ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

27 лютого 2025 року м. ОдесаСправа № 916/1974/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді С.І. Колоколова,

суддів: Г.І. Діброви, Я.Ф. Савицького,

секретар судового засідання: А.Н. Ісмаілова,

за участю представників:

від скаржника: В.С. Макаренко,

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шапіра Александра

на рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2024, повний текст складено 25.09.2024

у справі №916/1974/24

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,П`ЄР

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ,,БУДІВЕЛЬНА КОРПОРАЦІЯ НОВЕ ЖИТЛО

про витребування майна,

суддя суду першої інстанції: С.В. Нікітенко

місце прийняття рішення: Господарський суд Одеської області

В С Т А Н О В И В :

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,П`ЄР звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОРПОРАЦІЯ НОВЕ ЖИТЛО" про витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОРПОРАЦІЯ НОВЕ ЖИТЛО" нежитлового приміщення 1-4Н, загальною площею 12,9 м2, вбудоване в перший поверх житлового будинку 11, провулок Успенський в місті Одеса.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що спірне приміщення (нежитлове приміщення 1-4Н, загальною площею 12,9 м2, вбудоване в перший поверх житлового будинку 11, провулок Успенський в місті Одеса) незаконно вибуло із його володіння та повинно перебувати у власності та спільному вільному доступі співвласників будинку, оскільки як і за актом було передано до управління так і за своїм цільовим призначенням є необхідним для забезпечення підтримки життєдіяльності будинку.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.09.2024 позов задоволено повністю. Витребувано з незаконного володіння у Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОРПОРАЦІЯ НОВЕ ЖИТЛО" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "П`ЄР" нежитлове приміщення 1-4Н, загальною площею 12,9 м2, вбудоване в перший поверх житлового будинку АДРЕСА_1 . Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОРПОРАЦІЯ НОВЕ ЖИТЛО" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "П`ЄР" суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд зазначив, що спірне приміщення є допоміжним приміщенням багатоквартирного будинку, а відтак повинно перебувати у власності, спільному та вільному доступі співвласників будинку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "П`ЄР", у зв`язку з чим суд дійшов висновку про витребування з незаконного володіння у Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОРПОРАЦІЯ НОВЕ ЖИТЛО" нежитлового приміщення 1-4Н, загальною площею 12,9 м2, вбудоване в перший поверх житлового будинку 11, провулок Успенський в місті Одеса.

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, а рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що в порушення вимог ст. 50 ГПК України апелянта ОСОБА_1 не було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Так, оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та обов`язки, а також інтереси ОСОБА_1 , який є фактичним володільцем витребуваного за рішенням суду майно, та не є стороною у справі, натомість через неповне встановлення обставин справи, суд витребував спірне майно у ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОРПОРАЦІЯ НОВЕ ЖИТЛО» нежитлове приміщення 1-4Н, загальною площею 12,9 м', вбудоване в перший поверх житлового будинку АДРЕСА_1 .

На переконання апелянта суд при розгляді справи не з`ясував чи є відповідач фактичним володільцем спірного приміщення, оскільки між ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОРПОРАЦІЯ НОВЕ ЖИТЛО» як позичкодавцем та ОСОБА_1 як користувачем укладено договір позички приміщення від 11.09.2023.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що позивач не має законних та фактичних підстав зареєструвати за собою право власності спірне приміщення, оскільки як зазначено у мотивувальній частині рішення, вказане майно є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку.

Враховуючи викладене, скаржник виснує, що оскільки кінцевою метою захисту прав позивача не є реєстрація права власності на спірне приміщення за Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "П?ЄР", оскільки це не передбачено діючим законодавством, то позовна заява задоволена безпідставно, так як належним способом захисту права не може бути вимога про витребування майна від особи, яка є власником майна але фактично не володіє ним.

Окремо апелянт зазначає, що судом безпідставно зроблено висновок про те, що спірне приміщення є індивідуальним тепловим пунктом лише на підставі технічного паспорту виготовленого ФОП Сліпич О.О. станом на 01 грудня 2020 року, тому що не досліджувались жодні докази щодо первинної технічної інвентаризації на житловий будинок АДРЕСА_1 , в якій було б зазначено, що спірне приміщення при введенні будинку в експлуатацію було побудовано як індивідуальний тепловий пункт.

На думку скаржника, суд не встановив чи належить спірне приміщення до числа допоміжних, чи є нежитловими приміщеннями в структурі житлового будинку, з урахуванням характеристик такого приміщення.

У відзиві на апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,П`ЄР просить у її задоволенні відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, зазначаючи, що вказане рішення ухвалено з дотриманням норм процесуально та матеріального права, а відтак воно не порушує права та не стосується обов`язків ОСОБА_2 .

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючого судді С.І. Колоколова, суддів: Г.І. Діброви, Я.Ф. Савицького, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2024.

