ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 року м.Дніпро Справа № 904/1067/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),

суддів: Іванов О.Г., Кощеєва І.М.

при секретарі судового засідання Карпенко А.С.

Представники сторін:

від відповідача: Крят Лілія Борисівна (в залі суду) - від ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» - довіреність №14-45юр. від 29.01.2025р.

представник Товариства з обмеженою відповідальністю Технохімреагент у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Технохімреагент на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 у справі №904/1067/24 (суддя Татарчук В.О.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" (Запорізька обл., м. Запоріжжя)

до Публічного акціонерного товариства "Арселорміттал Кривий Ріг" (Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг)

про стягнення заборгованості

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Арселорміттал Кривий Ріг" (Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" (Запорізька обл., м. Запоріжжя)

про стягнення штрафних санкцій.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Арселорміттал Кривий Ріг" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 4442 00,65грн, з якої: 434484,39грн основного боргу, 3900,19грн трьох відсотків річних, 5816,07грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду №313 від 19.02.2019 в частині своєчасної та повної оплати виконаних робіт.

19.03.2024 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" надійшли уточнена позовна заява, яка містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а також докази направлення відповідачу копії уточненої позовної заяви, та заява про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до змісту якої позивач надав докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі та копію довіреності, що підтверджує повноваження представника позивача, та усунув недоліки позовної заяви.

10.04.2024 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов зустрічний позов щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" на користь Публічного акціонерного товариства "Арселорміттал Кривий Ріг" неустойки за несвоєчасне виконання робіт за договором підряду №313 від 19.02.2019 у сумі 138735,33грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 року у справі № 904/1067/24 первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" до Публічного акціонерного товариства "Арселорміттал Кривий Ріг" (з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог) про стягнення заборгованості в загальному розмірі 9716,26грн, з якої: 3900,19грн трьох відсотків річних, 5816,07грн інфляційних втрат задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Арселорміттал Кривий Ріг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" 3868,44грн - 3% річних, 5816,07грн. - інфляційних втрат та 2414,48грн - витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні іншої частини первісних позовних вимог відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Арселорміттал Кривий Ріг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" про стягнення штрафних санкцій в розмірі 138 735,33грн задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" на користь Публічного акціонерного товариства "Арселорміттал Кривий Ріг" 138 735,33грн неустойки та 2422,40грн - витрат по сплаті судового збору.

Проведено зустрічне зарахування сум, стягнутих на користь сторін, шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" (69034, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, буд. 29-А; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Арселорміттал Кривий Ріг" (50095, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд. 1; ) 129058,74грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що 19.02.2019 між Публічним акціонерним товариством "Арселорміттал Кривий Ріг" (далі покупець, замовник, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" (далі підрядник, продавець, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) укладений рамковий договір підряду №313 (далі договір). З урахуванням того, що Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього, враховуючи відсутність доказів того, що договір визнавався недійсним в судовому порядку, жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити дію договору та керуючись приписами статті 204 ЦК України, місцевий господарський суд дійшов висновку, що рамковий договір підряду №313 від 19.02.2019 був чинним на час виникнення спірних правовідносин. Зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку підрядника за договором підряду виконати роботи відповідає обов`язок замовника оплатити вартість цих робіт.

На виконання умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" виконано роботи на загальну суму 467957,68грн, на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками акти приймання сервісних робіт:

- №707-23-08 від 31.08.2023 на суму 50679,92грн;

- №707-23-09 від 31.08.2023 на суму 113106,52грн;

- №707-23-10 від 29.09.2023 на суму 133473,29грн;

- №707-23-11 від 31.10.2023 на суму 141379,19грн;

- №707-23-12 від 30.11.2023 на суму 129318,76грн (а.с. 5-9 том 1).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності заперечень відповідача стосовно обсягів, вартості та якості виконаних робіт.

Протягом розгляду справи, жодних заперечень з боку сторін з приводу прийняття виконаних робіт за зазначеними актами відповідачем за первісним позовом також не заявлено, в зв`язку із чим, суд першої інстанцїі дійшов висновку, що позивачем за первісним позовом дотримано положення договору в частині виконання його зобов`язань.

З урахуванням заяви позивача за первісним позовом про зменшення розміру заявлених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність спору щодо сплати основної заборгованості і лише стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Здійснивши перевірку, здійсненого позивачем розрахунку трьох відсотків річних у загальній сумі 3 900,19грн за загальний період з 30.10.2023 по 12.03.2024, місцевим гсоподарським судом встановлено, що заявником не було враховано положення статей 253, 254 Цивільного кодексу України (невірно визначений початок строку виконання зобов`язань). За результатами здійсненого судом перерахунку, з урахуванням меж позовних вимог, правомірними є позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох відсотків річних у розмірі 3868,44грн за загальний період з 31.10.2023 по 12.03.2024. Перевіркою розрахунку інфляційних втрат у сумі 5 816,07грн за період з листопада 2023 року по лютий 2024 року, судом першої інстанції порушень не встановлено.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з Публічного акціонерного товариства "Арселорміттал Кривий Ріг" 3868,44грн трьох відсотків річних, 5816,07грн інфляційних втрат. В решті позовних вимог слід відмовити.

