ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Харків Справа № 913/534/24
Провадження №19/913/534/24
про стягнення 64 528 грн 83 коп.
Суддя Косенко С.В.
Без повідомлення (виклику) представників сторін
Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (далі ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг) 25.12.2024 через систему Електронний суд звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Управління державної казначейської служби України у Кремінському районі Луганської області про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу від 11.11.2021 №11-1129/21-БО-Т за поставлений у січні, лютому 2022 року природний газ в сумі 39 809 грн 38 коп., пені за період 16.03.2022 по 15.10.2022 у сумі 8 118 грн 10 коп., 3 % річних за період з 16.03.2022 по 30.11.2024 у сумі 3 168 грн 89 коп., інфляційних втрат за період з квітня 2022 року по листопад 2024 року в сумі 13 432 грн 46 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу від 11.11.2021 №11-1129/21-БО-Т щодо своєчасної оплати вартості поставленого природного газу в наслідок чого за ним утворилась заборгованість, на яку нараховані пеня, 3% річних та інфляційні втрати.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2024 справа передана на розгляд судді Косенко Т.В.
Ухвалою від 30.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач відзивом від 09.01.2025 вимоги позову відхилив, посилаючись на те, що акти приймання-передачі газу від 31.01.2022 та від 28.02.2022 до Управління Державної казначейської служби України у Кремінському районі Луганської області не надходили, у зв`язку з чим, сума до сплати не була узгоджена, тому відсутні будь-які докази щодо нарахування вищезазначеної суми.
Посилаючись на п.п.4 п.6.4. та п.11.1 договору відповідач зазначає, що постачальник був зобов`язаний забезпечити споживача прозорими та простими способами досудового вирішення спорів, та у разі виникнення спорів (розбіжностей) сторони зобов`язувались розв`язувати їх шляхом проведення переговорів та консультацій. А у період з 01.03.2022-30.12.2024 не було надано жодного листа чи документа з претензіями про несплату за отриманий товар.
Крім того, відповідач посилається на п.6.3. договору, в якому зазначено, що постачальник має право, зокрема, в односторонньому порядку розірвати цей договір у разі невиконання споживачем умов цього договору в частині оплати використаних за договором обсягів газу та зазначає, що договір постачальником не було розірвано про що свідчить те, що акти приймання-передачі природного газу до Управління не надсилались, а тому не було і підстав і у розірванні договору.
Відповідач зазначив, що листом торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення в Україні воєнного стану.
Також відповідач посилається на розділ 10 договору, відповідно до якого сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків згідно з цим договором внаслідок настання форс-мажорних обставин, що виникли після укладання договору, і сторони не могли передбачити їх. Строк виконання зобов`язань за цим договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.
15.01.2025 через систему Електронний суд від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначив, що відповідачем порушені вимоги ст.165, 170 ГПК України, зокрема, не зазначено у відзиві відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, прізвище та ініціали судді.
Позивач зазначає, що відповідачем було проігноровано обов`язок, передбачений п.3.5.1 договору та не надано актів розподілу природного газу позивачу за періоди грудень 2021 лютий 2022 року, у зв`язку з чим, позивачем було здійснено обрахування вартості природного газу виключно на підставі даних Інформаційної платформи щодо обсягів споживання відповідачем.
Позивач указав, що відповідачем не підписано відповідні акти приймання-передачі природного газу за періоди грудень 2021 лютий 2022 року, однак останній мав доступ до Інформаційної платформи, з урахуванням даних свого комерційного вузла обліку та був обізнаний про обсяги природного газу, що було ним спожито у спірний період поставки, та ціни природного газу, що визначена в договорі. Тому відповідач мав можливість здійснити таку оплату навіть не очікуючи відповідного акту приймання-передачі природного газу.
Акти приймання-передачі природного газу за грудень 2021 лютий 2022 направлялися на адресу відповідача послугами АТ Укрпошта простим листом, у зв`язку з чим відсутні докази такої відправки оригіналів актів.
З посиланням на умови п.10.3 договору зазначив, що відповідач жодних повідомлень та доказів настання форс-мажорних обставин не надав.
Щодо посилання відповідача на п. 6.4. та п. 11.1 договору позивач зазначив, що закон не забороняє одразу звернутися до суду, минаючи стадію досудового врегулювання спору, оскільки вона є додатковим, а не основним способом захисту порушеного права.
Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та повернути відповідачу без розгляду його відзив, як такий, що поданий з порушенням вимог положень ГПК України.
Щодо не зазначення відповідачем у відзиві відомості про наявність або відсутність електронного кабінету суд зазначає.
