РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.03.2025Справа № 910/16049/24

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ „ВУСО"» (03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок, 31) до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ „ПЗУ УКРАЇНА"» (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок, 40) про стягнення 26983,14 грн,

Без виклику сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.12.2024 в системі «Електронний суд» представником Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ „ВУСО"» сформовано позовну заяву до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ „ПЗУ УКРАЇНА"» про стягнення 28136,25 грн та 27.12.2024 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Крім того, примірник даної ухвали надіслано на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України, витребувано інформацію щодо полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № ЕР211968811.

03.01.2025 через відділ діловодства суду від МТСБУ надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ.

13.01.2025 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що Сторони не узгодили спільно розмір страхового відшкодування, відповідно, Відповідачем було попередньо визначено розмір страхового відшкодування на підставі ремонтної калькуляції №35173 від 25.12.2023.

Згідно Страхового акту №35173 від 25.12.2023, Страховик сплатив на користь ПрАТ «СК ВУСО» страхове відшкодування у розмірі 28 423,35 грн. (31 023,35 грн. - 2600,00 грн.),де: 31 023,35 грн. - вартість відновлювального ремонту Fiat 500 д.н.з. НОМЕР_1 згідно ремонтної калькуляції №35173 від 19.09.2024 застосунку визначення вартості відновлювального ремонту «АУДАТЕКС Україна» з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу; 2600,00 грн. - франшиза згідно Полісу. З огляду на що Відповідачем на користь Позивача було здійснено страхове відшкодування у розмірі 28 423,35 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 08.01.2024 р. N 00108952 та не заперечуються Позивачем.

Згідно Висновків Звіту № 047А_SOS_-53 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу з ПДВ на запасні частини та матеріали у розмірі, виконаного оцінювачем Дубовик Е.В., було визначено вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля FIAT 500 реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2014 року випуску в результаті його пошкодження при ДТП, складає 32 463,56 грн.(з ПДВ на запасні частини та матеріали).

Таким чином згідно Страхового акту №35173/2 від 13.01.2025, Страховиком було прийнято мотивоване рішення переглянути раніше прийняте рішення та доплатити суму страхового відшкодування у розмірі 1440, 56 грн.

15.01.2025 в системі «Електронний суд» представником позивача сформовано відповідь на відзив, відповідно до якого представник зазначив, що Відповідачем з метою визначення розміру страхового відшкодування було замовлено у оцінювача Дубовик Е.В. звіт №047А_SOS_-53 від 07.01.2025р. про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Fiat 500 д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до якого :

- Ринкова вартість досліджуваного КТЗ складає - 320 230,70грн.

- Коефіцієнт фізичного зносу КТЗ - 0,5708:

- Вартісь ремонту з ПДВ на запасні частини та матеріали - 32 463,56грн.

Представник зауважив, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Позивач зазначає, що Відповідачем на запит Позивача було надано дослідження про визначення коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого ТЗ в розмірі 0,57% з яким Позивач погоджується та відповідно до якого було проведено розрахунок суми страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ в розмірі 0,57% відповідно до п.8.2 Методики (розрахунок в позовній заяві). Разом з тим позивач не погоджується з розрахунком страхового відшкодування, оскільки відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу Fiat 500 д.н.з. НОМЕР_1 здійснювався на станції технічного обслуговування, підтвердження чого є Наряд-Замовлення (має юридичну силу акта виконаних робіт) №УККЗ020004/УКСН012871 від 27.03.2024р., виконаний ФОП Гветадзе Т.Г. (з урахуванням заміни складових частин які вже були у використанні п.36, п.37, п.39 наряд-замовлення погоджені із Страхувальником), застосування коефіцієнту фізичного зносу до заміни БУ складових частин є безпідставним.

Факт проведення виплати страхового відшкодування підтверджується страховим актом № 2328668-1 від 20.11.2023року, та платіжною інструкцією №55714 від 20.11.2023р.

16.01.2025 в системі «Електронний суд» представником позивача сформовано заяву про зменшення розміру позовних вимог відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 26 983,14 грн.

