СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Харків Справа №922/3473/17

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О. , суддя Хачатрян В.С.

за участі представників сторін - Гапоненко Р.І. (поза межами суду) - діє на підставі ухвали ГСХО від 23.10.2017,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Гапоненка Романа Івановича (вх.№ 3148 Х/2)

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 (повний текст складено 17.12.2024, суддя Усатий В.О.)

у справі №922/3473/17

за заявою Іноземного підприємства "Омбілік Інвестмент", м. Харків,

до Іноземного підприємства "Омбілік Інвестмент", м. Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 20.09.2022 визнано Іноземне підприємство "Омбілік Інвестментс" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, призначено ліквідатором арбітражну керуючу Дарієнко О.В.

13.12.2024 до місцевого господарського суду від Гапоненка Р.І. надійшло клопотання про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат колишнього розпорядника майна з кредиторів (вх.№31412), в якому заявник просив суд: 1) замінити джерело відшкодування витрат колишнього розпорядника майна Гапоненка Р.І. у справі №922/3473/17 з "наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника" на "за рахунок коштів кредиторів пропорційно розподілених між ними"; 2) стягнути з кредиторів ІП "Омбілік Інвестментс" на користь Гапоненка Р.І. грошову винагороду та витрати розпорядника майна боржника у справі на загальну суму 109 564,46 грн пропорційно сумам визнаних вимог, а саме з: - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 97 742,45 грн; - Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) 11 822,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 повернуто Гапоненку Роману Івановичу клопотання про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат із кредиторів (вх.№31412 від 13.12.2024).

Постановлено, повторно попередити Гапоненка Романа Івановича про неприпустимість зловживання процесуальними правами та про відповідальність за таке зловживання.

Приймаючи ухвалу, господарський суд мотивував її тим, що вимоги даного клопотання є ідентичними вимогам двом раніше поданим Гапоненком Р.І. клопотанням про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат із вх.№12700 від 27.10.2022 та з вх.№21812 від 02.09.2024.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд визнав дії Гапоненка Романа Івановича , які полягають у поданні втретє до суду клопотання про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат з кредиторів, яке вже вирішено судом, - зловживанням процесуальними правами.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Гапоненко Роман Іванович звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 у справі №922/3473/17; скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 у справі №922/3473/17; справу №922/3473/17 направити до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду даної справи; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга обгрунтованана тим, що судом першої інстанції грубо порушено ст.4 ГПК України, якою гарантується право на розгляд справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом; порушено п. 1 ч. 2 ст. 43 ГПК України, яким передбачено, що суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

На думку апелянта, подане Гапоненком Р.І. клопотання - не є ідентичним двом раніше поданим клопотанням, так як наявні нові обставини; вважає звернення до суду із клопотанням про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат із кредиторів правом особи, а не зловживанням процесуальними правами.

Заявник звертає увагу, що у клопотанні наголошував на нові обставини та звертав увагу суду першої інстанції, що згідно виконавчих проваджень НОМЕР_2 та НОМЕР_3 стягнення заборгованості з ІП "Омбілік Інвестменс" на користь Гапоненко Р.І. не відбулось у зв`язку з відсутністю коштів та майна у банкрута, дані обставини підтверджуються звітом ліквідатора.

Гапоненко Р.І. у своїй апеляційній скарзі вважає, що суд у порушення ч. 5 ст. 13 ГПК України діяв необ`єктивно та упереджено по відношенню до нього, так як проігнорував той факт, що наявні нові обставини, на які посилався апелянт у клопотанні. Перелічені нові суд не взяв до уваги. Порушення норм процесуального права судом призвело до постановлення незаконної ухвали.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Посилаючиь на ч.1 ст. 30 КУзПБ, зазначає, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ст. 43 Конституції України). Гапоненко Роман Іванович , як колишній розпорядник майна (згідно судових рішень у даній справі) ІП "Омбілік Інвестментс", має право на отримання виплати грошової винагороди та витрат колишнього розпорядника майна (розпорядника майна), яка повинна бути здійснена за рахунок кредиторів боржника, пропорційно сумам визнаних вимог кредиторів у розмірі заявленому ним у клопотанні.

