РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.02.2025Справа № 910/11332/24

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Кузнецовське налагоджувально-монтажне підприємство "Електропівденмонтаж"
доАнтимонопольного комітету України
прозобов`язання вчинити дії
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Абрамович Р.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/11332/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кузнецовське налагоджувально-монтажне підприємство «Електропівденмонтаж» (далі також - позивач, ТОВ «КНМП ЕПМ») до Антимонопольного комітету України (далі також - відповідач, АМК України, Комітет) про визнання поважними причин пропуску строку ТОВ «КНМП ЕПМ» звернення із заявою до Антимонопольного комітету України в порядку ст. 57 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та зобов`язання прийняти заяву про перевірку рішення № 72/10-р/к у справі № 72/15-21.

09.10.2024 відповідачем подано відзив, а 28.10.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив.

З огляду на надходження від позивача відповіді на відзив, суд наголосив на наступному.

Відповідно до ухвали від 23.09.2024 суд встановив строк для подання відповіді на відзив - протягом 10 днів з дня отримання відзиву.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи фактичних даних, відзив позивач одержав 10.10.2024, а строк для подання відповіді на відзив закінчився 21.10.2024. Натомість, відповідь на відзив подано 27.10.2024, тобто з пропуском встановленого судом строку.

У підготовчому засіданні 31.10.2024 представник позивача не заявив про поважність причин пропуску строку для подання відповідні на відзив, а тому суд не вирішував у цьому підготовчому засіданні питання про долучення відповіді на відзив до справи.

14.11.2024 позивачем подано заяву про поновлення строку на подання відповіді на відзив, а 11.12.2024 заявлено про відкладення підготовчого засідання.

Відповідач, у свою чергу, 11.12.2024 надав письмові заперечення проти заяви позивача про поновлення строку.

Суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку для подання відповіді на відзив, про що постановлено ухвалу.

Крім того, зважаючи на не доведення позивачем поважних причин неявки його представника в підготовче засідання 12.12.2024 та враховуючи строки розгляду справи, суд відмовив у задоволенні клопотання позивача від 11.12.2024 про відкладення.

З огляду на строки розгляду справи та на те, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 20.02.2025.

20.02.2025 до суду звернувся позивач із клопотанням про відкладення судового засідання, яке обґрунтоване тим, що один представник захворів і знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати, а інший буде у відряджені по іншим справам у м. Житомир. До вказаного клопотання додано наказ № 3-К від 17.025 про перебування у відпустці Зінкевича Д.В. без збереження заробітної плати з 18.02.2025 по 21.02.2025.

Представник відповідача безпосередньо в судовому засіданні 20.02.2025 заперечив проти відкладення та проти задоволення заявленого позову.

За результатами розгляду клопотання представника позивача про відкладення, суд дійшов наступних висновків.

Дії суду у випадку неявки в судове засідання учасника справи визначені у статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», заява № 11681/85, зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає порядок судового розгляду справи у змагальному порядку за участю обох сторін.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Питання поважності причин є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язуються з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення певної процесуальної дії.

Як уже зазначалося, пункт 2 частини першої статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає право учасників справи брати участь в судових засіданнях. Проте згідно з пунктом 3 частини другої статті 42 цього Кодексу у випадку, коли явка учасників справи визнана судом обов`язковою, вони зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду. При цьому положення статті 202 Господарського процесуального кодексу України вказують на необхідність врахування судом поважності / неповажності повідомлених позивачем суду причин своєї неявки до суду в залежності від того, чи є ця неявка першою чи повторною, та передбачають настання процесуальних наслідків у кожному конкретному випадку.

З наявних у матеріалах справи фактичних даних вбачається, що за час розгляду судом справи № 910/11332/24 інтереси позивача представляли: директор ТОВ «КНМП ЕМП» Ярощук С.В., адвокат Зінкевич Д.В., адвокат Карасьов О.С.

Однак, до клопотання про відкладення від 20.02.2025 долучено лише докази перебування у відпустці адвоката Зінкевича Д.В. Доказів поважних причин неявки інших представників ТОВ «КНМП ЕМП» не надано.

