УХВАЛА

26 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 922/463/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульський Г. М. - головуючий, Рогач Л. І., Краснов Є. В.,

секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 (колегія суддів у складі: Медуниця О. Є. - головуючий, Істоміна О. А., Попков Д. О.) та рішення Господарського суду Харківської області від 25.10.2022 (суддя Лаврова Л. С.)

за позовом керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова

до: 1) Харківської міської ради

2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради

3) Фізичної особи - підприємця Андронової Софії Анатоліївни

про скасування в частині рішення органу місцевого самоврядування, визнання договору купівлі - продажу недійсним, скасування державної реєстрації та повернення майна у комунальну власність

за участю:

прокурора: Цимбалістий Т. О. (посвідчення)

відповідача 1, 2: Замніус М. В. (самопредставництво)

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1 Керівник Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова (далі - прокурор) звернувся в інтересах держави до суду з позовом до Харківської міської ради (далі - відповідач - 1), Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі - відповідач - 2), Фізичної особи - підприємця Андронової Софії Анатоліївни (далі - відповідач - 3), у якому просив:

- визнати незаконним та скасувати пункт 46 додатку до рішення 18 - ої сесії відповідача - 1 7 - ого скликання ?Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова? від 21.02.2018 № 1008/18 (далі - вимога - 1);

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 17.05.2018 № 5566-В-С, укладений відповідачем - 2 та відповідачем - 3, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С. А. і зареєстрований в реєстрі за № 687;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чуприни Галини Олександрівни від 09.09.2019 № 48573361 про закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу за реєстраційним номером 01;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чуприни Галини Олександрівни від 09.09.2019 № 48571665 про державну реєстрацію за Андроновою С. А. права власності на нежитлову будівлю літ. ?А-2?, загальною площею 397,6 кв.м, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Космонавтів, З-A (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000);

- припинити право власності Андронової С. А. на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 17.05.2018 № 5566-В-С (далі - вимога - 5);

- зобов`язати відповідача - 3 повернути Харківській міській територіальній громаді в особі відповідача - 1 нежитлові приміщення 2-го поверху № 2, 5, 8-:-10, площею 86,3 кв.м та 1/2 частини місць спільного користування приміщень підвалу № 13, 13а, 16, IV та другого поверху № 7, І площею 29,7 кв.м, загальною площею 116 кв.м, розташовані в нежитловій будівлі за адресою: м. Харків, вул. Космонавтів, З-A, літ. ?А-2?;

- визнати поважною причину пропуску строку на звернення до суду та поновити його.

1.2 Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення відповідача - 1 прийнято з порушенням вимог законодавства, оскільки відповідач - 3 жодних поліпшень орендованого майна за період перебування об`єкту нерухомого майна в оренді не здійснив, тому відповідач - 1 незаконно обрав спосіб приватизації оспорюваного майна шляхом його викупу відповідачем - 3.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1 Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.10.2022, у задоволенні позову відмовлено.

2.2 Рішення суду мотивовано тим, що спірне рішення прийнято відповідачем - 1 незаконно, тому вимога - 1 є законною та обґрунтованою, але прокурор пропустив строк позовної давності до вимоги - 1 на застосуванні якого наполягав відповідач - 1 та цей строк пропущений прокурором не з об`єктивних причин, а з суб`єктивних причин, тому відсутні підстави для його поновлення. Оскільки інші позовні вимоги є похідними від вимоги - 1, у задоволенні якої відмовлено, підстави для їх задоволення відсутні.

2.3 Постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.10.2024, мотивувальну частину вказаного рішення суду змінено, викладено її в новій редакції, у решті рішення суду залишено без змін.