Звертає увагу апеляційного суду, що у період з 23.10.2017 по 07.12.2018 Гапоненко Р.І. виконував обов`язки розпорядника майна боржника. Зазначає, що в процедурі розпорядження майном ІП "Омбілік Інвестментс" розпорядником майна на підставі наказу №02-3473 від 14.07.2022 проведено інвентаризацію майна боржника, за результатами проведення якої складено інвентаризаційні описи, акти та протокол, будь-які активи у боржника не виявлені. Перелічене вище по тексту знаходить своє відображення та підтвердження у постанові Господарського суду Харківської області від 20.09.2022 у справі №922/3473/17.

Скаржник вважає, що у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів.

Апелянт зазначає, що 19.10.2022 Гапоненком Р.І. було надіслано ОСОБА_2 та ДСА України - вимоги про оплату сум грошової винагороди та відшкодування витрат колишнього розпорядника майна боржника, що підтверджується описами вкладення в цінний лист із трекінгом поштового відправлення номер 081 та трекінгом поштового відправлення номер 065. Зазначені вище вимоги кредиторами виконані не були.

На підставі вищевикладеного, заявник апеляційної скарги вважає за необхідне стягнути з кредиторів Іноземного підприємства "Омбілік Інвестмент" на користь Гапоненка Романа Івановича грошову винагороду та витрати розпорядника майна боржника у справі №922/3473/17 у загальному розмірі 109 564, 46 грн, пропорційно сумам визнаних вимог кредиторів, саме з: ОСОБА_2 - 97 742, 45 грн; - Державної судової адміністрації України - 11 822,00 грн.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2024 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2025 поновлено Гапоненку Роману Івановичу строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 у справі №922/3473/17. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Гапоненка Романа Івановича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 у справі №922/3473/17. Призначено справу до розгляду на "18" лютого 2025 р. о 12:00 год.

У судовому засіданні 18.02.2025, яке проходило в режимі відеоконференції, заявник вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що неприбуття у судове засідання представників сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, про що сторони були повідомлені ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2025, з огляду на строк апеляційного перегляду, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає таке.

Як встановлено місцевим господарським судом, ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.10.2017 порушено провадження у справі про банкрутство ІП "Омбілік Інвестментс", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гапоненка Р.І., якому встановлено оплату послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна ІП "Омбілік Інвестментс" у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, джерелами сплати грошової винагороди розпоряднику майна є авансування боржником, що вноситься на депозитний рахунок нотаріусу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.03.2018 у попередньому засіданні затверджено реєстр вимог кредиторів ІП "Омбілік Інвестментс" на загальну суму 4669184,93 грн, з якої: конкурсні вимоги - основний борг - гр. ОСОБА_2 - 2808684,93 грн (четверта черга) та 3200,00 грн (перша черга); окремо внесено вимоги як такі, що забезпечені заставою (іпотекою) майна ОСОБА_2 - 1353300,00 грн. Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів відомості про майно боржника, що є предметом застави (іпотеки). Визнано вимоги кредиторів, що не були заявлені у місячний строк з моменту публікації оголошення, які рахуються за даними бухгалтерського обліку боржника такими, що не є конкурсними, а саме, вимоги: ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві на суму 240000,00 грн (шоста черга); УДКСУ у Дзержинському р-ні м. Харкова в розмірі 264000,00 грн (шоста черга); призначено підсумкове засідання суду.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2019 відсторонено Гапоненка Р.І. від виконання ним обов`язків розпорядника майна ІП "Омбілік Інвестментс"; призначено розпорядником майна ІП "Омбілік Інвестментс" арбітражного керуючого Томашука М.С.