Тому, зважаючи на наведене вище, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника позивача про відкладення, оскільки ним не доведено поважних причин неявки та неможливості забезпечити участь в судовому засіданні 20.02.2025 інших представників позивача. Наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Керуючись положеннями ч. 6 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 20.02.2025 суддя оголосив стислий зміст позовної заяви.

Рішення в даній справі ухвалено з урахуванням ст.ст. 219, 220, 233 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Адміністративна колегія Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, розглянувши матеріали справи № 72/15-21 про порушення Колективно виробничим підприємством монтажного управління № 13 «Електропівденьзахідмонтаж» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кузнецовське налагоджувально-монтажне підприємство «Електропівденьмонтаж» законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та подання з попередніми висновками у справі № 72/15-21 від 18.12.2023 № 72-03/162-п Першого відділу досліджень та розслідувань Відділення, ухвалила рішення № 72/10-р/к від 20.03.2024 (далі також - Рішення № 72/10-р/к), яким вирішила:

1. Визнати, що Колективно виробниче підприємство монтажне управління № 13 «ЕЛЕКТРОПІВДЕНЬЗАХІДМОНТАЖ» та товариство з обмеженою відповідальністю Кузнецовське налагоджувально-монтажне підприємство «Електропівденмонтаж» вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю - ДК 021:2015: 45317000-2 - Інші електромонтажні роботи - Будівельно-монтажні роботи з технічного переоснащення за темою: «Впровадження комплексної системи діагностики систем реакторної установки. Енергоблок №1. ВП ХАЕС», проведених ВП ХАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» (ідентифікатор закупівлі в системі «ProZorro» UA-2016-07-13-000031-а).

2. За вчинення порушення, що зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення відповідно до частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» накласти штраф на:

- Колективно виробниче підприємство монтажного управління № 13 «ЕЛЕКТРОПІВДЕНЬЗАХІДМОНТАЖ» у розмірі 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

- Кузнецовське налагоджувально-монтажне підприємство «Електропівденмонтаж» у розмірі 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

3. Визнати, що Колективно виробниче підприємство монтажного управління № 13 «ЕЛЕКТРОПІВДЕНЬЗАХІДМОНТАЖ» та товариство з обмеженою відповідальністю Кузнецовське налагоджувально-монтажне підприємство «Електропівденмонтаж» вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю - ДК 021:2015: 45317000-2 - Інші електромонтажні роботи ДСТУ Б Д.1.1- 1:2013. - Технічне переоснащення. Робота за темою: «Модернізація силових і управляючих гермопроходок через контаймент. Заміна герметичних кабельних проходок типу ПГКК. Енергоблок №2. Хмельницька АЕС. БМР», проведених ВП ХАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» (ідентифікатор закупівлі в системі «ProZorro» UA-2019- 08-12-000137-b).

4. За вчинення порушення, що зазначене у пункті 3 резолютивної частини цього рішення відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» накласти штраф на:

- Колективно виробниче підприємство монтажного управління № 13 «ЕЛЕКТРОПІВДЕНЬЗАХІДМОНТАЖ» у розмірі 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

- Кузнецовське налагоджувально-монтажне підприємство «Електропівденмонтаж» у розмірі 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

5. Визнати, що Колективно виробниче підприємство монтажного управління № 13 «ЕЛЕКТРОПІВДЕНЬЗАХІДМОНТАЖ» та товариство з обмеженою відповідальністю Кузнецовське налагоджувально-монтажне підприємство «Електропівденмонтаж» вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю - ДК 021:2015: 45317000-2 - Інші електромонтажні роботи ДСТУ Б Д.1.1- 1:2013. - ДСТУ Б Д. 1.1-1-2013. Технічне переоснащення. Робота за темою: «Модернізація схем РЗА системи живлення власних потреб 6кВ. Енергоблок №2. Хмельницька АЕС. БМР. ПНР», проведених ВП ХАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» (ідентифікатор закупівлі в системі «ProZorro» UA-2020-06-17-000257-b).