Відповідно до абз.4 ч.8 ст.6 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей.
Враховуючи те, що відзив відповідачем було подано через систему Електронний суд, то останній був звільнений від обов`язку зазначення відповідних відомостей.
Щодо відсутності вказівки прізвища та ініціалів судді суд зазначає наступне.
Верховний Суд у Постанові від 5 серпня 2020 року в справі №177/1163/16-ц (провадження № 61-2250св20) зазначив, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Ураховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про повернення відзиву відповідачу.
21.01.2025 через систему Електронний суд від відповідача надійшли заперечення, в яких зазначив, що станом на 01.02.2022 за весь спожитий газ було сплачено в повному обсязі. За лютий 2022 року можливості проконтролювати споживання газу не було у зв`язку з форс-мажорними обставинами. Документи втрачені, у зв`язку з чим достовірно провести звірку даних, отримати чи передати інформацію в інформаційній платформі електронній платформі в мережі Інтернет було неможливо Доступу Управління до Інформаційної платформи Оператора ГТС не було.
Також відповідач наголошує, що бездіяльність позивача щодо невиконання зобов`язань, щодо направлення інформації про об`єм використаного газу відповідачу, привела до збільшення суми позову та нарахування додаткових санкцій.
30.01.2025 через систему Електронний суд від позивача надійшли пояснення щодо доводів наведених у запереченні на відповідь на відзив.
У поясненнях позивач зазначив, що обсяги спожитого газу встановлюються відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та відповідач був зобов`язаний сплатити вартість поставленого природного газу.
Також позивач навів нормативно-правове обґрунтування щодо нарахування пені, інфляції та 3% річних.
Частиною 8 ст.252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд
11.11.2021 між ТОВ ГК Нафтогаз Трейдинг, як постачальником, та Управлінням державної казначейської служби України у Кремінському районі Луганської області, як споживачем, укладений договір постачання природного газу №11-1129/21-БО-Т, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору (п.1.1 договору).
Згідно з п.1.2 договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для своїх власних потреб.
У п.1.3 договору передбачено, що за цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України).
Відповідно до п.2.1 договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з жовтня 2021 по грудень 2022 року (включно) в кількості 19,0 тис. куб. м, у т.ч. по місяцях:
Згідно з п.3.1 договору постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.
У п.3.5 договору сторони передбачили, що приймання-передачі газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.
Споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між оператором(ами) ГРМ та/або оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ (пп.3.5.1 п.3.5 договору).
Відповідно до пп.3.5.2 п.3.5 договору на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.
Згідно з пп.3.5.3 п.3.5 договору споживач протягом 2-х робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.
У пп.3.5.4 п.3.5 договору сторони передбачили, що у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до пп.3.5.1 п.3.5 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору.
Ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: ціна природного газу за 1 000 куб. м газу без ПДВ 13 658 грн 42 коп., крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124 грн 16 коп. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136 грн 576 коп., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 163 грн 89 коп. за 1 000 куб. м. Всього ціна газу за 1 000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу за цим договором становить 16 554 грн 00 коп. (п.4.1 договору).
Відповідно до п.5.1 договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов пп.3.5.4 п.3.5 цього договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.
Згідно з п.7.2 у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п.5.1 та/або строків оплати за п.8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Пунктом 13.1 договору передбачено, що даний договір набирає чинності з дати його укладення і діє в частині поставки газу до 31.12.2022 включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору. Цей договір може бути підписаний також електронними цифровими підписами (ЕЦП) уповноважених представників сторін з урахуванням вимог чинного законодавства.
На виконання вказаних умов договору позивач протягом листопада 2021 лютого 2022 року передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 84 124 грн 45 коп., який останній оплатив частково в сумі 44 315 грн 04 коп. Заборгованість складає 39 809 грн 38 коп., що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір від 11.11.2021 №11-1129/21-БО-Т є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
При цьому, акт від 30.11.2021 за поставлений у листопаді 2021 року природний газ підписаний сторонами без заперечень та зауважень.
Водночас акти від 31.01.2022 та від 28.02.2022 підписані тільки позивачем, акт від 31.12.2021 позивачем не надано.
Суд бере до уваги, що у порушення умов пп.3.5.1 п.3.5 договору, яким передбачено, що споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між оператором(ами) ГРМ та/або оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ, Управлінням державної казначейської служби України у Кремінському районі Луганської області відповідний акт надання послуг з розподілу/транспортування газу позивачу не направлявся та не передавався.
