УХВАЛА

27 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 910/6013/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Краснова Є. В., Рогач Л. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.10.2024

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія"

про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, а саме базами даних, які знаходяться на сервері позивача NetNavigator S з інвентарним номером 23700012 та мережевим ім`ям "SKV-HV03", які були створені саме позивачем при використанні програмних продуктів відповідно до умов договору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №07/082-11/19-1С від 30.09.2019.

21.08.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про призначення у справі судової комп`ютерно-технічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.10.2024 призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та зупинено провадження у справі.

Ухвала суду мотивована необхідністю з`ясування питань, що мають значення для справи, зокрема, чи є бази даних, які створені АТ "Київоблгаз" в результаті користування програмними продуктами на підставі договору № 07/082-11/19-1С від 30.09.2019, невід`ємною частиною таких програмних продуктів; чи бази даних, які створені АТ "Київоблгаз", можуть існувати окремо від програмних продуктів та використовуватись лише за допомогою програмних продуктів; чи знаходяться на сервері позивача NetNavigator S програмні продукти відповідача та чи встановлений на сервері шифрувальний ключ "BitLocker". Суд дійшов висновку, що для роз`яснення питань, які виникли при вирішенні даного спору, необхідні спеціальні знання й без проведення судової експертизи неможливо вирішити даний спір по суті.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" з ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2024 не погодилося та звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила в зазначену ухвалу скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду..

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 ухвалу залишено без змін.

17.02.2025 (через систему ?Електронний суд?) Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 (повний текст складено 29.01.2025) та ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.10.2024, у якій просить судові рішення скасувати; справу повернути на розгляду до суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно з пункту 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом частини 2 статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 9 частини 3 статті 2 ГПК України одним із принципів господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу після їх перегляду в апеляційному порядку.

Предметом касаційного оскарження є постанова про залишення без змін ухвали суду першої інстанції, якою призначено судову експертизу та зупинено провадження у справі.

Згідно з пунктами 11, 12 частини 1 статті 255 ГПК України ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи та про зупинення провадження у справі можуть бути оскаржені саме в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Водночас ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи та про зупинення провадження у справі не містяться в переліку ухвал, на які згідно з пунктом 2 частини 1 статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку. Також до такого переліку судових рішень не віднесено і оскаржену постанову суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Разом з цим Верховний Суд зауважує, що практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Колегія суддів звертає увагу на те, що вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які після їх перегляду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду", що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, положеннями Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія", оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №910/6013/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.10.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Є. В. Краснов

Л. І. Рогач