За вчинення порушення, що зазначене у пункті 5 резолютивної частини цього рішення відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» накласти штраф на:

- Колективно виробниче підприємство монтажного управління № 13 «ЕЛЕКТРОПІВДЕНЬЗАХІДМОНТАЖ» у розмірі 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

- Кузнецовське налагоджувально-монтажне підприємство «Електропівденмонтаж» у розмірі 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Обґрунтовуючи заявлений позов ТОВ «КНМП ЕМП» наголошує, що Товариство виконує складні та об`ємні будівельні роботи, пов`язані з ремонтом та реконструкціями блоків атомних електричних станцій України та є одним з небагатьох підприємств України, які взагалі здатні виконувати зазначені роботи. Витяг з рішення Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 72/10-р/к у справі № 72/15-21 було отримано 20.03.2024, а тому двомісячний строк для звернення із заявою про перевірку в порядку ч. 2 ст. 57 Закону України «Про захист економічної конкуренції» пройшов. На даний час ТОВ КНМП «ЕПМ» не має можливості приймати участь у публічних закупівлях та виконувати ремонті роботи на атомних електростанціях.

За твердженнями позивача, рішення № 72/10-р/к прийнято із неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, та ґрунтується на не доведених обставинах, які визнані встановленими, а отже висновки, викладені у рішенні підлягають перевірці та перегляду Комітетом.

Заперечуючи проти заявленого позову відповідач посилався, здебільшого, на таке:

- всі вимоги позивача фактично зводяться до можливості пролонгації строку, визначеного ч. 2 ст. 57 Закону України «Про захист економічної конкуренції»;

- відсутнє порушене право, про порушення якого Комітетом позивач зазначає у позовній заяві;

- позивач звернувся за захистом неіснуючого права, не можливо відновити те, чого не існувало на момент подачі позовної заяви.

Правовідносини, пов`язані з обмеженням монополізму та захистом суб`єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України (далі - ГК України), і відтак - господарськими, а тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, згідно з частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розглядаються господарськими судами.

Отже, спір у даній справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами Господарського процесуального кодексу України.

В силу ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", «Про захист від недобросовісної конкуренції», інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Стаття 3 зазначеного Закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем строку для звернення із заявою до Комітету в порядку ст. 57 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та зобов`язання Комітету прийняти заяву про перевірку рішення № 72/10-р/к.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення, прийняті адміністративною колегією територіального відділення Антимонопольного комітету України, державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у заявах, справах про узгоджені дії, можуть бути перевірені за заявою осіб, які брали участь у справі, або за власною ініціативою у порядку, встановленому Антимонопольним комітетом України.

Заява про перевірку рішення може бути подана до Антимонопольного комітету України у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України перевіряються адміністративною колегією Антимонопольного комітету України чи Антимонопольним комітетом України, рішення державного уповноваженого Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України - Антимонопольним комітетом України.

Органи Антимонопольного комітету України, які здійснюють перевірку рішення, можуть зупинити виконання рішення до закінчення його перевірки, про що письмово повідомляються особи, які беруть участь у справі.

За результатами перевірки рішення органи Антимонопольного комітету України мають право:

- залишити рішення без змін;

- змінити рішення;

- скасувати рішення частково і направити справу на новий розгляд у цій частині;

- скасувати рішення і прийняти нове рішення або передати справу на новий розгляд чи припинити провадження у справі.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи фактичних даних, витяг з рішення Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 72/10-р/к у справі № 72/15-21 було отримано позивачем 20.03.2024, а тому двомісячний строк для звернення із заявою про перевірку в порядку ч. 2 ст. 57 Закону України «Про захист економічної конкуренції» закінчився 20.05.2024.

Дискреційні повноваження суду щодо тлумачення конкретних норм права з метою їх юридично-прикладної реалізації для врегулювання конкретних відносин із врахування конкретних специфічних обставин справне можуть бути застосовані судом таким чином, щоб на підставі конкретної норми права створити нову норму, яка в законі до цього була відсутньою.

Тобто, дискреція суду при розгляді справи не повинна призводити до того, що суд перебирає на себе функції законодавчого органу і, на підставі судової практики, створює не існуючі для цього норми законодавства.