Одночасно скаржником заявлено клопотання (вх.№4668/24 від 10.12.2024) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду та клопотання (вх.№4669/24 від 10.12.2024) про залучення його у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2024 витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/1974/24. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2024 у справі №916/1974/24 до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Одеської області.

19.12.2024 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/1974/24.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 поновлено ОСОБА_3 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2024 у справі №916/1974/24. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2024 у справі №916/1974/24. Встановлено учасникам справи строк до 27.01.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу. Роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 27.01.2025 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2024 у справі №916/1974/24 призначено на 13.02.2025 об 11:00 год.

27.01.2025 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

10.02.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла спільна заява Шапіри Александра, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,П`ЄР та Товариства з обмеженою відповідальністю ,,БУДІВЕЛЬНА КОРПОРАЦІЯ НОВЕ ЖИТЛО про затвердження мирової угоди.

Між тим, судове засідання, призначене на 13.02.2025, не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання у справі №916/1974/24 відбудеться 27.02.2025 о 12:30 год.

У судове засідання 27.02.2025 з`явився представник скаржника.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Частиною другою статті 129 Конституції України передбачено, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Частиною першою статті 17 ГПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з положеннями частини першої статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, у разі подання апеляційної скарги не учасником справи, а особою, яка взагалі не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції перш за все має з`ясувати, чи вирішував суд першої інстанції питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, незалучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним і безумовним, а не ймовірним.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у своїх постановах, зокрема, від 10.09.2020 та від 23.11.2020 у справі №914/1643/19, від 05.11.2020 у справі №912/837/19, від 20.09.2021 у справі №910/6681/20, від 19.01.2023, від 18.09.2023 у справі №914/1334/20, від 04.10.2023 у справі №910/1005/23, від 16.10.2023 у справі №914/794/21, від 12.03.2024 у справі №910/6180/20, від 17.05.2024 у справі №910/5094/23, від 22.05.2024 у справі №910/4552/23, від 10.06.2024 у справі №910/4552/23.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 15.05.2020 у справі №904/897/19, особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи із зазначеного вище, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду, зокрема апеляційної (касаційної) скарги.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не береться до уваги.

Наведене у повній мірі відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2019 у справі №908/1141/15-г, від 17.10.2022 у справі №904/6084/21, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024 у справі №916/4093/21.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що встановлення факту вирішення судом першої інстанції зазначених питань є необхідною передумовою для здійснення апеляційного перегляду судового рішення та оцінки доводів особи, яка подала скаргу, оскільки в інакшому випадку (якщо буде встановлено, що питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника у справі судом першої інстанції не вирішувалися) апеляційний господарський суд закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 часини першої статті 264 ГПК України, незалежно від того, чи розглядалися відповідні доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи (правова позиція, яка викладена у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №910/10364/16, від 28.08.2023 у справі №910/15967/21, від 14.09.2023 у справі №910/17544/20).

Як вбачається з матеріалів справи, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,П`ЄР звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОРПОРАЦІЯ НОВЕ ЖИТЛО" про витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОРПОРАЦІЯ НОВЕ ЖИТЛО" нежитлового приміщення 1-4Н, загальною площею 12,9 м2, вбудоване в перший поверх житлового будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що спірне приміщення незаконно вибуло із його володіння та повинно перебувати у власності та спільному вільному доступі співвласників будинку, оскільки як і за актом було передано до управління так і за своїм цільовим призначенням є необхідним для забезпечення підтримки життєдіяльності будинку.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.02.2023 у справі №916/619/22 відмовлено у задоволенні позову.

Суд першої інстанції зазначив, спірне приміщення є допоміжним приміщенням багатоквартирного будинку, а відтак повинно перебувати у власності, спільному та вільному доступі співвласників будинку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "П`ЄР".

Таким чином, спір у даній справі виник між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку ,,П`ЄР та Товариством з обмеженою відповідальністю ,,БУДІВЕЛЬНА КОРПОРАЦІЯ НОВЕ ЖИТЛО з приводу права власності на спірне приміщення.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 вбачається, що своє право на апеляційне оскарження останній обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції має прямий вплив на його права та інтереси як фактичного володільця витребуваного за рішенням суду майна, що підтверджується договором позички спірного приміщення від 11.09.2023 №1335.

Так, скаржник вказує, що суд першої інстанції не з`ясував чи є відповідач по справі фактичним володільцем спірного майна, а відтак прийняв необґрунтоване рішення.

Колегія суддів зазначає, що предметом спору у справі №916/1974/24 є вимоги позивача про витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОРПОРАЦІЯ НОВЕ ЖИТЛО" нежитлового приміщення 1-4Н, загальною площею 12,9 м2, вбудоване в перший поверх житлового будинку АДРЕСА_1 .