Щодо зустрічних позовних вимог, місцевий господарський суд визодив з того, що 24.07.2023 року між Публічним акціонерним товариством "Арселорміттал Кривий Ріг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" підписано специфікацію №29 якою визначено об`єм робіт та строк їх виконання, а саме до 31.07.2023.

На підтвердження виконання робіт за даною специфікацією між сторонами підписано акт приймання виконаних сервісних робіт за серпень 2023 року № 707-23-08 від 31.08.2023 (а.с. 9, 197 том 1).

Місцевий господарський суд враховував, що відповідно до умов пункту 1.1 договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконувати в порядку та на умовах даного договору роботи в об`ємах (кількості) та згідно строків, зазначених у специфікації(ях), невід`ємн(ою)ими частин(ою)ами договору (далі робота) за узгодженими у додатку №1 до даного договору, тобто строки виконання робіт визначаються сторонами саме у відповідних специфікаціях до договору.

Розрахунок суми зустрічного позову Публічним акціонерним товариством "Арселорміттал Кривий Ріг" здійснено, виходячи з допущеного продавцем порушення строку виконання робіт за специфікацією №29 та нарахувало за період з 01.08.2023 по 30.08.2023 неустойку в розмірі 138 735,33грн, перевіривши який, місцевим господарським судом порушень не встановлено, в зв`язку із чим зустрічні позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, через систему "Електронний суд", звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Технохімреагент, в якій просить змінити Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 р., відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог ПАТ "Арселорміттал Кривий Ріг" про стягнення 138735,33 грн. - у випадку відмови у задоволенні апеляційної скарги просимо суд зменшити розмір стягнення до 2850,71 грн.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Суд першої інстанції не врахував фактичні обставини справи, оскільки розрахунок неустойки у зустрічному позові був помилковим. Акт виконаних робіт не мав чіткої дати виконання чи підписання, а Замовник невірно вказав дату виконання робіт.

ТОВ "Технохімреагент" припустилося помилки, зазначивши в позові, що акт № 707-23-08 датований 31.08.2023. Під час дослідження було виявлено, що акт не має дати приймання чи підписання, а на зворотній стороні вказана дата 28.08.2023. Замовник повторив цю помилку в зустрічному позові, вказавши 31.08.2023 як дату приймання робіт.

Замовник помилково ототожнив дату виконання робіт із датою підписання акта. Відповідно до договору, неустойка нараховується за прострочення виконання робіт, але приймання робіт це окремий процес, який включає перевірку та формальності, що займають час. Суд першої інстанції неправильно погодився з твердженням про збіг цих дат, і тому не було підстав для нарахування неустойки за цей період.

Акт приймання виконаних робіт №707-23-08 за серпень 2023 року є підсумковим і не вказує конкретні дати виконання робіт. Замовник не надав суду акти виконаних робіт за серпень, а лише за липень 2023 року. ТОВ "Технохімреагент" клопотало про витребування журналу обліку параметрів роботи зворотного осмосу для підтвердження дат виконання робіт, але місцевий господарський суд не розглянув це клопотання та не витребував доказ.

Нові обставини, що підлягають встановленню, включають фактичні дати виконання робіт (17.08.2023, 21.08.2023, 22.08.2023, 23.08.2023), які можна підтвердити лише технічними актами, що знаходяться у Замовника. Також необхідно встановити фактичні дати передання Підряднику ділянки для виконання робіт, що підтверджуються нарядами-допусками, які також є у Замовника.

Підрядник не зміг подати до суду першої інстанції Акти виконаних робіт, Наряди-допуски та Журнал обліку, оскільки ці документи знаходяться у Замовника, а у Підрядника їх фізично немає. Тому підстави для неподання доказів зумовлені об`єктивною неможливістю доступу до них з боку Підрядника.

Підрядник заперечує проти використаного судом першої інстанції розрахунку неустойки, оскільки Замовник не надав доказів щодо дати прийняття робіт та підписання акту, що є важливим для визначення терміну виконання зобов`язань. Акт не містить точних дат, і Замовник помилково ототожнив дату виконання робіт з датою їх прийняття, що не відповідає умовам Договору. За період між виконанням і прийняттям робіт Підрядник відповідальності не несе. Суд не врахував ці обставини при оцінці доказів.

Суд першої інстанції не врахував загальновідому обставину підриву дамби Каховської ГЕС, що призвела до відсутності водопостачання в Криворізькому районі, зокрема у Замовника. Це унеможливило виконання робіт з водоочисним обладнанням. Суд не витребував необхідні докази, зокрема журнал обліку роботи водоочисного обладнання, що підтвердив би колапс у водопостачанні.