02.04.2019 Гапоненко Р.І. звернувся до господарського суду з клопотанням про затвердження звітів та видачу судового наказу, в якому арбітражний керуючий просив суд затвердити звіт розпорядника майна у справі №922/3473/17 за період: з 23.10.2017 по 21.03.2019; звіт про виплату та нарахування грошової винагороди розпорядника майна ІП "Омбілік Інвестментс" за період від 23.10.2017 по 31.12.2018 на загальну суму 126355,80 грн; затвердити звіт про витрачені кошти у процедурі розпорядження майном ІП "Омбілік Інвестментс" за період від 23.10.2017 по 31.12.2018 на загальну суму 23525,85 грн; видати судовий наказ про стягнення з боржника - Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" грошових коштів у розмірі 148881,65 грн в якості оплати винагороди та витрат розпорядника майна.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.07.2019 (суддя Міньковський С.В.) затверджено звіт розпорядника майна Гапоненка Р.І. про нарахування та виплату грошової винагороди у справі №922/3473/17 на загальну суму 51888,06 грн, яка підлягає оплаті за рахунок боржника ІП "Омбілік Інвестментс". У решті вимог відмовлено. У задоволенні звіту арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. про виплату та стягнення витрат на суму 23525,85 грн та видачу судового наказу відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.10.2019 (суддя Міньковський С.В.) провадження у справі про банкрутство Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" закрито; скасовано мораторій, що був введений ухвалою господарського суду Харківської області від 23.10.2017.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 апеляційну скаргу Гапоненка Р.І. задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.07.2019 у справі №922/3473/17 змінено, викладено пункти 2, 3 резолютивної частини рішення у такій редакції: "Затвердити звіт розпорядника майна про нарахування та виплату грошової винагороди у справі № 922/3473/17 у загальній сумі 106682,96 грн, яка підлягає оплаті за рахунок боржника ІП "Омбілік Інвестментс". У решті вимог відмовити". Стягнуто з Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" на користь Гапоненка Р.І. 106682,96 грн, з яких: 98245,41 грн виплата та нарахування грошової винагороди розпорядника майна боржника за період з 23.10.2017 по 07.12.2018; 5286,00 грн відшкодування витрат судового збору; 3151,55 грн відшкодування витрат на відрядження та 960,50 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги. Доручено Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Також постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 апеляційну скаргу Гапоненка Р.І. задоволено, ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.10.2019 у справі №922/3473/17 скасовано, справу передано на розгляд Господарського суду Харківської області, стягнуто з Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" на користь Гапоненка Р.І. 1921,00 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, доручено Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

02.01.2020 Господарським судом Харківської області на виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 видано наказ про стягнення з Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" на користь Гапоненка Р.І. 106682,96 грн, з яких: 98245,41 грн виплата та нарахування грошової винагороди розпорядника майна боржника за період з 23.10.2017 по 07.12.2018; 5286,00 грн відшкодування витрат судового збору, 3151,55 грн відшкодування витрат на відрядження та 960,50 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

02.01.2020 господарським судом Харківської області на виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 видано наказ про стягнення з Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" на користь Гапоненка Р.І. 1921,00 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Вищезазначені накази суду направлені на адресу Гапоненка Р.І .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.03.2021, зокрема, задоволено заяви арбітражного керуючого Томашука М.С. про припинення повноважень як розпорядника майна боржника; відсторонено арбітражного керуючого Томашука М.С. від виконання повноважень розпорядника майна ІП "Омбілік Інвестментс"; призначено розпорядником майна ІП "Омбілік Інвестментс" арбітражну керуючу Дарієнко О.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.09.2021 задоволено заяву розпорядника майна про заміну сторін (вх.№4618 від 26.07.2021); замінено кредиторів у справі про банкрутство ІП "Омбілік Інвестментс" - Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві та Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському (колишньому - Дзержинському) районі м. Харкова на Державну судову адміністрацію України. Зобов`язано розпорядника майна врахувати відповідну заміну кредитора в реєстрі вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Харківської області від 20.09.2022 визнано Іноземне підприємство "Омбілік Інвестментс" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, призначено ліквідатором арбітражну керуючу Дарієнко О.В.

27.10.2022 до суду від Гапоненка Р.І. надійшло клопотання про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат колишнього розпорядника майна (вх.№12700), в якому заявник просив суд:

1) замінити джерело відшкодування витрат колишнього розпорядника майна Гапоненка Р.І. у справі № 922/3473/17 з "наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника" на "за рахунок коштів кредиторів пропорційно розподілених між ними";

2) стягнути з кредиторів ІП "Омбілік Інвестментс" на користь Гапоненка Р.І. грошову винагороду та витрати розпорядника майна боржника у справі на загальну суму 109564,46 грн пропорційно сумам визнаних вимог, а саме з:

- ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 97742,45 грн;

- Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) 11822,01 грн.

В обґрунтування поданого клопотання Гапоненко Р.І. посилався на ст. 98, ч. 1 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ч. 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 43 Конституції України, відсутність у боржника активів, а також на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №22б/5014/2595/2012(12/83б), від 19.04.2018 у справі №265/2б-02/14/13-08, від 01.08.2019 у справі № 912/1783/16 та постанові Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 у справі № 910/20156/14.

На думку заявника, виплата грошової винагороди та відшкодування витрат повинна бути здійснена за рахунок кредиторів боржника пропорційно сумам визнаних грошових вимог.

