023 року по жовтень 2024 року, внаслідок чого утворився борг 468 694, 70 грн з розрахунку 1 454 974,80 грн - 986 280,10 грн.

2.20. Обґрунтовуючи вимоги зустрічної позовної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю «Чанта» стверджує про виникнення у нього збитків у зв`язку з діями Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Цест-Пюс» яке не зареєструвало податкові накладні від 31.05.2024, 30.06.2024 та 31.01.2024 на загальну суму ПДВ 71 498, 94 грн за наслідком взаємовідносин за договором суборенди №СО-227 від 01.08.2023. Отже позивач за зустрічним позовом втратив податковий кредит в розмірі податку на додану вартість на суму 71 498,94 грн, а відтак просив суд стягнути збитки у вказаному розмірі.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ (ВІДПОВІДАЧА ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ).

3.1 Предметом первісного позову є стягнення 468 694, 70 грн основного боргу.

3.2. Юридичними підставами первісного позову є статті 525, 526, 530, 762 ЦК України.

3.3. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача щодо сплати повної вартості за користування майном.

3.4. Заперечуючи проти зустрічного позову відповідач вказав, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач завдав позивачу збитків чи вчинення з боку відповідача протиправних дій; ним було складено та подано на реєстрацію податкові накладні за спірний період на суму 71 498,94 грн; щодо податкової накладної №47 від 31.01.2024 року, то відповідач вважаючи дії податкового органу з відмови в реєстрації накладної, оскаржив їх до суду, водночас кінцевого рішення за результатами розгляду позову ще не має (станом на момент подання відзиву), тобто відповідач вчинив всі залежні від нього дії щодо реєстрації податкової накладної, а відтак у діях відповідача відсутня вина.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ (ПОЗИВАЧА ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ).

4.1. Заперечуючи проти первісного позову відповідач зазначає що за період з серпня 2023 року по червень 2024 року за договором надано послуги на суму 1 172 281,76 грн, які є частково оплачені на суму 986 280,10 грн; в кінці червня місяця 2024 року відповідач звільнив орендовані приміщення, підписав акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 червня 2024 року та припинив відносини по суборенді, але так і не отримав від позивача екземпляр підписаного акту; з 01 липня 2024 року позивач не надавав жодних послуг відповідачу, свідченням чого є відсутність підписаних зі сторони відповідача актів здачі-прийняття робіт після 30.06.2024.

4.2. Предметом зустрічного позову є стягнення 71 498, 94 грн збитків.

4.3. Юридичними підставами зустрічного позову є статті 15, 16, 22, 525, 526, 530, 610, 611 ЦК України.

4.4. Фактичними підставами зустрічного позову є не реєстрація ТОВ «БК «Цест-Плюс» податкових накладних.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

5.2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 залишено без руху зустрічну позовну заяву.

5.3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, із прийняттям зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

5.4. Ухвалою господарського суду, яка занесена до протоколу підготовчого засідання від 21.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

5.5. У судовому засіданні 13.02.2025 оголошено перерву.

5.6. У судовому засіданні 18.02.2025, у відповідності до частини першої статті 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено скорочене судове рішення, повідомлено присутніх представників сторін, коли буде складено повне судове рішення.

5.7. Судове рішення складено 03.03.2025 у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи були порушені орендарем обов`язки за договором в частині повних розрахунків за користування майном? Якщо так, то чи є це підставою для застосування способів захисту права обраних позивачем за первісним позовом?

- чи наявні підстави для стягнення збитків?

6.2. У відповідності до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на перше запитання та негативну на друге, а позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) навпаки.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПОРУШЕННЯ ОРЕНДАРЕМ УМОВ ДОГОВОРУ ТА ПРО СТЯГНЕННЯ БОРГУ.

7.1. Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

7.2. За умовами статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

7.3. Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

7.4. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

7.5. Судом встановлено, що внаслідок укладення договору між сторонами правочину склалися господарські правовідносини, а також, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки. Укладений між позивачем та відповідачем договір є договором найму (суборенди).

7.6. Згідно з частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

7.7. Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

7.8. Відповідно до п. 3.3 договору суборендар має право відмовитися від цього договору в односторонньому порядку, попередивши про це письмово орендаря не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів.

7.9. Судом встановлено, що статтею 2 договору регулюється питання про порядок приймання-передачі об`єкта суборенди.

7.10. Відтак п. 2.1.1 договору передбачено, що приймання-передачі об`єкта суборенди здійснюється на підставі акту прийому-передачі об`єкта суборенди, який підписується сторонами і є невід`ємною частиною даного договору.

7.11. Згідно з п. 2.1.3 договору збільшення або зменшення переданої в користування площі об`єкту суборенди оформлюється додатковими угодами сторін до даного договору, що є його невід`ємними частинами.

7.12. Відповідно до п. 2.2.1 договору приймання-передача об`єкта суборенди з суборенди здійснюється на підставі акту прийому-передачі протягом трьох календарних днів з моменту припинення або розірвання даного договору. Акт прийому-передачі об`єкта суборенди є невід`ємною частиною даного договору.

7.13. Пунктом 2.2.3 договору сторони домовилися, що датою повернення об`єкта суборенди суборендарем є дата підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта суборенди. Обов`язок по складанню акта приймання-передачі та наданню цього акта на підписання іншій стороні покладається на сторону, яка передає об`єкт суборенди іншій стороні договору.