У випадку відмови у задоволенні апеляційної скарги Підрядник просить зменшити розмір стягнення до 2850,71 грн, оскільки штрафні санкції (138735,33 грн) майже втричі перевищують розмір простроченого зобов`язання (50679,92 грн), а збитки Замовника становлять нуль. Суд першої інстанції не врахував це прохання, а також відсутність збитків у Замовника. Підрядник зазначає, що умови договору значно збільшили штрафні санкції, і вони не відповідають розміру простроченого зобов`язання, що суперечить принципам справедливості та розумності.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

ПАТ "Арселорміттал Кривий Ріг" вважає доводи викладені в скарзі безпідставними з огляду на наступне.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ґрунтуються на порушенні Підрядником строків виконання робіт за Специфікацією № 29 від 24.07.2023, зокрема, термін виконання був до 31.07.2023. Спірний Акт №707-23-08, підписаний сторонами 31.08.2023, підтверджує факт виконання робіт. Підрядник самостійно формує акт, і це стало звичною практикою протягом 5 років. Дата підписання акту була зазначена від руки, що відповідає практиці оформлення актів. Аргументи Підрядника щодо неможливості виконання робіт через підрив Каховської ГЕС є безпідставними, оскільки не надано доказів недопуску на об`єкт або простою.

Розмір неустойки за зустрічними вимогами був визначений відповідно до умов договору, який укладено сторонами за їх волевиявленням і при повному розумінні умов. Позиція Апелянта щодо зменшення неустойки є безпідставною, оскільки це суперечить попереднім заявам та поведінці сторін, що є недобросовісним. Згідно з доктриною добросовісності, будь-яка суперечлива поведінка є неприйнятною. Судова практика підтверджує, що поведінка, яка суперечить попереднім заявам, є недобросовісною. Тому вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими, і рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 01.10.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Іванов О.Г., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.10.2024р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/1067/24. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Технохімреагент на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 у справі №904/1067/24 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

14.10.2024р. матеріали справи № 904/1067/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.10.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Технохімреагент на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 у справі №904/1067/24 залишено без руху, надавши апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 3633 грн. 60 коп.

21.10.2024 на адресу Центрального апеляційного господарського суду через систему "Електронний суд", Товариство з обмеженою відповідальністю Технохімреагент подало заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Технохімреагент на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 у справі №904/1067/24.

Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 01.04.2025 об 10:00 годин.

28.10.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від ТОВ «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» надійшла заява, в якій останній зазначає: «… Центральний апеляційний господарський суд ухвалою від 25.10.2024 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ Технохімреагент на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 у справі №904/1067/24.

Запропоновано Скаржнику протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження надати до суду власні заяви, клопотання відповідно до ст.ст. 38, 169, 170 Господарського процесуального кодексу України, додаткові докази та обґрунтування щодо неможливості надати їх до суду першої інстанції (копії вказаних документів у цей же строк направити іншим учасникам справи, докази чого надати суду).

На виконання ухвали заявляємо про неможливість надати до суду першої інстанції Акти виконаних робіт (технічні) серпень 2023 р., які слугували підставою для підписання зведеного Акту приймання виконаних робіт No707-23-08 за серпень 2023 р.

Представник Замовника надав до суду тільки Акти виконаних робіт (технічні) за липень 2023 р., і вкрив від правосуддя акти за серпень 2023 р.;

У Виконавця ці акти відсутні. Підписант зазначених актів (з боку Виконавця) звільнився, не залишивши зазначених актів.

Виконавець звернувся до Замовника з проханням надати копії Актів виконаних робіт (технічні) серпень 2023 р., які слугували підставою для підписання зведеного Акту приймання виконаних робіт No707-23-08 за серпень 2023 р. Бухгалтерія Замовника телефонує і каже, що акти знаходяться у цеху. Цех каже, що акти знаходяться в бухгалтерії. …».

15.01.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від ТОВ «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» надійшла заява про виконання ухвали суду, в якій вказав: «… 28.10.2024 р. Скаржник повідомив суд про неможливість надати Акти виконаних робіт (технічні) серпень 2023 р., які слугували підставою для підписання зведеного Акту приймання виконаних робіт No707-23-08 за серпень 2023 р. через відсутність.

Підписант зазначених актів (з боку Виконавця) звільнився, не залишивши зазначених актів.

Виконавець звернувся до Замовника з проханням надати копії Актів виконаних робіт (технічні) серпень 2023 р., які слугували підставою для підписання зведеного Акту приймання виконаних робіт No707-23-08 за серпень 2023 р. І тільки зараз ПАТ "Арселорміттал Кривий Ріг" надав можливість зняти копії з цих актів.

Ці акти спростовують розрахунок суми зустрічних позовних вимог, з якими погодився суд першої інстанції, що роботи виконані 31.08.2023 р.

Ці акти підтверджують, що роботи виконувались протягом всього серпня 2023 р., з першого по 28 серпня. А не так, як зазначено у зустрічному позові і розрахунку до нього, що всі роботи виконані 31.08.2023 р. обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції Скаржник фізично не міг подати до суду першої інстанції Акти виконаних робіт (технічні) за серпень 2023 р. через відсутність. Підписант зазначених актів (з боку Виконавця) звільнився, не залишивши зазначених актів. Ці акти містять конкретні дати виконання робіт і були виключно підставою для складання зведеного Акту приймання виконаних робіт No707-23-08 за серпень 2023. Без дати!!! …».