2.4 Постанова суду мотивована тим, що у задоволенні вимоги - 1 необхідно відмовити з мотивів неефективності обраного прокурором способу захисту прав територіальної громади м. Харкова, а не у зв`язку зі спливом строку позовної давності, як помилково зазначив суд першої інстанції. При цьому апеляційний суд зазначив про обґрунтованість вимог прокурора про визнання недійсним спірного договору, але у зв`язку зі спливом позовної давності, яка становить три місяці, на застосуванні якої наполягали відповідачі, та за відсутності поважних причин її пропуску у задоволенні цієї вимоги належить відмовити. Отже і інші вимоги, є похідними від вимоги про визнання недійсним договору, не підлягають задоволенню.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційній скарзі заявник просить скасувати вище вказані судові рішення, окрім відмови у задоволенні вимоги - 5 та прийняти нове рішення, яким вимоги задовольнити, за виключенням вимоги - 5.

3.2 На обґрунтування касаційної скарги заявник посилався на те, що судові рішення в оскаржуваній прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Заявник касаційної скарги вказує, що суди не врахували правових висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, які викладено у постановах Верховного Суду України від 05.10.2016 у справі № 3-604гс16, від 05.10.2016 у справі № 916/2129/15, від 23.11.2016 у справі № 916/2144/15, від 25.01.2017 у справі № 916/2131/15, від 15.03.2017 у справі № 916/2130/15, від 19.04.2017 у справі № 405/4999/15-ц, від 12.04.2017 у справі № 6-1852цс16, у постановах Верховного Суду від 14.09.2022 у справі № 367/6105/16-ц, від 11.08.2022 у справі № 910/16586/18, від 06.10.2020 у справі № 504/2797/16-а, від 11.02.2020 у справі № 10/5026/995/2012, від 20.05.2020 у справі № 310/4139/13-ц, від 11.12.2023 у справі № 947/8885/21, від 06.09.2023 у справі № 910/18489/20, від 29.07.2020 у справі № 914/2235/18, від 17.09.2024 у справі № 922/3960/19, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 372/1036/15-ц, від 31.10.2018 у справі № 367/6105/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 372/2592/15, від 06.06.2018 у справі № 372/1387/13-ц, від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц, від 22.05.2018 у справі № 469/1203/15-ц, від 17.10.2018 у справі № 362/44/17, від 03.04.2024 у справі № 917/1212/21, від 27.10.2021 у справі № 914/2350/18 (914/608/20) та відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

4. Мотивувальна частина

4.1 Апеляційний суд встановив, що 02.08.2017 відповідачем - 2 (орендодавець) та відповідачем - 3 (орендар) укладено договір № 4180, за умовами якого та акта приймання - передачі від 02.08.2017, орендар прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення 2-го поверху № 2, 5, 8-:-10, площею 86,3 кв.м, та 1/2 частини місць спільного користування приміщень підвалу № 13, 13а, 16, IV та другого поверху № 7,1 площею 29,7 кв.м, загальною площею 116,0 кв.м, (технічний паспорт від 23.02.2017 «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна справа №75814) (далі - нерухоме майно), яке належить до комунальної власності територіальної громади м.Харкова, розташоване за адресою: м.Харків, вул. Космонавтів, 3-А, літ. А-2, відображається на обліку відповідача - 2, строком до 02.07.2020.

4.2 Відповідно до пункту 3.1 договору оренди вартість об`єкту оренди визначається на підставі висновку про вартість майна і складає 393 290,00 грн, без ПДВ станом на 10.04.2017.

4.3 Згідно з пунктом 5.3 договору оренди орендар має право за письмовою згодою орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, провадити невід`ємні поліпшення, які необхідні для здійснення господарської діяльності, що зумовлює підвищення його вартості. Якщо невід`ємні поліпшення майна зроблені за згодою орендодавця, орендар має право на відшкодування вартості необхідних витрат або зарахування їх вартості тільки у разі придбання об`єкта у власність. Поліпшення, зроблені без згоди орендодавця, які неможливо відокремити без пошкодження орендованого майна, не породжують зобов`язання орендодавця відшкодувати їх вартість.

4.4 Пунктом 5.6 договору оренди передбачено, що орендар, який належно виконує свої обов`язки, у разі продажу майна, що передане в оренду, має переважне право перед іншими особами на його викуп.