Отже, позовні вимоги у даній справі направлені безпосередньо на вирішення питання про право власності на спірне приміщення, а відтак не стосуються прав чи обов`язків скаржника, оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу не є власником такого майна та не оспорює таке право власності у інших учасників цієї справи.

При цьому, встановлення обставин щодо фактичного володільця спірного майна не впливає на обґрунтованість чи необґрунтованість позовних вимог, оскільки особа, яка є власником майна, не втрачає таке право власності не залежно від того чи передавалось таке майно у користування третіх осіб.

У вказаній справі Шапіра Александр зазначає, що спірне приміщення перебуває у його фактичному користуванні на підставі договору позички.

Таким чином, з огляду на зазначене, вирішення питання про право власності спірного майна не впливає на права та обов`язки скаржника, як особи, яка користується зазначеним майном.

Судова колегія вказує, що мотивувальна частина рішення суду першої інстанції не містить висновки про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, також не зазначається у резолютивній частині рішення про його права, інтереси та (або) обов`язки.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 02.10.2020 у справі №920/691/18, оскільки зі змісту мотивувальної та резолютивної частин оскаржуваного рішення не вбачається висновків суду про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, відповідно відсутні правові підстави вважати оскаржуване рішення таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, що тим самим не наділяє останнього правом оскаржувати вказане рішення суду в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що скаржник не набув процесуального права заперечувати судове рішення у даній справі, у тому числі і право на звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого господарського суду в порядку статті 254 Господарського процесуального кодексу України як особи, яка не брала участі у справі, а суд вирішив питання про її права та обов`язки.

Судова колегія звертає увагу, що за змістом частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним, а відтак втручання у таке право з боку третіх осіб недопустиме.

З огляду на зазначене, колегія суддів також відхиляє клопотання скаржника про залучення його до участі у справі в якості третьої особи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на предмет позову у даній справі та встановлені судом обставини, судова колегія дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2024, повний текст складено 25.09.2024 у справі №916/1974/24 на підставі п.3 ч.1 ст.264 ГПК України, оскільки оскаржуване судове рішення по суті спору безпосередньо не впливає на права, інтереси та обов`язки скаржника.

При цьому слід зазначити, що закриття апеляційного провадження не може тлумачитися як порушення права на судовий захист та доступ до правосуддя, враховуючи процесуальні фільтри, встановлені процесуальним законодавством, які відповідають висновкам Європейського Суду з прав людини у рішеннях "Філіс проти Греції", "Де Жуфр де ла Прадель проти Франції" і "Станєв проти Болгарії".

Колегія суддів також зазначає, що 10.02.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла спільна заява Шапіри Александра, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,П`ЄР та Товариства з обмеженою відповідальністю ,,БУДІВЕЛЬНА КОРПОРАЦІЯ НОВЕ ЖИТЛО про затвердження мирової угоди, в якій сторони дійшли згоди, зокрема, про наступне:

- Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «П?ЄР» визнає за Шапіра Александром право доступу та користування допоміжним приміщенням 1-4Н (топочна), загальною плошею 12,9 м2, яке вбудоване в перший поверх житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «П?ЄР» зобов`язується в строк не пізніше 01.03.2025 року укласти з Шапіра Александром нотаріально посвідчений договір безоплатного користування частиною допоміжного приміщенням I-4Н, загальною площею 12,9 м2, яке вбудоване в перший поверх житлового будинку АДРЕСА_1 , та частиною обладнання, яке знаходиться в цьому допоміжному приміщені, строком дії на 10 (десять) років в якому воно знаходиться.

- Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОРПОРАЦІЯ НОВЕ ЖИТЛО» та ОСОБА_1 визнають за Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «П?ЄР» право власності на допоміжне приміщення 1-4Н, загальною площею 12,9 м2, яке вбудоване в перший поверх житлового будинку АДРЕСА_1 , та обладнання, яке розташовано у даному приміщенні та не будуть перешкоджати ОСББ «П?ЄР» використовувати приміщення та обладнання, яке розташовано в цьому приміщені (окрім обладнання, яке передано у користування ОСОБА_1 ) для обслуговування будинку з метою реалізації своєї статутної діяльності.

Відповідно до частин першої та другої статті 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Колегія суддів зазначає, що питання про затвердження мирової угоди судом не розглядається, оскільки вказана мирова угода підписана, зокрема, ОСОБА_1 , - особою, яка не є учасником справи, та у залучені якого в якості третьої особи судом апеляційної інстанції відмовлено.

Так, суд вказує, що мирова угода може бути укладена між позивачем, відповідачем та третьою особою, оскільки саме між цими процесуальними фігурами господарського процесу і виникає спір, який передається на вирішення господарському суду.

Керуючись ст. ст. 234, 235, п.3 ч.1 ст.264 ГПК України,

апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2024 у справі №916/1974/24.

2.Матеріали справи №916/1974/24 повернути до Господарського суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.287-288 ГПК України.

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Я.Ф. Савицький