До заяви заявником надано: 1. Акт 03 серпня 2023.pdf. 2. Акт 02 серпня 2023.pdf. 3. Акт 28 серпня 2023.pdf. 4. Акт 01 серпня 2023.pdf. 5. Акт 25 серпня 2023.pdf. Документ сформований в системі «Електронний суд» 15.01.2025 3 6. Акт 23 серпня 2023.pdf. 7. Акт 21 серпня 2023.pdf. 8. Акт 17 серпня 2023.pdf. 9. Лист до АРСЕЛОРМІТТАЛ.pdf. 10. Наказ звільнення Злидниченко.pdf. 11. Квитанція про надсилання стороні ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" 24432974.pdf. 12. Квитанція про надсилання стороні ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" 34155997.pdf.

Згідно з частиною другою статті 80 ГПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частини четверта, п`ята цієї статті).

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина третя статті 269 ГПК України).

Усі докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані позивачем одночасно з позовною заявою, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем до суду та належним чином обґрунтована.

Системний аналіз статей 80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою.

Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.

Відсутність доказів на момент розгляду справи судом першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України не залежно від причин неподання позивачем таких доказів.

Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність, відповідний правовий висновок викладено в постанові КГС ВС 28.07.2020 у справі № 904/2104/19.

Враховуючи недоведення апелянтом неможливості подання нових доказів суду першої інстанції, колегія суддів не приймає їх до уваги .

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2025 Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Технохімреагент на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 у справі №904/1067/24 призначено в судове засідання на 18.02.2025 о 10:00 год.

18.02.2025 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

19.02.2019 між Публічним акціонерним товариством "Арселорміттал Кривий Ріг" (далі покупець, замовник, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" (далі підрядник, продавець, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) укладений рамковий договір підряду №313 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконувати в порядку та на умовах даного договору роботи в об`ємах (кількості) та згідно строків, зазначених у специфікації(ях), невід`ємн(ою)ими частин(ою)ами договору (далі робота) за узгодженими у додатку №1 до даного договору, а покупець прийняти роботу та оплатити її на умовах даного договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору загальна вартість робіт за договором складається з суми вартості всіх фактично виконаних підрядником та прийнятих замовником робіт згідно договору, узгодженим по всім специфікаціям до даного договору.

Ціни робіт, що будуть виконуватись в рамках даного договору встановлюються сторонами у додатку №1 до даного договору "Перелік вартості робіт та матеріалів підрядника з технічного обслуговування установки обессолювання ХВО ТЕЦ-1" (пункт 2.2 договору).

Пунктом 4.1 договору визначено, що при завершенні роботи на об`єкті підрядник надає замовникові акт приймання виконаних робіт, але не пізніше 25-го числа звітного місяця. У випадку мотивованої відмови замовника від підписання акта приймання виконаних робіт сторонами складається двосторонній акт з переліком недоліків і строків їх усунення (акт складається в порядку визначеному в частині а) пункту 6.1). У випадку порушення узгоджених строків усунення недоліків підрядник несе відповідальність, передбачену пунктом 6.1 цього Договору.

Приписами пункту 5.1 договору встановлено, що оплата замовником виконаних підрядником робіт проводиться на підставі актів приймання виконаних робіт, оформлених у двосторонньому порядку, рахунків, доданих до них, та податкових накладних, шляхом перерахування відповідних сум на розрахунковий рахунок підрядника. При цьому підрядник зобов`язаний пред`явити Замовнику оформлені документи до оплати в місяці, коли була виконана робота, але не пізніше 25-го числа звітного місяця. Підрядник зобов`язаний надати замовнику податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов реєстрації електронного цифрового підпису уповноваженої особи підрядника у порядку, встановленому законодавством. У випадку прострочення оплати з причини не надання підрядником податкової накладної або в разі порушення ним порядку заповнення і порядку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, замовник звільняється від відповідальності за прострочення платежу. Рахунок-фактура повинен містити юридичний номер договору, номер SАР cпецифікації, номер SАР замовлення на закупівлю, номер підрядника, під яким він зареєстрований в SАР. Підрядник повинен направити оригінал рахунку-фактури до Центру об`єднаних бізнес-послуг Замовника за наступною адресою: ПАТ "АрсєлорМіттал Кривий Ріг" 50095, Україна, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1. Одержувач: Центр об`єднаних бізнес-послуг АМКР, менеджер відділу. У разі відсутності в рахунку-фактурі необхідної для оплати інформації замовник має право повернути рахунок-фактуру підряднику для виправлення або заміни. Дата отримання належно оформленого рахунку з урахуванням усіх зазначених у цьому пункті вимог замовника буде вважатися датою отримання рахунку. У випадку прострочення оплати з причини неналежно оформленого рахунку, замовник звільняється від відповідальності за прострочення платежу.

Пунктом 5.2 договору встановлено, що розрахунок за виконані роботи проводиться протягом 60 календарних днів з дати підписання акту приймання виконаних робіт (С060).