7.14. Відповідач за первісним позовом у заявах по суті справи підтверджує, що на підставі договору суборенди ТОВ "Будівельна компанія "Цест-Плюс" надавало послуги з суборенди нежитлових приміщень у період з серпня 2023 року по червень 2024 року. Відповідач стверджує, що з червня 2024 року звільнив орендовані приміщення, підписав акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.06.2024 та передав для підписання позивачу. Відтак з 01.07.2024 між позивачем та відповідачем, на думку відповідача, були припинені договірні відносини, тому у відповідача відсутній обов`язок сплачувати суборендну плату за договором.

7.15. Суд відхиляє твердження відповідача про дострокове розірвання договору, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази повідомлення позивача відповідачем про дострокове припинення договору в односторонньому порядку та докази підписання акту приймання-передачі об`єкта суборенди, відповідно до положень п. 2.2.1 договору.

7.16. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність у відповідача за первісним позовом обов`язку сплачувати орендну плату протягом строку дії договору.

7.17. Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

7.18. Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

7.19. Згідно зі статтею 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

7.20. Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

7.21. Відповідно до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

7.22. Частинами 1, 4 статті 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

7.23. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

7.24. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

7.25. Враховуючи, що відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили б про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму основного боргу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати платежів за користування об`єктом договору суборенди у розмірі 468 694, 70 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ВІДСУТНІСТЬ ПІДСТАВ ДЛЯ СТЯГНЕННЯ ЗБИТКІВ.

8.1. Положеннями статті 173 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

8.2. Згідно зі статтею 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

8.3. Статтею 224 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

8.4. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

8.5. Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

8.6. Згідно з частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

8.7. Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

8.8. Підставою для відшкодування збитків, відповідно до частини 1 статті 611 Цивільного кодексу та статті 224 Господарського кодексу України, є порушення господарського зобов`язання.

8.9. Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

8.10. Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

8.11. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

8.12. Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

8.13. Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

8.14. При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

8.15. Тобто, твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, враховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем.

8.16. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

8.17. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 73, частина 1 статті 74, частина 1 статті 76, частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

8.18. З матеріалів справи вбачається, що за наслідком взаємодії з Товариством з обмеженою відповідальністю «Чанта» в межах договору суборенди, Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Цест Плюс» складено наступні податкові накладні: №71 від 30.06.2024 на суму ПДВ 11 778,88 грн (зареєстровано в ЄРПН); №116 від 30.06.2024 на суму ПДВ 18 472,48 грн (зареєстровано в ЄРПН); №58 від 30.05.2024 на суму ПДВ 11 778,88 грн (зареєстровано в ЄРПН); №93 від 30.05.2024 року на суму ПДВ 16 144,39 грн (зареєстровано в ЄРПН); №47 від 31.01.2024 на суму ПДВ 13 324,31 грн (не зареєстровано в ЄРПН). Всього на суму 71 498, 94 гривень.

8.19. Щодо податкової накладної №47 від 31.01.2024, то відповідач вважаючи дії податкового органу з відмови в реєстрації податкової накладної незаконними звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом ГУ ДПС в м. Києві та Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язати вчинити дії (зареєструвати податкову накладну) (справа №320/53852/24). Станом на момент прийняття судом рішення, відомості щодо кінцевого результату розгляду адміністративної справи відсутні.

8.20. Тобто відповідач вчинив всі залежні від нього дії щодо реєстрації податкової накладної, а відтак у діях відповідача відсутня вина.

8.21. Всупереч положень статей 13, 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом) позивач не довів належними та допустимими доказами наявності у діях (бездіяльності) відповідача усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення, а саме: реального розміру та заподіяння збитків, протиправної поведінки відповідача, причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками й вини відповідача. Отже, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача збитків у розмірі 71 498, 94 грн.

8.22. Також судом враховано відсутність доказів, які б свідчили про те, що відповідачем допущено порушення саме господарського зобов`язання за спірним договором, в результаті чого він повинен відшкодувати збитки позивача.

8.23. Частиною четвертою статті 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

8.24. Так, Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у постанові від 07.06.2023 у справі № 916/334/22 звернув увагу на те, що хоча обов`язок відповідача зареєструвати податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, але у разі визначення такого обов`язку у господарському договорі такий обов`язок стає також господарсько-договірним зобов`язанням перед позивачем, і саме невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків (пункт 5.14).

8.25. Як вбачається із матеріалів даної справи, договір субпідряду не містить обов`язку відповідача зареєструвати податкові накладні, а отже, даний обов`язок є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах і не є господарсько-договірним зобов`язанням перед позивачем.

8.26. При викладених обставинах, слід дійти до висновку про те, що норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України щодо відшкодування збитків не поширюються на відносини з приводу сплати податків (зборів), а також формування податкового кредиту.

8.27. У зв`язку з викладеним, у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача за зустрічним позовом.

9. СУДОВІ ВИТРАТИ.

9.1. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином витрати позивача за первісним позовом зі сплати судового збору в розмірі 5 624,34 грн покладаються на відповідача за первісним позовом.

9.2. Витрати позивача за зустрічним позовом зі сплати судового збору в 2 422, 40 грн залишаються за позивачем за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чанта» (01135, місто Київ, вулиця Дмитрівська (Шевченківський р-н), будинок 82, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Цест-Плюс» (01013, місто Київ, вулиця Деревообробна, будинок 5, ) 468 694,70 грн основного боргу та 5 624,34 грн судового збору.

3. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю. Судові витрати, пов`язані з розглядом зустрічної позовної заяви залишити за позивачем за зустрічним позовом.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено 03.03.2025.

Суддя Ігор Курдельчук