4.5 Листом (вх.№ 17914 від 28.11.2017) відповідач - 3 звернувся до відповідача - 2 з проханням надати дозвіл на приватизацію орендованого нерухомого майна, але до листа не було долучено жодних документів, які б надавали право на приватизацію.

4.6 Рішенням 18 - ої сесії відповідача - 1 7 - ого скликання від 21.02.2018 № 1008/18 ?Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова? вирішено провести відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Харкова шляхом викупу (згідно з додатком - переліком об`єктів, які підлягають приватизації (відчуженню) шляхом викупу).

4.7 Пунктом 46 вказаного переліку передбачено, що приватизації (відчуженню) шляхом викупу орендарем - відповідачем - 3 підлягають: нежитлові приміщення підвалу, 2-го поверху в нежитловій будівлі за адресою: м.Харків, вул.Космонавтів, 3-A, літ. А-2, площею 116,0 кв.м.

4.8 22.02.2018 відповідач - 3 подав до відповідача - 2 заяву № 3560 про приватизацію орендованого майна.

4.9 Листом (вх.№ 3230 від 27.02.2018) орендар звернувся до орендодавця, в якому для приватизації нежитлових приміщень загальною площею 116,0 кв.м, розташованих за адресою: м.Харків, вул.Космонавтів, 3-А, літ.А-2 (договір оренди № 4180 від 02.08.2017) просив провести експертну оцінку зазначених приміщень. Оцінювачем для проведення оцінки просив призначити Фізичну особу - підприємця Прокоп`єву І. Б.

4.10 Листом № 2570 від 28.02.2018 відповідач - 2 звернувся до суб`єкта оціночної діяльності Фізичної особи - підприємця Прокоп`євої І. Б. з пропозицією провести оцінку нежитлових приміщень загальною площею 116,0 кв.м за адресою: м. Харків, вул. Космонавтів, 3-А, з метою визначення вартості об`єкта для приватизації шляхом викупу.

4.11 Відповідно до Звіту про оцінку майна, виконаного Фізичною особою - підприємцем Прокоп`євою І. Б., вартість об`єкта незалежної оцінки станом на 28.02.2018 становить 265 709,00 грн, без урахування ПДВ, тобто менше ніж вартість об`єкту згідно з договором оренди. У звіті будь-які відомості про те, що проводились ремонтні роботи у вказаних нежитлових приміщеннях, у тому числі здійснено невід`ємні поліпшення орендованого майна, відсутні.

4.12 17.05.2018 відповідачем - 2 прийнято наказ № 160 про укладення з відповідачем - 3 договору купівлі-продажу відповідного майна.

4.13 17.05.2018 відповідачем - 2 (продавець) та відповідачем - 3 (покупець) укладено договір № 5566-В-С купівлі-продажу нежитлових приміщень, які орендовані відповідачем - 3, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гавриловою С. А. і зареєстрований в реєстрі за № 687.

4.14 На підставі вказаного договору шляхом викупу та акта від 22.05.2018 № 5566-В-С за 318 850,80 грн з ПДВ у власність відповідача - 3 перейшло спірне нерухоме майно, вартість якого останній оплатив у повному обсязі.

4.15 Крім того встановлено, що відповідачами подані заяви про застосування наслідків спливу позовної давності.

4.16 Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог, викладених у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.17 Касаційне провадження за касаційною скаргою в даній частині у справі відкрито, зокрема, на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, за змістом якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

4.18 При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначаються підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України (що визначено самим скаржником), покладається на скаржника.

4.19 Отже, відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

4.20 Відтак згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 вказаного Кодексу підставами касаційного оскарження судових рішень є виключно неврахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

4.21 Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.03.2024 у справі № 191/4364/21, постанов Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 753/11009/19, від 27.07.2021 у справі № 585/2836/16-ц, в яких зазначено, що висновок (правова позиція) - це виклад тлумачення певної норми права (або ряду норм), здійснене Верховним Судом (Верховним Судом України) під час розгляду конкретної справи, обов`язкове для суду та інших суб`єктів правозастосування під час розгляду та вирішення інших справ у разі існування близьких за змістом або аналогічних обставин спору.