Згідно з пунктом 6.1 договору (у редакції додаткової угоди №1 від 23.01.2020) при порушенні умов договору підрядник зобов`язаний сплатити замовникові:

а) У випадку неякісного виконання контрагентом робіт та/або надання послуг, передбачених даним договором з Контрагента стягується на користь Товариства штраф у розмірі 10% від загальної вартості зобов`язань контрагента (від загальної суми) по даному договору, а також у погоджений письмово між сторонами строк зобов`язаний за власний рахунок усунути виявлені недоліки, при цьому замовник має право відмовитися від прийняття та оплати робіт, у відношенні яких допущено неякісне виконання, а також залишає за собою право відмовитись від договору, повідомивши про це підрядника. При цьому Підрядник не звільняється від відповідальності за вказане порушення.

Факт неякісного виконання робіт підтверджується актом про недоліки в роботі (далі акт), який складається замовником за участю підрядника. З метою спільного складання зазначеного акту замовник направляє підряднику повідомлення. Повідомлення направляється електронною поштою на е-mail. Уповноважений представник підрядника зобов`язаний прибути для складання, акту в 3 денний строк, з дня направлення повідомлення. У разі неприбуття представника підрядника для складення акту в зазначений строк, замовник має право скласти його в односторонньому порядку.

б) У випадку порушення контрагентом строків виконання будь-яких своїх зобов`язань, передбачених даним договором або законом, включаючи, але не обмежуючись цим, зобов`язань щодо виконання робіт та/або надання послуг, з контрагента стягується на користь Товариства неустойка у розмірі 0,1% від загальної вартості зобов`язань контрагента (від загальної суми по договору) по даному договору за кожен день прострочення. Відповідальність по кожному з випадків затримки обмежується 20% від загальної вартості зобов`язань контрагента (від загальної суми по договору).

Пунктом 12.1 договору встановлено, що усі додатки, зміни, доповнення, додаткові угоди, специфікації та і т. ін до договору складають його невід`ємну частину.

Договір набирає чинності з 18.02.2019 і діє по 31.01.2024, а в частині порядку врегулювання спору встановленого даним договором; порядку застосування штрафних санкцій; гарантійних зобов`язань; виконання грошових зобов`язань за даним договором до повного виконання вказаних зобов`язань (пункт 7.1 договору в редакції додаткової угоди №9 від 26.12.2022).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

В матеріалах справи відсутні докази того, що договір визнавався недійсним в судовому порядку. Так, жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити дію договору. Відтак, рамковий договір підряду №313 від 19.02.2019 був чинним на час виникнення спірних правовідносин.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України ,колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанцїі в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що 19.02.2019 між Публічним акціонерним товариством "Арселорміттал Кривий Ріг" (далі покупець, замовник, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" (далі підрядник, продавець, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) укладений рамковий договір підряду №313 (далі договір), який, з урахуванням підписання його сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього, відсутності доказів того, що договір визнавався недійсним в судовому порядку письмових бажань сторін припинити дію договору та керуючись приписами статті 204 ЦК України, місцевий господарський суд визнав чинним на час виникнення спірних правовідносин.

Предметом апеляційного оскарження є рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічних позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій у розмірі 138 735,33 грн.

Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заявами по суті справи, відповідно до частини 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, є : позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З позицій сторони апелянта, яка викладена в його позовній заяві вбачається, що ним визнавалася наступна обставина:

«… Протягом дії Договору Заявник виконав для Боржника роботи на загальну суму 4624510,88 грн., Боржник оплатив 4190026.49 грн.

Предметом цього позову є виконані у 2023 році роботи за переліченими актами.

Протягом дії зазначеного договору Заявник виконав роботи для Боржника, які оформлені актами:

№ 707-23-08 від 31.08.2023 р. на суму 50679,92 грн.

№ 707-23-09 від 31.08.2023 р. на суму 113106,52 грн.

№ 707-23-10 від 29.09.2023 р. на суму 133473,29 грн.,

№ 707-23-11 від 31.10.2023 р. на суму 141379,19 грн.,

№ 707-23-12 від 30.11.2023 р. на суму 129318,76 грн.

Боржник виконані роботи за актом № 707-23-10 від 29.09.2023 р. на суму 129318,76 грн. оплатив тільки 29.02.2024 р., без врахування 3% річних та втрат від інфляції.

Доказ оплати надаємо. Виконані за іншими актами роботи взагалі не оплачені, що вимушує Заявника звертатися до суду.

Відповідно п. 5.2 Договору №313 від 19.02.2019 р., строк оплати протягом 60 календарних днів з дати підписання акту. Отже, строк оплати:

за актом№ 707-23-08 від 31.08.2023 р. настав 30.10.2023 р.

за актом № 707-23-09 від 31.08.2023 р. настав 30.11.2023 р.

за актом№ 707-23-10 від 29.09.2023 р. настав 28.11.2023 р.

за актом № 707-23-11 від 31.10.2023 р. настав 28.12.2023 р.

