ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"25" лютого 2025 р.м. ХарківСправа № 922/570/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатої В.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до Фізичної особи-підприємця Алексахіна Олександра Володимировича ( АДРЕСА_2 )
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця Алексахіна Олександра Володимировича, в якому просить:

- стягнути з фізичної особи-підприємця Алексахіна Олександра Володимировича (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) збитки у сумі 161 040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень 00 копійок.

Позов обґрунтовано тим, що між ОСОБА_1 та ФОП Алексахіним Олександром Володимировичем укладено договір оренди генератора в усній формі. Після досягнення усних домовленостей, Анін Віктор Іванович перерахував на рахунок фізичної особи-підприємця Алексахіна О.В. грошові кошти в сумі 161 040, 00 грн.. Проте, після отримання коштів, фізична особа-підприємець Алексахін О.В. дизельний генератор в оренду не передав. А отже, позивач вважає, що має право відмовитись від договору найму (оренди) на підставі ст. 766 ЦК України та вимагати від ФОП Алексахіна О.В. відшкодування завданих збитків у розмірі 161 040,00 грн.

21.02.2025 представником позивача через систему «Електронний суд» подано заяву за вх. № 4759 разом з доказами направлення позовної заяви відповідачу.

Однак, дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Так, правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція адміністративних, господарських та цивільних судів, - це стаття 19 КАС України, стаття 20 ГПК України, стаття 19 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

ГПК України також установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках (стаття 20).

Для віднесення справи до господарської юрисдикції суду необхідно визначити, чи правовідносини та спір є господарськими. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено процесуальним законом.

З матеріалів справи вбачається, що з позовною заявою звернулась саме фізична особа - Анін Віктор Іванович, тобто позивач у справі не є суб`єктом господарювання (фізичною особою-підприємцем), а отже склад учасників спору не відповідає нормам ГПК України. Зокрема, з тексту позовної заяви слідує, що договір оренди генератора в усній формі був укладений між ОСОБА_1 (фізичною особою) та ФОП Алексахіним Олександром Володимировичем. Крім того, грошові кошти були перераховані Аніним Віктором Івановичем, як фізичною особою, а не фізичною особою - підприємцем.

Дана справа також не відноситься до категорій спорів, визначених частиною першою статті 20 ГПК України. Так, у цьому випадку позивачем є фізична особа, яка не є підприємцем, та зазначений спір не стосується корпоративних чи приватизаційних відносин, не ґрунтується на відносинах забезпечення виконання основного зобов`язання та не пов`язаний з банкрутством жодного з учасників.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивач у справі не є суб`єктом господарювання, а спір за своєю правовою природою є цивільно-правовим, з огляду на зміст статей 4, 20 ГПК України, подана позовна заява в зазначеному суб`єктному складі не підлягає розгляду у господарських судах України.

За змістом статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

За таких обставин, з огляду на суб`єктний склад учасників справи, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності, суд дійшов висновку, що цей спір є таким, що підлягає вирішенню судом цивільної юрисдикції, а тому згідно з пунктом 1 частини першої статті 175 ГПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

На виконання вимог частини шостої статті 175 ГПК України суд роз`яснює заявнику, що такий спір за характером правовідносин та суб`єктним складом підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись 2, 4, 20, 175, 232-235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі № 922/570/25 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця Алексахіна Олександра Володимировича про стягнення.

2. Позовну заяву та додані до неї документи повернути заявникові.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що даний спір має розглядатися судом загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства за встановленою територіальною підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, тобто 25.02.2025, та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-257 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 25.02.2025.

Суддя В.В. Усата