4.22 При цьому наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є незастосування правових висновків, які мали бути застосовані у подібних правовідносинах у справі, в якій Верховний Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається.

4.23 Ще однією підставою касаційного оскарження скаржник визначив пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування спеціального скороченого строку позовної давності, з урахуванням положень абзацу 2 пункту 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України ?Про приватизацію державного і комунального майна? у подібних правовідносинах.

4.24 Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 цього кодексу підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

4.25 Відтак згідно пункту 3 частини другої статті 287 вказаного кодексу підставами касаційного оскарження судових рішень є виключно відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

4.26 Прокурор у касаційній скарзі посилався на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування спеціального скороченого строку позовної давності, з урахуванням положень абзацу 2 пункту 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України від 18.01.2018 "Про приватизацію державного і комунального майна".

4.27 У даній справі, що переглядається у касаційному порядку, суд апеляційної інстанції виходив із того, що зі змісту мотивувальної частини ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.02.2019 у справі № 639/687/19 (розміщена у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень), на яку безпосередньо посилається прокурор, убачається, що в обґрунтування клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 про надання тимчасового доступу до речей і документів по кримінальному провадженню №0000002 від 04.01.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 3652 Кримінального кодексу України, зазначено про відчуження Харківською міською радою комунального майна шляхом викупу на підставі Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Харкова на 2012-2016 роки та переліку рішень Харківської міської ради, зокрема оспорюваного рішення № 1008/18 від 21.02.2018. При цьому з ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.02.2019 у справі № 639/687/19 вбачається, що "у ході досудового розслідування встановлено, що продаж об`єктів нерухомого майна шляхом викупу орендарями має системний характер, при цьому громада міста Харкова недоотримує грошові кошти, які б мала можливість отримати у разі продажу об`єктів нерухомого майна через аукціон, тобто громаді наносяться збитки у вигляді упущеної вигоди".

4.28 Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що станом на момент звернення до суду з відповідним клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів по кримінальному провадженню № 0000002 прокурору вже було відомо про системний характер порушень законодавства під час продажу Харківською міською радою об`єктів нерухомого майна шляхом викупу їх орендарями.

4.29 У постанові Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 922/243/22 із посиланням на пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" суд касаційної інстанції зазначив, що з моменту набрання чинності Законом України "Про приватизацію державного і комунального майна" від 18.01.2018 № 2269 (з 07.03.2018) строк позовної давності для звернення з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації становить три місяці.

4.30 За вказаних обставин доводи прокурора про те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування спеціального скороченого строку позовної давності, з урахуванням положень абзацу 2 пункту 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України від 18.01.2018 "Про приватизацію державного і комунального майна" не підтвердилися.

4.31 Враховуючи викладене, проаналізувавши висновки, що викладені у постановах Верховного Суду України, Верховного Суду, Великої Палати Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, суд зазначає, що вони стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у цій справі, тобто є не релевантними.

4.32 Доводи, викладені у касаційній скарзі, в цій частині фактично зводяться до незгоди скаржника з висновками судів попередніх інстанцій, необхідності встановлення інших обставин, ніж встановлені судами, та стосуються переоцінки наданих сторонами доказів.

4.33 За таких обставин наведена заявником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, також не отримала свого підтвердження під час касаційного перегляду справи, у зв`язку з чим касаційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 5 частини 1 статті 296 ГПК України.

4.34 За наведених обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури.

4.35 Сплачена скаржником сума судового збору за подання касаційної скарги в силу положень пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" поверненню не підлягає, оскільки Верховним Судом закривається касаційне провадження, а не провадження у справі.

Керуючись статтями 234, 235, 296 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 у справі № 922/463/22 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Л. І. Рогач

Є. В. Краснов