за актом № 707-23-12 від 30.11.2023 р. настав 28.01.2024 р.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, Божник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції згідно наступного розрахунку:

- за актом № 707-23-08 від 31.08.2023 сума боргу 50679,92 грн., строк оплати 30.10.2023 р. Прострочення з 30.10.2023 р. по 12.03.2024 р. (135 днів): …»

Аналогічна позиція зазначена в уточненій позовній заяві ТОВ апелянта від 19.03.2024: «… Протягом дії зазначеного договору Заявник виконав роботи для Боржника, які оформлені актами:

№ 707-23-08 від 31.08.2023 р. на суму 50679,92 грн.

№ 707-23-09 від 31.08.2023 р. на суму 113106,52 грн.

№ 707-23-10 від 29.09.2023 р. на суму 133473,29 грн.,

№ 707-23-11 від 31.10.2023 р. на суму 141379,19 грн.,

№ 707-23-12 від 30.11.2023 р. на суму 129318,76 грн.

Боржник виконані роботи за актом № 707-23-10 від 29.09.2023 р. на суму 129318,76 грн. оплатив тільки 29.02.2024 р., без врахування 3% річних та втрат від інфляції.

Доказ оплати надаємо. Виконані за іншими актами роботи взагалі не оплачені, що вимушує Заявника звертатися до суду.

Відповідно п. 5.2 Договору №313 від 19.02.2019 р., строк оплати протягом 60 календарних днів з дати підписання акту. Отже, строк оплати:

за актом№ 707-23-08 від 31.08.2023 р. настав 30.10.2023 р.

за актом № 707-23-09 від 31.08.2023 р. настав 30.11.2023 р.

за актом№ 707-23-10 від 29.09.2023 р. настав 28.11.2023 р.

за актом № 707-23-11 від 31.10.2023 р. настав 28.12.2023 р.

за актом № 707-23-12 від 30.11.2023 р. настав 28.01.2024 р.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, Божник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції згідно наступного розрахунку:

- за актом № 707-23-08 від 31.08.2023 сума боргу 50679,92 грн., строк оплати 30.10.2023 р. Прострочення з 30.10.2023 р. по 12.03.2024 р. (135 днів): …»

З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів в порядку частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, визнає як обставину, яка не підлягає доказуванню, той факт, що на виконання умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" виконано робіт на загальну суму 467957,68грн, підтвердженних підписаними сторонами та скріпленими їх печатками актами приймання сервісних робіт:

- №707-23-08 від 31.08.2023 на суму 50679,92грн;

- №707-23-09 від 31.08.2023 на суму 113106,52грн;

- №707-23-10 від 29.09.2023 на суму 133473,29грн;

- №707-23-11 від 31.10.2023 на суму 141379,19грн;

- №707-23-12 від 30.11.2023 на суму 129318,76грн (а.с. 5-9 том 1).

З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів доходить висновку, що апелянтом, у тексті вищезазначених заяв по суті визнавалася обставина підписання акту приймання виконаних робіт No707-23-08 за серпень 2023 саме 31.08.2023р.

При цьому, в якості додактів до своєї позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю Технохімреагент були додані копії примірників актів приймання виконаних сервісних робіт за серпень 2023року Технічне обслуговування установки знесолювання води ХВО-1 ТЕЦ-1 №707-23-08 на суму 50679,92грн (т.1 а.с. 9) та №707-23-09 на суму 113106,52грн (т.1 а.с. 8) на яких виконаний рукописний запис дати « 3108.23»

Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги в частині того, що : «…ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» (надалі - Замовник) звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому вимагає стягнути просто 138 735.33 грн. Ні штрафу, ні пені, а просто кошти. За текстом зустрічного позову йдеться, що сума. в розмірі 138735,33 грн. є неустойкою. При цьому наведено Нормативне обґрунтування заявленої суми збитків. А в прохальній частині зустрічного позову йдеться тільки про стягнення коштів без конкретизації, стягнути як збитки або як неустойку.

Обґрунтуванням зустрічного позову зазначено: Акт приймання виконаних робіт No707-23-08 за серпень 2023. Без дати!!!

У розрахунку суми зустрічних позовних вимог Замовник зазначив: дата приймання робіт/підписання Акту 31.08.2023 р.

В самому Акті приймання виконаних робіт No707-23-08 зазначено, що цим актом оформлено виконані роботи за серпень 2023 р. Тобто, акт не визначає конкретних дат виконання робіт. Роботи могли бути виконані як 1 серпня, так і в будь який інший день серпня.

Під час дослідження доказів було досліджено акт №707-23-08, який дійсно не має а ні дати приймання робіт, а ні дати підписання Акту. На зворотній стороні Акту знаходиться лист візування, в якому зазначено, що Акт виконаних робіт No707-23-08 від 28 серпня 2023 року.

Отже, твердження Замовника, що роботи виконані 31.08.2023 р. є помилковими, а розрахунок суми зустрічних позовних вимог не ґрунтується на відповідних доказах.

Суд першої інстанції виклав у рішенні висновок, який не відповідає встановленим обставинам справи: Перевіривши наданий розрахунок неустойки, судом порушень не встановлено…» відхиляються колегією суддів як такі, що спростовані матеріалами справи.