Крім того, у своєму клопотанні Гапоненко Р.І. зазначив про те, що ним 19.10.2022 на адреси ОСОБА_2 та Державної судової адміністрації України надіслано вимоги про оплату сум грошової винагороди та відшкодування витрат колишнього розпорядника майна боржника, які кредиторами виконані не були.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.02.2023 у задоволенні клопотання Гапоненка Р.І. про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат (вх. № 12700 від 27.10.2022) відмовлено.

Вищезазначена ухвала суду мотивована наступним.

Заявник сам визначив джерело оплати послуг за рахунок боржника у клопотанні від 02.04.2019 про затвердження звітів та видачу судового наказу.

У подальшому, постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 змінено ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.07.2019 у справі №922/3473/17, виклавши п. п. 2, 3 резолютивної частини рішення в такій редакції: "Затвердити звіт розпорядника майна про нарахування та виплату грошової винагороди у справі №922/3473/17 в загальній сумі 106682,96 грн, яка підлягає оплаті за рахунок боржника Іноземного підприємство "Омбілік Інвестментс". В решті вимог відмовити". Стягнуто з Іноземного підприємство "Омбілік Інвестментс" на користь Гапоненка Р.І. 106682,96 грн, з яких: 98245,41 грн виплата та нарахування грошової винагороди розпорядника майна боржника за період з 23.10.2017 по 07.12.2018; 5286,00 грн відшкодування витрат судового збору; 3151,55 грн відшкодування витрат на відрядження та 960,50 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги. Доручено Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Також, постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 апеляційну скаргу Гапоненка Р.І. задоволено, ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.10.2019 у справі №922/3473/17 скасовано, справу передано на розгляд Господарського суду Харківської області, стягнуто з Іноземного підприємство "Омбілік Інвестментс" на користь Гапоненка Р.І. 1921,00 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, доручено Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Таким чином, на користь Гапоненка Р.І. стягнуто 109 564,46 грн саме з боржника.

Постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у справі №922/3473/17 набрали законної сили.

Також в ухвалі суду від 15.02.2023 зазначено про те, що одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності, водночас, клопотання Гапоненка Р.І. про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат (вх.№12700 від 27.10.2022) фактично підміняє собою перегляд постанов Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у справі №922/3473/17 у частинах стягнення грошових коштів на користь Гапоненка Р.І. шляхом зміни боржника в зобов`язаннях.

02.01.2020 Господарським судом Харківської області на виконання постанов Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 видано накази про стягнення з ІП "Омбілік Інвестментс" на користь Гапоненка Р.І. 106682,96 грн, з яких: 98245,41 грн виплата та нарахування грошової винагороди розпорядника майна боржника за період з 23.10.2017 по 07.12.2018; 5286,00 грн відшкодування витрат судового збору, 3151,55 грн відшкодування витрат на відрядження та 960,50 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, а також про стягнення з ІП "Омбілік Інвестментс" на користь Гапоненка Р.І. 1921,00 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Вищезазначені накази суду від 02.01.2020 направлені на адресу Гапоненка Р.І .

З огляду на те, що вимоги Гапоненка Р.І. на загальну суму 109 564,46 грн виникли після порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство ІП "Омбілік Інвестментс", вони є поточними, отже, на них не розповсюджується дія мораторію, з огляду на що, Гапоненко Р.І. не був позбавлений права звернутися з відповідними наказами до виконавчої служби, натомість, відповідних доказів не надав.

Посилаючись на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі №916/16/17, суд зазначив, що з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження, заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено частиною 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд зауважив на тому, що доказів того, що ОСОБА_2 та Державна судова адміністрація України є правонаступниками ІП "Омбілік Інвестментс" заявником надано не було.

Отже, суд дійшов висновку про те, що задоволення клопотання Гапоненка Р.І. про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат фактично призведе до подвійного стягнення з кредиторів тієї ж суми, яка постановами Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 стягнута з боржника, а відповідні накази видані Господарським судом Харківської області від 02.01.2020, направлені Гапоненку Р.І.

