ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2025 р. м. Рівне Справа № 918/57/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за позовом: Західного обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

про: стягнення в сумі 136 000,00 грн

секретар судового засідання: С.Коваль

представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Р.Мицько

СУТЬ СПОРУ

Західне обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про стягнення 136 000,00 грн пені.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги аргументовані тим, що згідно з рішенням Адміністративної колегії Відділення від 20 грудня 2023 року № 63/136-р/к визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" вчинив порушення законодавство про захист економічної конкуренції, які передбачені пунктом 2 статті 50, пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" накладено штраф у загальному розмірі 136 000 гривень

Відділенням здійснено розрахунок суми пені, що підлягає до стягнення та становить 136 000,00 грн.

У відзиві на позов відповідач вказав, що правомірність накладення штрафу за рішенням Антимонопольного комітету України від 20.12.2023 року № 63/136-р/к підтверджена рішенням Господарського суду Львівської області від 16.07.2024 року у справі № 914/439/24 залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 року, а тому доведенню не підлягає.

Відповідач 27 грудня 2024 року повністю виконав основне зобов`язання з оплати встановленого рішенням Антимонопольного комітету України від 20.12.2023 № 63/136-р/к суми штрафу, що не заперечує позивач.

За результатом перевірки розрахунку пені, з урахуванням позицій Верховного Суду у

питаннях правил обрахунку строків нарахування пені, відповідач погоджується з правильністю розрахунків наведених у позові. Заперечень проти позову у відзиві відповідач не навів.

Таким чином суд констатує, що відповідач у своєму відзиві визнав позовні вимоги. Таку позицію підтвердив представник відповідача присутній у судовому засіданні.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 27 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25 лютого 2025 року.

11 лютого 20225 року відповідач подав відзив на позов.

Згідно з нормами частини 1 статті 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина 4 статті 191 ГПК України).

Згідно з положеннями статті 185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

З огляду на визнання відповідачем позову суд вважає за можливе розглянути справу за результатами підготовчого провадження та ухвалити рішення відповідно до положень статті 185 ГПК України..

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Господарський суд встановив наступне.

Рішенням Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20 грудня 2023 року справа №63/9-02-148-2021 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" постановлено:

1. Визнати, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" у період з 01.05.2021 по 20.12.2023 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з постачання гарячої води в територіальних межах м. Рівне, де розташовані мережі, що знаходяться у його власності та/або користуванні (оренді, обслуговуванні) із часткою 100 відсотків, як таке, що не мало на цьому ринку жодного конкурента.

2. Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго", які полягають у встановленні споживачам при відключенні будинку від систем (мереж) постачання гарячої води обов`язкової умови щодо погашення заборгованості всіма споживачами будинку за послуги з постачання гарячої води та послуги з централізованого теплопостачання порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з постачання гарячої води в частині встановлення таких умов реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

3. Відповідно до статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за вчинення порушення, вказаного в пункті 2 резолютивної частини рішення, накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" штраф у розмірі 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

4. Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго", які полягають у включенні до розрахунку відключення від централізованої системи централізованого гарячого водопостачання будівлі, економічно необґрунтованих статей затрат на виконання робіт: Розрахунок вартості, складання договору, протоколу погодження договірної ціни, виписка рахунку на оплату, Вивчення умов договору на постачання теплової енергії та уточнення наявності заборгованості будинку (квартири) за спожиті енергоносії (опалення та гаряча вода) на час видачі технічних умов та затрат на додаткову заробітну плату, які Товариство фактично не несе при наданні послуг з видачі технічних умов на відключення будинку від систем (мереж) постачання гарячої води, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з постачання гарячої води в частині встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

5. Відповідно до статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за вчинення порушення, вказаного в пункті 4 резолютивної частини рішення, накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" штраф у розмірі 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Рішення з повідомленням відділення від 21.12.2023 року №63-02/3112 надіслані Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго", що підтверджується відстеженням поштового відправлення АТ "Укрпошта" №411 та списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих АТ "Укрпошта" №258, яке було вручене відповідачу 26.12.2023 року.

Останнім днем сплати відповідачем штрафу, що накладений згідно з рішенням було 27 лютого 2024 року.

Як видно з матеріалів справи, відповідач оскаржив рішення відділення а також сплатив штраф, що накладений згідно з рішенням, що підтверджується платіжною інструкцією №2112 від 27.12.2024 року.

У свою чергу, Господарський суд Львівської області 19.02.2024 року ухвалою, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №914/439/24, а 16.07.2024 року прийняв рішення у справі №914/439/24, яким у задоволення позову відмовив повністю.

Західний апеляційний господарський суд 06.08.2024 року відкрив апеляційне провадження на рішення Господарського суду Львівської області від 16.07.2024 року у справі №914/439/24, та 02.10.2024 року, прийняв постанову у справі №914/439/24, якою апеляційну скаргу залишив без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 16.07.2024 року у справі №914/439/24 без змін.

Позивач вказує, що ним здійснено обґрунтований розрахунок суми пені, що стягується з відповідача, який становить 136 000 грн.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

З наведених обставин встановлено, що спірні правовідносини за своїм змістом є позадоговірними та стосуються відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції.

Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права порушеними через невиконання відповідачем обов`язку щодо оплати штрафу у встановлені законом строки.

Натомість, як встановив суд, відповідач позов визнає.

Згідно з приписами статті 40 Господарського кодексу України, державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом.

Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Рішення Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень можуть бути оскаржені до суду. Збитки, завдані незаконними рішеннями Антимонопольного комітету України або його територіальних відділень, відшкодовуються з Державного бюджету України за позовом заінтересованих осіб у порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов`язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю; визнання суб`єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; примусовий поділ суб`єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу; блокування цінних паперів; усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема усунення чи пом`якшення негативного впливу узгоджених дій, концентрації суб`єктів господарювання на конкуренцію; скасування дозволу на узгоджені дії у разі вчинення дій, заборонених згідно із статтею 19 цього Закону; закриття провадження у справі.

Згідно з визначеннями пункту 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушенням законодавства про захист економічної конкуренції зокрема є антиконкурентні узгоджені дії.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про захист економічної конкуренції", узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, серед іншого, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом (частина 4 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Згідно з положеннями частини 2 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за порушення, передбачені: пунктами 1, 2 та 4 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. У разі наявності незаконно одержаного прибутку, який перевищує десять відсотків зазначеного доходу (виручки), штраф накладається у розмірі, що не перевищує потрійного розміру незаконно одержаного прибутку. Розмір незаконно одержаного прибутку може бути обчислено оціночним шляхом.

Суд встановив, що рішенням Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20 грудня 2023 року справа №63/9-02-148-2021 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" вчинило порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з постачання гарячої води в частині встановлення таких умов реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку, за що на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" накладено штраф у розмірі 68 000,00 гривень.

Також визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з постачання гарячої води в частині встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку, та за вчинення порушення, вказаного в пункті 4 резолютивної частини рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" штраф у розмірі 68 000,00 гривень.

Загальний розмір штрафу 136 000,00 грн.

Рішення з повідомленням відділення від 21.12.2023 року №63-02/3112 надіслані Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго", що підтверджується відстеженням поштового відправлення АТ "Укрпошта" №411 та списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих АТ "Укрпошта" №258, яке було вручене відповідачу 26.12.2023 року.

Частиною 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Таким чином, строк для добровільної сплати штрафу становить по 27 лютого 2024 року.

Частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19 лютого 2024 року було відкрито провадження у справі №914/439/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування рішення.

Однак рішенням Господарського суду Львівської області від 16 липня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06 серпня 2024 року у справі №914/439/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на рішення Господарського суду Львівської області від 16.07.2024 у справі №914/439/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 02 жовтня 2024 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 16.07.2024 у справі №914/439/24 залишено без змін.

За приписами частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Щодо строків зупинення нарахування пені Верховний Суд послідовний у своїй практиці та вказує, що застосуванні приписів статті 56 Закону № 2210 (щодо стягнення з суб`єктів господарювання штрафу та пені у зв`язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) необхідно враховувати таке. Абзацами третім-п`ятим частини п`ятої зазначеної статті Закону № 2210 передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися (наприклад див. постанову ВС від 27 листопада 2018 року у справі № 910/4081/18).

Таким чином, нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням зупинялось з 19 лютого 2024 року по 16 липня 2024 року та з 6 серпня 2024 року по 2 жовтня 2024 року у зв`язку з розглядом справи №914/439/24.

За періоди з 17 липня 2024 року по 05 серпня 2024 року та з 03 жовтня 2024 року по 26 грудня 2024 року позивач нарахував пеню в розмірі 214 200,00 грн (півтора відсотки розміру штрафу)*(кількість днів прострочення).

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

З огляду на таке позивач заявив до стягнення пеню в розмірі 136 000 гривень.

Відповідно до частини 7 та частини 9 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Отже, беручи до уваги матеріали справи, керуючись вищезазначеними нормами законодавства, суд зробив висновок про обґрунтованість позовних вимог.

Висновки суду

Суд встановив обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 136 000,00 грн пені, а тому вказані вимоги є законними, відповідачем не спростованими, а отже є такими, що мають бути задоволені.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судового збору за даними вимогами складає 2 422,40 грн (з урах. коф. 0,8), однак при поданні позову позивач сплатив 3 264,00 грн. Таким чином судовий збір в розмірі 841,60 грн може бути повернути особі яка його сплатила як зайво сплачений за відповідним клопотанням.

Згідно з правилами статті 130 ГПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином судовий збір в розмірі 1 211,20 грн необхідно повернути особі яка його сплатила у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Решта судового збору (1 211,20 грн) має бути стягнута з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, місто Рівне, вул. Данила Галицького 27, ідентифікаційний код 36598008) в дохід державного бюджету України за місцезнаходженням відповідача по коду економічної класифікації доходів державного бюджету 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції" пеню в сумі 136 000 (сто тридцять шість тисяч) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, місто Рівне, вул. Данила Галицького 27, ідентифікаційний код 36598008) на користь Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (79000, м. Львів, вул. Коперника 4, ідентифікаційний код 20812013) 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп судового збору.

4. Ухвалою суду повернути Західному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України (79000, м. Львів, вул. Коперника 4, ідентифікаційний код 20812013) з державного бюджету України 2 052 (дві тисячі п`ятдесят два) грн 80 коп судового збору.

Позивач (Стягувач): Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (79000, м. Львів, вул. Коперника 4, ).

Відповідач (Боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, місто Рівне, вул. Данила Галицького 27, ідентифікаційний код 36598008)

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складено 26 лютого 2025 року.

Суддя Андрій КАЧУР