Як вже зазначалось, у п.5.1 договору сторони передбачили, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов пп.3.5.4 п.3.5 цього договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.
Відповідно до п.2 глави 7 розділу ХІІ Кодексу ГТС у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).
Ураховуючи викладене, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.
Позивачем складені акти приймання-передачі природного газу від 31.12.2021, від 31.01.2022 та від 28.02.2022, проте, як зазначило ТОВ ГК Нафтогаз Трейдинг указані акти направлялися на адресу відповідача послугами АТ Укрпошта простим листом, у зв`язку з чим відсутні докази такої відправки оригіналів актів.
Отже, позивачем доведено факт споживання у спірний період відповідачем природного газу на загальну суму 84 124 грн 42 коп.
Суд ураховує, що ТОВ ГК Нафтогаз Трейдинг проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.
Приписами ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Ураховуючи наведене, граничними строками оплати поставленого позивачем відповідачеві природного газу у січні 2022 року, ураховуючи умови п.5.1 договору, є 15.03.2022, у лютому 2022 року 15.04.2022.
Відповідно до наданої АТ Ощадбанк у листі від 04.11.2024 № 77/4-11/135940/2024 на запит позивача інформації відповідач оплатив спожитий у листопаді грудні 2021 природний газ у сумі 44 315 грн 04 коп., у січні 2022 року частково в сумі 29 317 грн 13 коп. (сума до сплати 41 384 грн 99 коп.), що Управлінням не заперечується.
За поставлений у лютому 2022 року на суму 27 741 грн 52 коп. природний газ оплату не здійснив. Усього заборгованість складає 39 809 грн 38 коп.
Відносно доводів відповідача про наявність форс-мажорних обставин та посилань на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 суд зауважує наступне.
Відповідно до п.10.1 договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків згідно з цим договором внаслідок настання форс-мажорних обставин, що виникли після укладення договору, і сторони не могли передбачити їх.
Згідно з п.10.3 договору сторони зобов`язані негайно повідомити про виникнення форс-мажорних обставин та протягом 14 днів з дати їх виникнення подати підтвердні документи відповідно до законодавства.
Настання форс-мажорних обставин підтверджується в порядку, встановленому чинним законодавством України (п.10.4 договору).
Відповідно до ст.141 Закону України Про торгово-промислові палати України передбачено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Отже, єдиним документом, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат.
Суд бере до уваги, що форс мажорні-обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.
Суд зауважує, що заявником не надано до матеріалів справи відповідного сертифікату про наявність форс-мажорних обставин для виконання договору від 11.11.2021 №11-1129/21-БО-Т, як і не надано доказів повідомлення позивача у відповідності до умов п.10.3 договору про їх настання.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 13.12.2023 у справі №922/193/23, Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили); вказаний лист Торгово-промислової палати України адресований Всім, кого це стосується, тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні; лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.
Ураховуючи викладене, вказані доводи відповідача та посилання на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 судом відхиляються.
Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений у січні та лютому 2022 року природний газ у сумі 39 809 грн 38 коп.
Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто - неналежне виконання.
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за період з 16.03.2022 по 15.10.2022 у сумі 8 118 грн 10 коп. суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Частиною 1 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з п.7.2 у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п.5.1 та/або строків оплати за п.8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до даних первинних документів та договірних умов.
Отже, обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача є пеня за період з 16.03.2022 по 15.10.2022 у сумі 8 118 грн 10 коп.
Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 16.03.2022 по 30.11.2024 у сумі 3 168 грн 89 коп. та інфляційних втрат за період з квітня 2022 року по листопад 2024 року в сумі 13 432 грн 46 коп. суд зазначає наступне.
Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Перевіривши розрахунок 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до даних первинних документів.
Отже, обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача є 3% річних за період з 16.03.2022 по 30.11.2024 у сумі 3 168 грн 89 коп.
Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем, судом встановлено, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до даних первинних документів.
Отже, обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача є інфляційні втрати за період з квітня 2022 року по листопад 2024 року в сумі 13 432 грн 46 коп.
Ураховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.
Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача відповідно до ст.129 ГПК України.
Підстав для здійснення судового контролю, передбаченого ч.5 ст.3451 ГПК України, судом не встановлено.
Згідно з ч.ч.4, 5 ст.240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236 238, 240, 252 ГПК України, господарський суд
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг до Управління державної казначейської служби України у Кремінському районі Луганської області задовольнити повністю.
3. Учасники справи:
Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено 21.02.2025.

Суддя Тетяна КОСЕНКО