ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025м. ДніпроСправа № 904/5736/24

за позовом Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІ-ЕКВА", м. Дніпро

про зобов`язання повернути обладнання

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІ-ЕКВА" (надалі - відповідач) про зобов`язання повернути обладнання, а саме: насоси Grindex в кількості 2 шт., переданих за Актом приймання-передачі обладнання №30/07 від 30.07.2020 та гідроперфоратора СОР-1838 (зав. №AVO09D879E), переданого за Актом приймання-передачі обладнання №17/11 від 18.11.2020.

Заявлені вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань щодо повернення обладнання після проведення робіт з його дефектування.

Ухвалою суду від 06.01.2025 року відкрито провадження у справі № 904/5736/24, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 06.01.2025 року, яка направлялися на офіційну адресу Відповідача, повернулась до суду з поштовою відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Зважаючи на те, що в силу приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

В порушенням вимог ухвали суду від 06.01.2025 року, відповідач відзив на позовну заву не надав, в зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення ухвалено без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи, між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", як Замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю Полі-Еква, як Виконавцем було досягнуто домовленість щодо виконання робіт з дефектування: водяних насосів фірми Grindex в кількості 4-х шт. та гідроперфоратора СОР-1838 (зав. №AVO09D879E) на безоплатній основі, на ремонтній базі Відповідача. (а.с. 9-17).

27.07.2020 року на виконання досягнутих домовленостей Позивач направив Відповідачу замовлення №01-05/2939 від 27.07.2020 щодо проведення безоплатно дефектування насосів Grindex в кількості 2 шт. (без проведення ремонту), що підтверджується замовленням №01-05/2939 (а.с.11).

29.07.2020 року Відповідач направив Позивачу лист №1802/07 відповідно до якого ТОВ Полі-Еква просило пропустити автомобіль для завантаження та доставки на ремонтну базу Відповідача насосів Grindex в кількості 2 шт. (а.с.12).

Факт передачі обладнання підтверджується актом приймання-передачі обладнання №30/07 від 30.07.2020 року ( а.с.13).

Крім того, 18.11.2020 року Позивач направив Відповідачу замовлення №01- 05/4592 щодо проведення безоплатно дефектування гідроперфоратора СОР-1838 (зав. №AVO09D879E) (без проведення ремонту) (а.с.16).

Факт передачі обладнання підтверджується актом приймання-передачі обладнання №17/11 від 18.11.2020 (а.с.17).

Позивач вказує, що після проведення дефектування Позивач не повернув Відповідачу обладнання, а саме: - насоси Grindex в кількості 2 шт. та гідроперфоратор СОР-1838 (зав. №AVO09D879E

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач неодноразово звертався до Відповідача з вимогами про повернення обладнання, що підтверджується листами №09-02/2864 від 15.09.2021, №01-05/4481 від 23.11.2021, №09-02/3773 від 30.11.2021 та вимогою №18/827 від 01.02.2024. (а.с.18-23).

На час розгляду справи доказів повернення обладнання суду не надано.

В силу приписів ст. 181 ГК України, господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 205 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Письмова переписка сторін підтверджує факт досягнення між ними домовленості щодо предмету правочину, а факт передачі обладнання свідчить про виникнення між сторонами відносин з надання послуг, які регулюються Главою 63 ЦК України.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За змістом ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вище встановлено судом, зміст домовленостей сторін, свідчить про те, що останні погодили надання послуги з дефектування обладнання Позивача на безоплатній основі.

Відповідно до ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Під час досягнення домовленості щодо умов надання послуг дефектування обладнання, сторонами не було погоджено строки надання відповідних послуг, а отже, враховуючи положення ч. 2 ст. 530 ЦК України, обов`язок Відповідача щодо надання відповідної послуги, включаючи повернення обладнання, мав бути виконаний у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

Матеріалами справи підтверджено, що Позивач неодноразово письмово звертався до відповідача з вимогою про повернення обладнання, які залишені останнім без виконання.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, враховуючи приписи ст.ст. 525, 526 ЦК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог Позивача щодо зобов`язання Відповідача повернути спірне обладнання.

Разом з тим, стосовно доводи Позивача, що спірне майно підлягає поверненню із застосуванням положень ст. 1212 ЦК України, суд зазначає наступне.

Згідно статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 ЦК України вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) - це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.03.2019 №607/5422/16-ц, від 19.05.2021 №922/1830/20.

Таким чином, оскільки за встановленими обставинами спірне майно було передано Відповідачу на виконання укладеного сторонами договору про надання послуг, тобто, за наявністю відповідної правової підстави, і така правова підстава у встановленому порядку не припинила своє існування, положення ст. 1212 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Окрема суд зазначає, що з точки зору процесуального закону, предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яке опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Водночас правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

У процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в процесі вирішення спору проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

Таким чином, застосування судом при вирішенні спору іншої правової норми, ніж та на яку посилався Позивач при звернення з позовом до суду, не змінює підстав позову, та не призводить до порушення принципу диспозитивності господарського судочинства.

В силу положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77-79, 86, 123, 126, 129, 233, 236-241, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Полі-Еква (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Квітки Основ`яненка, будинок 5 ) повернути Державному підприємству Східний гірничозбагачувальний комбінат (52200, Дніпропетровська область, Кам`янський район, місто Жовті Води, вулиця Горького, 2, ) обладнання, а саме:

- насоси Grindex в кількості 2 шт., переданих за Актом приймання-передачі обладнання №30/07 від 30.07.2020;

- гідроперфоратор СОР-1838 (зав. №AVO09D879E), переданий за Актом приймання-передачі обладнання №17/11 від 18.11.2020.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Полі-Еква (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Квітки Основ`яненка, будинок 5 ) на користь Державного підприємства Східний гірничозбагачувальний комбінат (52200, Дніпропетровська область, Кам`янський район, місто Жовті Води, вулиця Горького, 2, ) 2 422,40 грн. витрат зі сплати судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ліпинський