ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 Справа № 917/2183/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Михатило А. В. розглянувши справу № 917/2183/24

за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват банк", вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094

до відповідача Фізичної особи - підприємця Кошмана В`ячеслава Вікторовича, АДРЕСА_1

про стягнення 372 099,06 грн заборгованості,

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

09.12.2024 року до Господарського суду Полтавської області через систему "Елктронний суд" надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват банк" до відповідача Фізичної особи - підприємця Кошмана В`ячеслава Вікторовича про стягнення заборгованості за кредитним договором №-КД-1 від 14.12.2021 року у розмірі 372 099,06, з яких: 341 362,56 грн - заборгованість за тілом кредиту, 30 736,50 грн - заборгованість за процентами (вх. № 2282/24).

Ухвалою від 12.12.2024 року суд залишив позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват банк" без руху та надав позивачу строк 3 дні з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви.

16.12.2024 року до суду від позивача через систему Електронний суд надійшла заява про виконання ухвали суду від 12.12.2024 року про залишення позовної заяви без руху (вх. № 17046).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.12.2024 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 917/2183/24, ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, запропонував відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов; встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

Копія ухвали від 17.12.2024 року, яка направлялася на адресу місцезнаходження відповідача, що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 148 - 150) (вул. Республіканська, 94, кв. 4, м. Кременчук, Полтавська область, 39600) повернулася до суду без вручення з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою" (дата відмітки АТ "Укрпошта" - 24.12.2024 року).

Згідно із п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення (зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №205/1129/19).

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 17.12.2024 року є 24.12.2024 року. Отже, суд належним чином повідомляв відповідача про розгляд справи.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно з ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно із ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

14.12.2021 року між Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач, банк) та фізичною особою - підприємцем Кошманом В`ячеславом Вікторовичем (далі - відповідач, позичальник) укладено кредитний договір №-КД-1 (далі - договір, а. с. 9 - 18).

Вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія (п. А.1 договору).

Ліміт цього Договору: 500000 на поповнення обігових коштів (п. А.2 договору).

Термін повернення кредиту 01.12.2024 року.

Рахунки для обслуговування кредиту: рахунок НОМЕР_1 , отримувач: АТ КБ №ПРИВАТБАНК", МФО 305299, код ЄДРПОУ (IBAN НОМЕР_2 ) (п. А. 4 договору).

Зобов`язання позичальника забезпечуються договором поруки №-ДП-1/1 від 14.12.2021 року (п. А5 договору).

За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 14,19 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. А.6. договору)

У випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, банк за користування кредитом встановлює позичальнику проценти у розмірі 17,19 % річних. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору та дати початку нарахування підвищених процентів, без внесення змін до цього договору. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі зазначеному в п. А.6 цього договору. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі, зазначеному в п. А.6 цього договору та дати початку її нарахування (п. А.6.1 договору).

Сторони дійшли згоди, що по закінченню кожних 12 місяців з дня укладання цього договору розмір процентної ставки за користування кредитом, що зазначений в п. п. А.6, А.6.1, А.7 цього договору, може бути переглянуто за ініціативою однієї із сторін, про що сторони укладають додаткову угоду до цього договору. У випадку відмови позичальника від розміру процентної ставки, переглянутої за ініціативи банку, сторони узгодили, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі облікової ставки НБУ на дату перегляду, помноженої на 3, про що банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням дати початку їх нарахування без внесення змін до цього договору (п. А.6.2 договору).

У випадку порушення позичальником грошового зобов`язання по сплаті кредиту позичальник сплачує банку проценти за користуванням кредитом у розмірі 28,38 % річних від суми простроченої заборгованості за кредитом (п. А.7 договору).

Проценти, встановлені п. п. А.6., А.6.1. договору, нараховуються та сплачуються щомісячно, датою сплати процентів є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього договору, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими крім випадків розірвання цього договору згідно з п. 2.3.2. цього договору). Платежі по кредиту сплачуються відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору (п. А.8 договору).

Відповідно до п.2.3.2 кредитного договору при настанні будь-якої з подій, зокрема, порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами договору, банк на свій розсуд має право а) змінити умови цього договору - зажадати від позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену у повідомленні дату. У цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором.