Щодо заяви представника ТОВ «Технохімреагент», яку сформовано в системі "Електроний суд" 15.01.2025 (а.с. 169-179, Т. 2), колегія суддів виходить з наступного:

Як зазначалося вище, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Технохімреагент на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 у справі №904/1067/24. Скаржнику було надано 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження для надання до суду власних заяв, клопотань відповідно до ст. ст. 38, 169, 170 Господарського процесуального кодексу України, додаткових доказів та обґрунтувань щодо неможливості надати їх до суду першої інстанції (копії вказаних документів у цей самий строк повинні були бути надіслані іншим учасникам справи, доказ чого мали бути надані суду).

Рішень щодо надання учасникам справи додаткового строку на подання будь-яких додаткових пояснень судом апеляційної інстанції не приймалося.

В пунктах 20,21 постанови Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2018 року у справі № 904/5995/16 викладено наступний правовий висновок:

20. Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

21. Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ГПК України встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів констатує, що текст заяви від 15.01.2025 представника скаржника не містить звернень до суду апеляційної інстанції з клопотанням щодо поновлення пропущеного строку на подання заяви від 15.01.2025, яка оцінюється колегією суддів, як клопотання в розумінні статті 207 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно, у колегії суддів відсутня процесуальна передумова для розгляду зазначеної заяви.

При цьому колегія суддів зауважує, що відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Поняття «справедливе правосуддя» в сучасному розумінні має два аспекти:

- матеріальна справедливість, яка полягає в тому, що кожне судове рішення має бути справедливим по суті (тобто при вирішенні спірного питання повинні бути справедливо визначені права і обов`язки тих, хто звернувся до суду, або завдяки судовому рішенню має бути відновлена порушена справедливість);

- процесуальна справедливість, яка передбачає розгляд справи відповідно до певних судових процедур.

В аспекті зазначеного колегія суддів апеляційного господарського суду звертається до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Відповідно, можливе прийняття судом апеляційної інстанції будь-яких додаткових заяв, клопотань, додаткових пояснень у поза визначений процесуальним законом спосіб призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Вищенаведене дозволяє колегії суддів не приймати до уваги, викладені в заяві від 15.01.2025 додаткові пояснення представник відповідача за зустрічним позовом, як такі, що подано у поза встановлений процесуальним законом спосіб.

Щодо зменшення розміру штрафних санкцій

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України.

Зміст договору, що є обов`язковим для виконання його сторонами (частина перша статті 629 цього Кодексу) становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Частиною першою статті 548 цього Кодексу передбачені загальні умови забезпечення виконання зобов`язання. Одна з цих умов передбачає забезпечення виконання зобов`язання (основного зобов`язання), якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка (частина перша статті 546 ЦК України).

ГК України, також як і ЦК України, передбачає, що неустойка встановлюється договором або законом.

Тобто неустойка має договірний (добровільний) характер, що встановлюється за ініціативою сторін зобов`язання; а також імперативний характер (встановлений законом), тобто договірно-обов`язковий, умови про яку включаються в договір через підпорядкування імперативним вимогам правової норми. При цьому для деяких видів зобов`язань неустойка встановлюється законом іншим нормативно-правовим актом безпосередньо, а тому сторони відповідно зобов`язання підпорядковуються існуючим правилам про неустойку стосовно як її розміру, так і порядку та умов про її стягнення, хоча при цьому не укладають не тільки угоди про неустойку, але і безпосередньо договору.

Згідно з пунктом 6.1 договору (у редакції додаткової угоди №1 від 23.01.2020) при порушенні умов договору підрядник зобов`язаний сплати замовникові:

а) У випадку неякісного виконання контрагентом робіт та/або надання послуг, передбачених даним договором з Контрагента стягується на користь Товариства штраф у розмірі 10% від загальної вартості зобов`язань контрагента (від загальної суми) по даному договору, а також у погоджений письмово між сторонами строк зобов`язаний за власний рахунок усунути виявлені недоліки, при цьому замовник має право відмовитися від прийняття та оплати робіт, у відношенні яких допущено неякісне виконаний, а також залишає за собою право відмовитись від договору, повідомивши про це підрядника. При цьому Підрядник не звільняється від відповідальності за вказане порушення.

Факт неякісного виконання робіт підтверджується актом про недоліки в роботі (далі акт), який складається замовником за участю підрядника. З метою спільного складання зазначеного акту замовник направляє підряднику повідомлення. Повідомлення направляється електронною поштою на е-mail. Уповноважений представник підрядника зобов`язаний прибути для складання, акту в 3 денний строк, з дня направлення повідомлення. У разі неприбуття представника підрядника для складення акту в зазначений строк, замовник має право скласти його в односторонньому порядку.

б) У випадку порушення контрагентом строків виконання будь-яких своїх зобов`язань, передбачених даним договором або законом, включаючи, але не обмежуючись цим, зобов`язань щодо виконання робіт та/або надання послуг, з контрагента стягується на користь Товариства неустойка у розмірі 0,1% від загальної вартості зобов`язань контрагента (від загальної суми по договору) по даному договору за кожен день прострочення. Відповідальність по кожному з випадків затримки обмежується 20% від загальної вартості зобов`язань контрагента (від загальної суми по договору).

