РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.03.2025Справа № 910/15821/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, м. Київ, 01054; ідентифікаційний код 16285602)

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (пр.-т. Героїв Сталінграда, 4, корп. 6А, м. Київ, 04211; ідентифікаційний код 32404600)

про стягнення 87 510,54 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» (далі за текстом - АТ «СК «Інго», Позивач) з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (далі за текстом - ТзДВ «СК «Ю.Ес.Ай», Відповідач) про стягнення 87 510,54 грн страхового відшкодування за полісом ЕР № 202926464.

В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що ним на виконання умов договору страхування № 250533709.21 від 21.04.2021, укладеного з ТОВ «Торнум» здійснено виплату суми страхового відшкодування за пошкоджений внаслідок ДТП транспортний засіб - Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 , яка сталася з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована Відповідачем.

Позивач зазначає, що в силу положень статті 993 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) та статті 108 Закону України «Про страхування» він набув право вимоги до Відповідача (винної в ДТП особі) в межах відшкодованої суми, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що ухвала від 24.12.2024 надсилалась на офіційну адресу місцезнаходження Відповідачу поштовим повідомленням № 630, однак конверт повернувся на адресу суду не врученим із зазначенням причин: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Приписами статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» закріплено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Приписами пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) закріплено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали суду від 24.12.2024 запропоновано Відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву із врахуванням вимог статті 165 ГПК України, однак станом на дату ухвалення даного рішення в матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву.

Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони належним чином повідомлялися про відкриття провадження у справі, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

З матеріалів справи вбачається, що 21.04.2021 між Позивачем (Страховик) та ТОВ «Торнум» (Страхувальник) укладено договору страхування № 250533709.21, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 .

Строк дії Договору згідно пункту 5: з 21.04.2021 по 20.04.2022.

12.01.2022 о 09:40 год у м. Шостка Сумської області сталася ДТП за участі автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та Chevrolet, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , цивільно - правова відповідальність якого застраховано Відповідачем згідно полісу № ЕР/202926464 (ліміт відповідальності за шкоду майну - 130 000 грн; франшиза - 1 000 грн).

Внаслідок зазначеної ДТП пошкоджено застрахований Позивачем автомобіль - Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 .

Постановою Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 11.04.2022 у справі № 589/128/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статті 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу.

12.01.2022 ТОВ «Торнум» звернулося до Позивача із повідомленням про випадок та заявою на виплату страхового відшкодування.

Актом огляду транспортного засобу від 12.01.2022 зафіксовано пошкодження автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП 12.01.2022.

Згідно рахунку ФОП Стеценко В.І. № НОМЕР_3 від 17.01.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 становить - 88 510, 54 грн (з ПДВ).

Згідно ремонтної калькуляції № 4593647 від 26.01.2022 вартість автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 становить - 88 510, 54 грн (з ПДВ).

На підставі страхового акту № 4645361 від 01.02.2022 Позивачем здійснено виплату суми страхового відшкодування на користь ФОП Стеценко В.І. (СТО) в розмірі 88 510, 54 грн, на підтвердження чого надано платіжне доручення № 2681 від 11.02.2022.

Так, посилаючись на положення статті 993 ЦК України та статті 108 Закону України «Про страхування» Позивач вказує, що він набув право вимоги до Відповідача (винної в ДТП особі) в межах відшкодованої суми з вирахування суми франшизи.

Суд зазначає, що Позивачем звертався до Відповідача в межах досудового врегулювання спору із претензією № 4593647 від 26.09.2022, однак станом на дату звернення до суду з позовом борг не сплачено.

Судом встанволено, що матеріали справи не містять заперечень Відповідача чи то доказів на спростування заявлених Позивачем доводів.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Суд зазначає, що нормативно правові акти, які застосовано при ухваленні даного рішення використовуються в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Вина водія автомобіля Chevrolet, державний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_2 встановлена в судовому порядку та підтверджується постановою Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 11.04.2022 у справі № 589/128/22.

Відповідно до частини 6 статті 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на викладене вище, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що до Позивача перейшло право вимоги до страховика винної особи (Відповідача) за полісом № ЕР/202926464 в розмірі 87 510, 54 грн.

Відтак, заявлені Позивачем вимоги є обґрунтованими та правомірними в силу чого підлягають задоволенню.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи те, що Позивачем виплачено суму страхового відшкодування за шкоду спричинену страхувальником Відповідача та з огляду на перехід до Позивача права вимоги до Відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (пр.-т. Героїв Сталінграда, 4, корп. 6А, м. Київ, 04211; ідентифікаційний код 32404600) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, м. Київ, 01054; ідентифікаційний код 16285602) 87 510 (вісімдесят сім тисяч п`ятсот десять) грн 54 коп та судовий збір 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 03.03.2025

Суддя Антон ПУКАС