Банк, незалежно від настання термінів виконання зобов`язань позичальником за цим договором, має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів та винагород, при настанні умов, передбачених п.2.3.2 цього договору або порушення позичальником вимог п.1.1 цього договору в частині вимог щодо цільового використання кредитних коштів (п.2.3.8 кредитного договору).

Пунктом 6.1 Кредитного договору було визначено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами.

Укладання договору підтверджується протоколу перевірки кваліфікованих електронних підписів.

14.12.2021 року також між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №-КД-1 від 14.12.2021 року (далі - додаткова угода №1, а. с. 17, 18), відповідно до якої сторони узгодили, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.3. договору, за умови належного виконання позичальником положень порядку, програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва (далі - програма) та умов цієї додаткової угоди, позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки. Кредитні кошти позичальник витрачає з метою:

- запобігання виникненню та поширенню, локалізації та ліквідації спалахів епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а також для запобігання та подолання їх наслідків, у тому числі від встановленого Кабінетом Міністрів України карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а саме на:

- фінансування оборотного капіталу.

Умови та порядок надання фінансової державної підтримки позичальнику, визначені порядком та цією додатковою угодою;

б) позичальник обізнаний про умови фінансової державної підтримки згідно порядку, які йому повністю зрозумілі й зобов`язується дотримуватися умов порядку та нести відповідальність передбачені умовами порядку та договором.

Згідно із п. 2.1. додаткової угоди за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією додаткової угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку. Базова процентна ставка за кредитом змінювана, та становить на дату укладання цієї додаткової угоди розмір 14.19 % річних. Розмір базової процентної ставки визначений за формулою:

Індекс UIRD (3 місяці) + 7%;

але не більше Індекс UIRD (12 міс)+6 % (обмеження встановлюються на дату укладення цієї додаткової угоди. Подальший перегляд базової процентної ставки здійснюється відповідно до умов п. 2.1 цієї додаткової угоди за визначеною вище формулою без обмежень.

де Індекс UIRD - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України.

Дані про величину індексу UIRD є загальнодоступними в мережі інтернет на офіційному сайті Національного Банку України.

Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розміру базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал. Про зміну розміру базової процентної ставки банк за 15 календарних днів повідомляє позичальника / поручителя / заставодавця та інших зобов`язаних за договором осіб , на свій вибір шляхом: відправлення СМС - повідомлень на мобільний телефон клієнта; відправлення повідомлення за допомогою мобільного додатка "Viber"; ОТР - паролю; поштового листа; телеграми; повідомлення електронною поштою; повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування; друку інформації на чеках в POS- терміналах; IVR - обдзвону, комунікації у Приват24, в т.ч. його мобільній версії; комунікації в чаті з персональним менеджером "Чат Sender", а також за допомогою інших мобільних додатків банка та інших засобів комунікації.

Відповідно до п. 2.2. додаткової угоди у випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і /або процентів в розмірі, зазначеному в п. 2.3, 2.7 цієї додаткової угоди, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі:

в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення;

в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п.2.1 цієї додаткової угоди + 5% річних;

в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Пунктом 2.7 додаткової угоди погашення кредиту (тіла) позичальник здійснює рівними частинами в строки і розмірах, о зазначені в додатку №1 (Графік погашення кредиту), що є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди.

Згідно із п. 2.10. додаткової угоди у випадку порушення позичальником строку повернення кредиту, зазначеного в п. А.3. договору позичальник зобов`язується сплатити банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. цієї додаткової угоди + 5% річних.

Також 14.12.2021 року між банком та фізичною особою Кошманом В`ячеславом Вікторовичем був укладений договір поруки №-ДП-1/1 (а. с. 21- 23).

На виконання умов договору 14.12.2021 року позивач перерахував на поточний рахунок позичальника ( НОМЕР_3 ) кредитні кошти у загальному розмірі 500 000,00 грн (а. с. 29).

Відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором, не здійснював щомісячні платежі, які передбачені Графіком платежів.