Остання обґрунтована тим, що 08.01.2024 року Відповідачем було сплачено частину страхового відшкодування в сумі 28 423,35 грн., що підтверджується довідкою № 590/2024/вих від 08.02.2024 року про надходження коштів на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО». Недоплата на дату подачі позовної заяви становить 28 136,25грн. (56 559,60 Сврз - 28 423,35 виплата від Відповідача).

Згідно довідки №321/2025/вих від 16.01.2025року Відповідач частково сплатив заборгованість в сумі 1 440,21грн.

Отже, за даним страховим випадком сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню на користь ПрАТ «СК «ВУСО» з Відповідача становить 26 983,14грн. (28 136,25 розмір позовних вимог згідно позовної заяви №6444/2024/вих від 26.12.2024р., - 1 440,21 сума сплачена відповідачем згідно довідки №321/2025/вих від 16.01.2025р.) по звіту про визначення вартості матеріального збитку виконаного оцінювачем Дубовик Е.В. звіт №047А_SOS_-53 від 07.01.2025р.

Пунктом 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

З огляду на те, що представником позивача подав заяву про зменшення позовних вимог в межах строку передбаченого ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе задовольнити заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог та розглядати справу в межах заявлених позовних вимог про стягнення 26 983,14 грн.

20.01.2025 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких представник зазначив, що Відповідач виплатив страхове відшкодування у розмірі 29 863, 56 грн. на користь Позивача двома платежами згідно платіжної інструкції від 08.01.2024 р. N 00108952 на суму 28 423,35 грн.та згідно платіжної інструкції від 15.01.2025 N 00134266 на суму 1440, 21 грн.

Оскільки Позивачем не долучено належні та достовірні докази виконання робіт, на заявлену суму позовних вимог на умовах Договору добровільного страхування наземного транспорту № К0003020 від 27.08.2023 року заявлені позовні вимоги на думку відповідача є безпідставними.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

27.08.2023 між Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ „ВУСО"» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник), укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) №К0003020 предметом якого є майнові інтереси Страхувальника «Вигодонабувача», що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом (надалі ТЗ) Fiat 500 д.н.з. НОМЕР_1 .

07.11.2023 року о 08:35 в м. Києві, по вулиці Жулянська, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Mercedes, д.н. НОМЕР_3 , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai, д.н. НОМЕР_4 , який після зіткнення змістився вперед та зіткнувся з автомобілем Fiat, д.н. НОМЕР_2 .

Вказана ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2023 у справі №761/43412/23.

З метою досудового врегулювання 28.11.2023р., ПрАТ «СК «ВУСО» направило на адресу Відповідача заяву на виплату страхового відшкодування у сумі 56 559,60 грн за вих.№4332.

08.01.2024 року Відповідачем було сплачено частину страхового відшкодування в сумі 28 423,35 грн., що підтверджується довідкою № 590/2024/вих від 08.02.2024 року про надходження коштів на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО».

Згідно довідки №321/2025/вих від 16.01.2025року Відповідач частково сплатив заборгованість в сумі 1 440,21 грн.

Згідно з рахунку №УККЗ020004 / , виставленого ФОП Гветадзе Т.Г. від 13.11.2023 р., вартість відновлювального ремонту, автомобіля Fiat 500 д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при спірному ДТП, склала 56 559,60 грн.

У підтвердження відновлення автомобіля Fiat 500 д.н.з. НОМЕР_1 представником позивача долучено наряд замовлення (має юридичну силу акта виконаних робіт) №УККЗ020004 / УКСН012871 від 26.03.2024.

На підставі страхового акту №2328668-1 від 27.08.2023 та розрахунку №35173 позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої страхувальнику шкоди у розмірі 56 559,60 грн., перерахованих на рахунок ФОП Гветадзе Т.Г. виконавця робіт, що підтверджується платіжною інструкцією №55714 від 20.11.2023.