Положення ч. 2 ст. 57 Закону України «Про захист економічної конкуренції» вказують на присічний строк для подання заяви до Комітету про перевірку рішення та на неможливість поновлення такого строку. Жодних виключень щодо строків подання заяв вказана стаття та інші положення Закону - не містять.

З наведених у позовній заяві доводів вбачається, що позивач був обізнаний про граничний строк, визначений в ч. 2 ст. 57 Закону. Більше того, сам позивач визнає, що пропустив такий строк у зв`язку з обставинами, пов`язаними із ремонтними роботами, які ТОВ КНМП «ЕПМ» на момент отримання рішення Комітету виконувало за раніше укладеними контрактами.

Крім того, згідно з положеннями ч. 1 ст. 57 Закону, будь-яке рішення, прийняте Комітетом, може бути переглянуте виключно і тільки на підставі заяви відповідної особи, щодо якої таке рішення прийняте.

Отже, якщо особа не подала відповідну заяву в установлені законодавством строки, вона фактично не ініціювала проведення відповідної перевірки Антимонопольним комітетом України. Доказів подання заяви ТОВ КНМП «ЕПМ» про перегляд рішення № 72/10-р/к матеріали справи не містять.

Позивач не дотримався встановленого законодавством порядку подання заяви про проведення перевірки рішення Комітету, передбаченого ст. 57 Закону України «Про захист економічної конкуренції». ТОВ КНМП «ЕПМ» взагалі не надало доказів звернення із відповідною заявою до Антимонопольного комітету України.

Крім того, посилання ТОВ КНМП «ЕПМ» на неможливість вчасно подати заяву про перегляд через запровадження воєнного стану та виконання позивачем робіт з ремонту та реконструкції блоків атомних електричних станцій України, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Введення воєнного стану та ведення бойових дій не пояснює тієї обставини, що Товариство так і не звернулося до Комітету із заявою в порядку ст. 57 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Саам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення строку.

Схожу за змістом правову позицію викладено в п.п. 8.46, 8.49. Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2023 у справі № 910/8880/22.

Тож, першочергово ТОВ КНМП «ЕПМ» потрібно було звернутися із заявою до Комітету, з урахуванням, у тому числі, розпорядження № 5 від 19.04.1994 «Про затвердження Порядку розгляду Антимонопольним комітетом та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції».

З огляду на наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що право позивача на звернення до Антимонопольного комітету Україну із заявою про перевірку рішення № 72/10-р/к в порядку ст. 57 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не порушено. Визнання поважними причин пропуску строк та зобов`язання Комітет прийняти заяву суперечить положенням чинного законодавства та призведе до втручання суду до здійснення Антимонопольним комітетом України дискреційних повноважень.

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, наведено визначення поняття дискреційних повноважень, відповідно до якого під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Пунктами 1.6, 2.4 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 № 1380/5 передбачено, що дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта. Дискреційні повноваження можуть закріплюватися в нормативно-правових актах, проектах нормативно-правових актів.

Враховуючи вищевикладене, питання щодо прийняття до розгляду заяви в порядку ст. 57 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є дискреційними повноваженнями АМК, а доводи ТОВ КНМП «ЕПМ» про порушення відповідачем його права на звернення є необґрунтованими.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (Заява № 387/03), зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими, узгодженими.

Судом зроблено оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, з`ясовані мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування в даному спорі, в тому числі застосовано до спірних правовідносин норму права та вказано мотиви такого застосування, що відповідає положенням ст. 238 ГПК України.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю Кузнецовське налагоджувально-монтажне підприємство "Електропівденмонтаж" не доведено підстав для визнання поважними причин пропуску строку ТОВ «КНМП ЕПМ» звернення із заявою до Антимонопольного комітету України в порядку ст. 57 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та зобов`язання прийняти заяву про перевірку рішення № 72/10-р/к у справі № 72/15-21. Позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Кузнецовське налагоджувально-монтажне підприємство "Електропівденмонтаж" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.03.2025 року.

Суддя Ю.О.Підченко