12.07.2024 року позивачем було направлено фізичній особі - підприємцю Кошману В. В. повідомлення - вимогу (вих. № 11214PORMS051 від 24.06.2024 року, а. с. 25, 26), в якій зазначено, що у випадку непогашення простроченої заборгованості у термін до 24.07.2024 року - строк (01.12.2024 року), що узгоджений п. А.3. кредитного договору буде вважатися таким, що настав 24.07.2024 року. На підтвердження направлення повідомлення - вимоги позивачем надано до суду копії списку згрупованих направлень, фіскального чеку від 12.07.2024 року та опису вкладення у цінний лист від 12.07.2024 року ( а. с. 27, 28).

На час прийняття рішення у справі заборгованість відповідачем не сплачено.

Указані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 372 099,06 грн, з яких: 341 362,56 грн - заборгованість за тілом кредиту та 30 736,50 грн - заборгованість за процентами.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

За своєю правовою природою договір №-КД-1 від 14.12.2021 року є кредитним договором, згідно з яким, за приписами ст.1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 2 ст. 639 Цивільного кодексу України закріплено: якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» закріплено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Частинами 1-3 ст. 4 цього ж Закону визначено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Положеннями ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством (ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Кредитний договір №-КД-1 від 14.12.2021 року та додаткова угода №1 підписані кваліфікованими електронними підписомами директора відділення Акціонерного товариства "Приватбанк" Коноплею Олександром Вікторовичем та ФО-П Кошманом В`ячеславом Вікторовичем, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 17.10.2024 року (а. с. 16, 20).

З урахуванням вказаних норм права та обставин справи, суд дійшов висновку, що Кредитний договір №-КД-1 від 14.12.2021 року та додаткова угода №1 від 14.12.2021 року є підписаними належним чином та підлягає виконанню сторонами відповідно до його умов.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч.2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пунктом 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Керуючись ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України також встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, відповідно також до статті 599 Цивільного кодексу України та статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Статтями 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав та надав відповідачу ліміт відновлювальної кредитної лінії у розмірі 500 000,00 грн, що підтверджується банківською випискою (а. с. 29).

З наданого до суду кредитного договору вбачається, що сторонами погоджений термін повернення кредиту до 01.12.2024 року. При цьому, у зв`язку із непогашенням простроченої заборгованості у термін до 24.07.2024 року (відповідно до повідомлення - вимоги) строк (01.12.2024 року), що узгоджений п. А.3. кредитного договору вважається таким, що настав 24.07.2024 року.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження належного виконання відповідачем зобов`язань з повернення кредиту та сплати відсотків, тому суд дійшов висновку, що відповідач належним чином не виконав свої грошові зобов`язання за кредитним договором, грошові кошти згідно умов кредитного договору в обумовлених розмірах та в установлені строки, позивачу не перерахував.

Доказів на спростування вищенаведених обставин, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Станом на дату подачі позовної заяви заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить 372 099,06 грн, з яких: 341 362,56 грн - заборгованість за тілом кредиту та 30 736,50 грн - заборгованість за процентами за період з 15.12.2021 року по 02.12.2024 року.

Судом перевірено розмір базової процентної ставки, за якою нараховується заборгованість відповідачу та встановлено, що остання є такою, що відповідає умовам додаткової угоди, яка погоджена учасниками справи.

Перевіривши правомірність та правильність здійснення позивачем детального розрахунку заборгованості за процентами у розмірі 30 736,50 грн за період з 15.12.2021 року по 02.12.2024 року, суд встановив, що відповідне нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства, погодженим умовам договору, встановленим обставинам справи, розрахунок є арифметично вірним, у зв`язку з чим, позовна вимога про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 30 736,50 грн є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги вищенаведене, з огляду на умови кредитного договору та додаткової угоди №1, суд дійшов висновку, що термін повернення відповідачем грошових коштів, що були отримані відповідачем за спірним правочином, настав 24.07.2024 року, проте відповідачем заборгованість по кредиту сплачено не було, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість по кредиту у розмірі 341 362,56 грн та заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 30 736,50 грн.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, належними чином доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 341 362,56 грн та заборгованості за процентами у розмірі 30 736,50 грн.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 126, 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Кошмана В`ячеслава Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват банк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний ) 341 362,56 заборгованості за тілом кредиту, 30 736,50 грн заборгованості за процентами та 4 465,19 грн витрат по сплаті судового збору .

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 27.02.2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Суддя О. М. Тимощенко