У підтвердження відновлення автомобіля Fiat 500 д.н.з. НОМЕР_1 представником позивача долучено наряд замовлення (має юридичну силу акта виконаних робіт) №УККЗ020004 / УКСН012871 від 26.03.2024.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором добровільного страхування наземного транспорту від 23.01.2024 позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на дату ДТП була застрахована у відповідача за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/211968811, відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , власнику транспортного засобу Fiat 500, державний номерний знак НОМЕР_1 , покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом ЕР/211968811).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до п. п. д) п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 (далі - Методика) Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Норма ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

При цьому, звіт про оцінку є лише попереднім оціночним документом, який показує можливу вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ, тоді як реальна (фактична) вартість відновлювального ремонту автомобіля визначається, виходячи з реальної вартості ремонту, необхідного для відновлення транспортного засобу, що вказується, зокрема, в рахунку №УККЗ020004 / та наряду замовлення (має юридичну силу акта виконаних робіт) №УККЗ020004 / УКСН012871 від 26.03.2024.

Окрім того Позивач погодився з визначенням коефіцієнту фізичного зносу 0,57, про що зазначив у відповіді на відзив на позовну заяву.

За таких обставин суд відхиляє в якості належних та допустимих доказів, які підтверджують вартість відновлювального ремонту автомобіля Fiat 500 д.н.з. НОМЕР_1 звіт №047А_SOS_-53 від 07.01.2025р. про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, зважаючи на те, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують фактичну (реальну) вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу.

Таким чином, належними та допустимими доказами, які підтверджують вартість відновлювального ремонту автомобіля Fiat 500 д.н.з. НОМЕР_1 , є рахунок №УККЗ020004 / та наряд замовлення (має юридичну силу акта виконаних робіт) №УККЗ020004 / УКСН012871 від 26.03.2024, складений ФОП Гветадзе Т.Г., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Fiat 500 д.н.з. НОМЕР_1 , становить 56559,60 грн.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Вказана Методика, згідно з п.п. 1.2, 1.4, встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів; застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.

Відповідно до пункту 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до вимог п. 8.2 цієї Методики, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е з), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Е з - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач у справі) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

Згідно п. 7.39 даної Методики, винятками стосовно використання зазначених вимог є: б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)).

Сторони погоджуються, що коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля визначено: 0,57.

Як слідує з рахунку №УККЗ020004 / та наряд замовлення (має юридичну силу акта виконаних робіт) №УККЗ020004 / УКСН012871 від 26.03.2024, складеного СТО, на якій проводився відновлюваний ремонт пошкодженого автомобіля, були використані деталі: ліхтар задній лівий 8 824,90 грн, крижка багажника 15435,35 грн, бампер задній - 10295,85 грн., вище перелічені запчастини мають певну зношеність (були у використанні), що підтверджується відмітками у рахунку та наряді замовлення (позначка (б/у).

Положеннями Методики не передбачено застосування коефіцієнту фізичного зносу до деталей, які були використані для ремонту автомобіля, які вже були у користуванні та ремонті.

Відповідачем не надано доказів того, що до деталей, які використовувались для ремонту пошкодженого автомобіля не застосовано коефіцієнту фізичного зносу та вартість використаних у ремонті деталей є такою ж, або більшою, ніж вартість нових деталей.

Відтак, суд дійшов висновку щодо незастосування до ремонтних деталей, які були у використанні, коефіцієнту фізичного зносу, оскільки нормами чинного законодавства та положеннями Методики не передбачено застосування коефіцієнту фізичного зносу до деталей, які вже були у користуванні (б/у) та ремонті.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 16.05.2017 року у справі № 922/2773/15.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як встановлено судом, розмір франшизи за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/211968811 становить 0,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 160000,00 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у сумі 26983,14 грн. з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ „ПЗУ УКРАЇНА"» (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок, 40, ) на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ „ВУСО"» (03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок, 31, ) суму страхового відшкодування у розмірі 26983 (двадцять шість тисяч дев`ятсот вісімдесят три) грн. 14 коп. судовий збір у розмірі 2322 (дві тисячі триста двадцять дві) грн. 74 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.03.2025

Суддя Владислав ДЕМИДОВ