Гапоненко Р.І. з ухвалою суду від 15.02.2023 не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.02.2023 у справі №922/3473/17 та ухвалити нове рішення, яким змінити джерело сплати винагороди та відшкодування витрат колишнього розпорядника майна (арбітражного керуючого) Гапоненка Романа Івановича у справі №922/3473/17 з "наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника" на "за рахунок коштів кредиторів пропорційно розподілених між ними". Стягнути з кредиторів - Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" на користь Гапоненка Романа Івановича грошову винагороду та витрати розпорядника майна боржника у справі №922/3473/17 у загальному розмірі 109564,46 грн пропорційно сумам визнаних вимог кредиторів, а саме: з ОСОБА_2 - 97742,45 грн, Державної судової адміністрації України - 11822,01 грн.

Апеляційна скарга Гапоненка Р.І. була обґрунтована тим, що Господарським судом проігноровані правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №22б/5014/2595/2012-(-12/83б), у постанові від 16.01.2019 у справі №05/5026/1809/2012, а також у постанові Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 у справі №910/20156/14, всупереч вимогам ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", адже висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими.

Також скаржник вважав помилковим посилання суду на принцип юридичної визначеності, адже, на думку Гапоненка Р.І. , коли прийняте рішення порушує конституційне право заявника на своєчасну оплату праці, воно не може не підлягати перегляду.

Крім того, заявник вважав, що посилання суду на норми права стосовного відкритого виконавчого провадження у процедурі банкрутства є неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заявник також вважав, що у разі задоволення його клопотання відсутнє подвійне стягнення грошових коштів на користь Гапоненка Р.І. , оскільки клопотання містить вимогу про заміну джерела стягнення, та, відповідно, при його задоволенні відбувся б перехід зобов`язань зі сплати грошових коштів шляхом зняття боргового тягаря з ІП "Омбілік Інвестментс" на кредиторів і, як наслідок, виключення ІП "Омбілік Інвестментс" з суб`єктного складу боржників.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 апеляційну скаргу Гапоненка Романа Івановича залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.02.2023 у справі №922/3473/17 залишено без змін.

У вищезазначеній постанові апеляційний суд зауважив на тому, що господарським судом правомірно застосовано принцип res judicata - принцип остаточності рішень суду, оскільки вищезазначені судові рішення набрали законної сили, тому у даному випадку спірним є питання способу та порядку виконання судових рішень на підставі судових наказів у ліквідаційній процедурі.

Щодо посилання апелянта на те, що господарським судом проігноровано правові висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 09.10.2019 у справі №22б/5014/2595/2012-(-12/83б), у постанові від 16.01.2019 у справі №05/5026/1809/2012, зокрема, про те, що за відсутності майнових активів банкрута, за рахунок яких можна було б відшкодувати оплату послуг та витрати арбітражному керуючому, така оплата повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, апеляційний суд зазначив про те, що Велика Палата Верховного Суду висловлює правові висновки у справах з огляду на встановлення судами певних фактичних обставин справи. Такі висновки не є універсальними та типовими до усіх справ і фактичних обставин, які можуть бути встановлені судами. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків Верховного Суду у кожній конкретній справі.

Наведені апелянтом висновки Верховного Суду не є релевантними до спірних правовідносин, оскільки зроблені за інших, ніж у цій справі, обставин та доказів.

Щодо посилань апелянта на висновки, викладені у постанові Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 у справі №910/20156/14, колегія суддів зазначила, що висновки суду апеляційної інстанції не є обов`язковими для застосування у порядку ч. 4 ст. 236 ГПК України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що господарський суд правильно зазначив, що надане Гапоненком Р.І. клопотання про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат (вх. № 12700 від 27.10.2022) фактично підміняє собою перегляд постанов Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у справі №922/3473/17 у частинах стягнення грошових коштів на користь Гапоненка Р.І. шляхом зміни боржника в зобов`язаннях.

Не погодившись із ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.02.2023 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.06.2023, Гапоненко Р.І. звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.07.2023, у зв`язку з тим, що касаційна скарга не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Гапоненка Романа Івановича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.02.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 у справі № 922/3473/17 відмовлено.

Ухвала Господарського суду Харківської області від 15.02.2023 та постанова Східного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 набрали законної сили.

02.09.2024 до суду від Гапоненка Р.І. надійшло клопотання про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат колишнього розпорядника майна (вх.№21812), в якому заявник просив суд:

1) замінити джерело відшкодування витрат колишнього розпорядника майна Гапоненка Р.І. у справі № 922/3473/17 з "наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника" на "за рахунок коштів кредиторів пропорційно розподілених між ними";

2) стягнути з кредиторів ІП "Омбілік Інвестментс" на користь Гапоненка Р.І. грошову винагороду та витрати розпорядника майна боржника у справі на загальну суму 109564,46 грн пропорційно сумам визнаних вимог, а саме з:

- ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 97742,45 грн;

- Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) 11822,01 грн.