Заперечення відповідача в частині зменшення неустойки, а саме: «…З заявою про виконання ухвали суду Підрядник надавав до суду контррозрахунок до зустрічного позову. У дебатах Підрядник просив у випадку задоволення зустрічного позову зменшити розмір стягнення до 2850.71 грн.

Розмір простроченого зобов`язання - 50679,92 грн.

Стягнута судовим рішенням сума штрафних санкції - 138735,33 грн

Тобто, стягнута судовим рішенням сума штрафних санкції майже втричі перевищує розмір зобов`язання, яке було прострочене.

І це при тому, що розмір збитків Замовника дорівнює нулю.

Тобто, Підрядник не тільки не отримає оплату за виконану роботу, а заплатить Замовнику суму, яка майже у три рази перевищує вартість виконаних робіт.

Належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора.

Той же Господарський суд Дніпропетровської області під час розгляду справи No 904/3592/18 врахував відсутність понесення позивачем будь-яких збитків в результаті дій відповідача та засади цивільного законодавства (справедливості, добросовісності, розумності), та дійшов висновку про необхідність зменшити розмір неустойки з 105889,76 грн. до 15000 грн. Оскільки заявлена до стягнення сума є більшою ніж загальна сума виконаних робіт згідно акту приймання виконаних робіт No31 від 08.02.2018 р. майже в 3 рази.

У даному випадку, також заявлена до стягнення сума є більшою майже в 3 рази ніж загальна сума виконаних робіт згідно акту приймання виконаних робіт No707-23-08 за серпень 2023 р. Але суд першої інстанції навіть не розглянув прохання Підрядника про зменшення заявленої до стягнення за зустрічним позовом суми, не врахував відсутність понесення Замовником будь-яких збитків в результаті дій Підрядника та засади цивільного законодавства (справедливості, добросовісності, розумності).

Обставини. які дають підстави для зменшення нарахованої Замовником суми:

- Зустрічний позов був поданий у відповідь на звернення Підрядник з позовом про стягнення заборгованості за виконані роботи;

- у договорі підряду сторони суттєво збільшили розмір штрафних санкцій, в порівнянні з тими, які визначені статтею 232 Господарського кодексу України, та встановили розмір неустойки не диференційовано простроченому зобов`язанню, а загальній сумі договору, яка в рази перевищує суму зобов`язання - майже у 100 разів (4 624 510,88 грн, та 50 679,92 грн.);

- розмір майнової відповідальності є неспіврозмірним з розміром простроченого зобов`язання 138735,33 грн, та 50679,92 грн.;

- неустойка відповідно до законодавства, є фінансовою санкцією, спрямованою на спонукання сторони, винної у порушенні зобов`язання, до його виконання та дотримання в подальшому, а не засобом безпідставного збагачення;

- Замовником не обґрунтовано завдання йому збитків саме через порушення Підрядником зобов`язань за договором, а також розміру збитків, який би відповідав нарахованим штрафним санкціям…» відхиляються колегією суддів з огляду на наступне:

Згідно з частиною 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір стягуваних санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За частиною 2 статті 233 ГК України якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Подібні норми також містить частина третя статті 551 ЦК України, яка визначає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Категорії "значно" та "надмірно", які використовуються в статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України, є оціночними і мають конкретизуватися у кожному окремому випадку.

Отже, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин (частина 3 статті 551 ЦК України), господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.08.2023 у справі № 910/8725/22).

У питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, що водночас мають узгоджуватись з положенням статті 233 ГК України і частині 3 статті 551 ЦК України, а також досліджуватися та оцінюватись судом у порядку статей 86, 210, 237 ГПК України.

Такий підхід є усталеним у судовій практиці та знайшов відображення у численних постановах Верховного Суду (постанови від 11.07.2023 у справі № 914/3231/16, від 10.08.2023 у справі № 910/8725/22, від 26.09.2023 у справі № 910/22026/21, від 02.11.2023 у справі № 910/13000/22, від 07.11.2023 у справі № 924/215/23, від 09.11.2023 у справі № 902/919/22).

Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013. Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.

Однак, таку функцію, як сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки, неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер (постанова Верховного Суду від 02.11.2022 у справі № 910/14591/21).

Колегія суддів зауважує, що укладаючи договір сторони погодили усі його істотні умови, в тому числі розмір та порядок нарахування неустойки. Відтак відповідач за зустрічним позовом, прийнявши на себе зобов`язання за договором, погодився з передбаченою ним відповідальністю за прострочення взятих на себе зобов`язань.

Перевіривши наданий ПАТ "Арселорміттал Кривий Ріг" до матеріалів справи розрахунок заявленої до стягнення суми неустойки, з урахуванням відсутності посилань апелянта на конкретні арифметичні помилки, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення з ТОВ Технохімреагент на користь позивача за зустрічним позовом неустойки у розмірі 138 735,33 грн.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів визнає такими, що не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про задоволення позову.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин. Доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 у справі № 904/1067/24 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Технохімреагент на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 3633,60 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Технохімреагент на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 у справі №904/1067/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 у справі №904/1067/24 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3633,60 грн покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Технохімреагент.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 28.02.2025

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.Г. Іванов