В обґрунтування поданого клопотання Гапоненко Р.І. посилався на ст. 98, ч. 1 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ч. 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 43 Конституції України, відсутність у боржника активів, а також на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №22б/5014/2595/2012(12/83б), від 19.04.2018 у справі №265/2б-02/14/13-08, від 01.08.2019 у справі № 912/1783/16 та постанові Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 у справі № 910/20156/14.

На думку заявника, виплата грошової винагороди та відшкодування витрат повинна бути здійснена за рахунок кредиторів боржника пропорційно сумам визнаних грошових вимог.

Крім того, у своєму клопотанні Гапоненко Р.І. зазначив про те, що ним 19.10.2022 на адреси ОСОБА_2 та Державної судової адміністрації України надіслано вимоги про оплату сум грошової винагороди та відшкодування витрат колишнього розпорядника майна боржника, які кредиторами виконані не були.

При дослідженні вищезазначеного клопотання Гапоненка Р.І. про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат з вх. №21812 від 02.09.2024, судом було встановлено, що дане клопотання за вимогами та змістом є ідентичним клопотанню Гапоненка Р.І. про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат із вх.№ 12700 від 27.10.2022, з огляду на що суд визнав дії Гапоненка Романа Івановича , які полягають у поданні вдруге до суду клопотання про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат (за відсутності інших підстав або нових обставин), яке вже вирішено судом, - зловживанням процесуальними правами.

Ухвалою суду від 04.09.2024 повернуто Гапоненку Роману Івановичу клопотання про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат (вх.№21812 від 02.09.2024). Попереджено Гапоненка Романа Івановича про неприпустимість зловживання процесуальними правами та про відповідальність за таке зловживання.

Ухвала суду від 04.09.2024 не оскаржувалась та набрала законної сили.

13.12.2024 Гапоненко Р.І. звернувся до господарського суду зі спірним клопотанням про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат колишнього розпорядника майна боржника з кредиторів (вх.№31412), в якому заявник просив суд:

1. Змінити джерело сплати винагороди колишнього розпорядника майна (арбітражного керуючого) Гапоненка Романа Івановича у справі №922/3473/17 з "наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника" на "за рахунок коштів кредиторів пропорційно розподілених між ними.";

2. Стягнути з кредиторів Іноземного підприємства "Омбілік Інвестмент" на користь Гапоненка Романа Івановича грошову винагороду та витрати розпорядника майна боржника у справі №922/3473/17 у загальному розмірі 109 564,46 грн, пропорційно сумам визнаних вимог кредиторів, саме з:

- ОСОБА_2 - 97 742,45 грн;

- Державної судової адміністрації України 11 822,00 грн.

В обґрунтування поданого клопотання Гапоненко Р.І. посилається на ст. 98, ч. 1 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ч. 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 43 Конституції України, відсутність у боржника активів, а також на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №22б/5014/2595/2012(12/83б), від 19.04.2018 у справі №265/2б-02/14/13-08, від 01.08.2019 у справі № 912/1783/16 та постанові Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 у справі № 910/20156/14.

Посилаючись на те, що стягнення заборгованості з ІП "Омбілік Інвестменс" на користь Гапоненко Р.І. у межах виконавчих проваджень НОМЕР_2 та НОМЕР_3 не відбулося, а ліквідатором у справі подано звіт про вчинені дії, на думку заявника, виплата грошової винагороди та відшкодування витрат повинна бути здійснена за рахунок кредиторів боржника пропорційно сумам визнаних грошових вимог.

Крім того, у своєму клопотанні Гапоненко Р.І. зазначає про те, що ним 19.10.2022 на адреси ОСОБА_2 та Державної судової адміністрації України надіслано вимоги про оплату сум грошової винагороди та відшкодування витрат колишнього розпорядника майна боржника, які кредиторами виконані не були.

Господарський суд, постановляючи оскаржувану ухвалу від 17.12.2024, виходив з такого.

Вимоги клопотання Гапоненка Р.І. про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат з вх. №31412 від 13.12.2024, є ідентичними вимогам двом раніше поданим Гапоненком Р.І. клопотанням про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат із вх. №12700 від 27.10.2022 та з вх.№ 21812 від 02.09.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 1 частини 2 статті 43 ГПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 ГПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 43 ГПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд визнав дії Гапоненка Романа Івановича , які полягають у поданні втретє до суду клопотання про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат з кредиторів, яке вже вирішено судом, - зловживанням процесуальними правами.

Приймаючи до уваги вищезазначене, враховуючи приписи ч.3 ст.43 ГПК України, Господарський суд Харківської області, визнав за необхідне повернути Гапоненку Роману Івановичу клопотання про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат із кредиторів (вх.№31412 від 13.12.2024) та повторно попередити Гапоненка Р.І. про неприпустимість зловживання процесуальними правами й про відповідальність за таке зловживання.

Тобто, оскаржувана ухвала мотивована тим, що Гапоненко Р.І. вже звертався до суду з аналогічним клопотанням, як наслідок, вже існує рішення суду, що набрало законної сили, ухвалене у справі між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав; визнав повторне звернення Гапоненка Р.І. зловживанням процесуальним правом, та керуючись нормами ч.3 ст. 43 ГПК України, повернув заяву.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Право на звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди,передбачено ст.30 КУзПБ України.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст.169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст.174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;

Відповідно до ч. 3 ст.42 ГПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Ця підстава кореспондується з принципом "res judicata" (юридичної (правової) визначеності), у відповідності з яким, зокрема, якщо справу уже вирішено судом, вдруге заявляти тотожний позов не можна.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на необхідність дотримання на рівні національного судочинства принципу ??res judicata??, наголошуючи, що жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.

Верховний Суд висловлював позицію, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні первісних обставин та зміна обсягу посилань на норми матеріального чи процесуального права (пункт 7.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15).

В оскаржуваній ухвалі від 13.12.2024 місцевим господарським судом встановлено, що вперше із клопотанням про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат колишнього розпорядника майна Гапоненко Р.І. звернувся до Господарського суду Харківської області 27.10.2022.

У клопотанні від 27.10.2022 (вх.№ 12700) заявник просив суд:

1) замінити джерело відшкодування витрат колишнього розпорядника майна Гапоненка Р.І. у справі № 922/3473/17 з "наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника" на "за рахунок коштів кредиторів пропорційно розподілених між ними";

2) стягнути з кредиторів ІП "Омбілік Інвестментс" на користь Гапоненка Р.І. грошову винагороду та витрати розпорядника майна боржника у справі на загальну суму 109564,46 грн пропорційно сумам визнаних вимог, а саме з:

- ОСОБА_2 97742,45 грн;

- Державної судової адміністрації України 11822,01 грн.

Розглянувши клопотанні від 27.10.2022 (вх.№ 12700) Господарським судом Харківської області винесено ухвалу від 15.02.2023, якою суд відмовив у задоволенні клопотання Гапоненка Р.І. про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 апеляційну скаргу Гапоненка Романа Івановича залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.02.2023 у справі №922/3473/17 залишено без змін.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.07.2023, у зв`язку з тим, що касаційна скарга не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Гапоненка Романа Івановича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.02.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 у справі № 922/3473/17 відмовлено.

Ухвала Господарського суду Харківської області від 15.02.2023 та постанова Східного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 набрали законної сили.

02.09.2024 Гапоненко Р.І. звернувся до Господарського суду Харківської області з клопотанням, про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат колишнього розпорядника майна (вх.№ 21812), в якому заявник просив суд:

1) замінити джерело відшкодування витрат колишнього розпорядника майна Гапоненка Р.І. у справі № 922/3473/17 з "наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника" на "за рахунок коштів кредиторів пропорційно розподілених між ними";

2) стягнути з кредиторів ІП "Омбілік Інвестментс" на користь Гапоненка Р.І. грошову винагороду та витрати розпорядника майна боржника у справі на загальну суму 109564,46 грн пропорційно сумам визнаних вимог, а саме з:

- ОСОБА_2 97 742,45 грн;

- Державної судової адміністрації України 11 822,01 грн.

Ухвалою суду від 04.09.2024 повернуто Гапоненку Роману Івановичу клопотання про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат (вх.№21812 від 02.09.2024). Попереджено Гапоненка Романа Івановича про неприпустимість зловживання процесуальними правами та про відповідальність за таке зловживання.

Ухвала суду від 04.09.2024 не оскаржувалася та набрала законної сили.

Гапоненко Р.І. 13.12.2024 втретє звернувся до суду із заявою (вх.№31412) в якій просив:

1. Змінити джерело сплати винагороди колишнього розпорядника майна (арбітражного керуючого) Гапоненка Романа Івановича у справі №922/3473/17 з "наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника" на "за рахунок коштів кредиторів пропорційно розподілених між ними.";

2. Стягнути з кредиторів Іноземного підприємства "Омбілік Інвестмент" на користь Гапоненка Романа Івановича грошову винагороду та витрати розпорядника майна боржника у справі №922/3473/17 у загальному розмірі 109 564,46 грн, пропорційно сумам визнаних вимог кредиторів, саме з:

- ОСОБА_2 - 97 742,45 грн;

- Державної судової адміністрації України 11 822,00 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Гапоненко Р.І. тричі звертався до суду із заявами, що містять з ті самі підстави, вимоги та предмет звернення.

Аналізуючи зміст вищенаведених клопотань, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що за своїм змістом вони є тотожними між собою.

Подібність справ і відносин визначається за такими основними критеріями: суб`єктним, об`єктним і змістовним. Необхідно враховувати суб`єктний склад учасників відносин, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору); об`єкт і предмет правового регулювання, однаковість матеріально-правового регулювання спірних правовідносин, умови застосування правових норм (зокрема, щодо часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин); предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог, установлені судом фактичні обставини.

Верховний Суд у постанові від 05.12.2019 у справі №826/3678/16 вказав, що позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.

Отже, інший виклад правових обґрунтувань вимог поданих у справі заяв від 27.10.2022 (вх.№ 12700), 04.09.2024 (вх.№ 21812) та 13.12.2024 (вх.№ 31412), не змінює правової природи таких вимог, їх предмет та підстави в цілому, що свідчить про тотожність їх змісту за:

1) складом сторін;

2) за предметом: заміна джерела винагороди арбітражного керуючого з боржника кредиторів у справі №922/3473/17;

3) за підставами: неможливість задоволення Гапоненком Р.І. вимоги щодо отримання грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання ним повноважень розпорядника майна Іноземного підприємства "Омбілік Інвестмент" з 23.10.2017 по 07.12.2018 у сумі 109564,46 грн.

Суд апеляційної інстанції також зауважує, що для встановлення тотожності підстав поданих заяв визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, та не є зміною їх підстав викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Зокрема, у клопотанні від 27.10.2022 та від 02.09.2024 скаржник сам вказував, що за результатами інвентаризації майна боржника складено акти, якими встановлено, що у Іноземного підприємства "Омбілік Інвестмент" активи не виявлені.

Відсутність активів у боржника підтверджується і постановою Господарського суду Харківської області від 20.09.2022 у справі №922/3473/17.

Отже, місцевим господарським судом вірно встановлено тотожність змісту клопотань від 27.10.2022 (вх.№ 12700), від 02.09.2024 (вх.№ 21812), від 13.12.2024 (вх.№31412) поданих Гапоненком Р.І .

В апеляційній скарзі скаржник вказує, що повернення його заяви від 13.12.2024 оскаржуваною ухвалою порушує його права на звернення до господарського суду за захистом свого порушеного права гарантоване ст. 4 ГПК України.

Судова колегія зазначає, що повторне звернення до суду з тотожними вимогами суперечить принципу правової визначеності та є неможливим.

Розгляд клопотання від 13.12.2024 по суті призведе до фактичного перегляду постанови Східного апеляційного господарського суду від 07.06.2023, яка набрала законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 43 ГПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Згідно з ч. 3 ст. 43 ГПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи, має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи вищевикладене, Господарський суд Харківської області правомірно визнав дії Гапоненка Р.І. , які полягають у поданні до суду ідентичних між собою заяв про стягнення сум грошової винагороди та відшкодування витрат колишнього розпорядника майна боржника зловживанням процесуальними правами.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, спростовуються викладеними приписами законодавства та встановленими обставинами у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки судом апеляційної інстанції не було встановлено невірне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 у справі №922/3473/17 - без змін.

Судові витрати відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Гапоненка Романа Івановича залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 у справі №922/3473/17 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення.

Порядок та строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 27.02.2025.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя В.С. Хачатрян