УХВАЛА

20 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 908/3481/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О.В. - головуючого, Огородніка К.М., Погребняка В.Я.

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2024

та на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024

у справі № 908/3481/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Компанія Будреконструкція»

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Компанія «Євробудгруп», ?

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 у справі № 908/3481/21: клопотання розпорядника майна про закриття провадження у справі задоволено; провадження у справі №908/3481/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Євробудгруп" закрито; припинено процедуру розпорядження майном боржника; припинено повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Євробудгруп" - арбітражного керуючого Рабушка Вячеслава Степановича; скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів введений ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.12.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.02.2024 у справі № 908/3481/21 виправлено помилку, допущену в ухвалі Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024. у справі № 908/3481/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Євробудгруп" шляхом доповнення її резолютивної частини наступним абзацом: "Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню".

Не погодившись із ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 у справі № 908/3481/21 до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Головне управління ДПС у м. Києві, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 у справі № 908/3481/21 та направити справу для продовження розгляду на стадію розпорядження майном до суду першої інстанції.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2024 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 у справі № 908/3481/21 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 у справі № 908/3481/21 залишено без змін.

25.12.2024 Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (далі - ГУ ДПС у місті Києві) через підсистему «Електронний суд» повторно звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2024 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 у справі № 908/3481/21.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 908/3481/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Васьковський О.В., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 25.12.2024.

Ухвалою Верховного Суду від 15.01.2025 касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2024 та на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 у справі № 908/3481/21 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме - (1) чітко зазначити норму права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин у яких цей висновок відсутній, (2) зазначити в чому саме полягало неправильне застосування цієї норми права судами попередніх інстанцій у даній справі, (3) обґрунтувати необхідність формування касаційним судом висновку щодо застосування цієї норми для правильного вирішення саме тієї справи, у якій подано касаційну скаргу.

29.01.2025 до Верховного Суду через систему "Електронний суд" від Головного управління Державної податкової служби у місті Києві надійшла заява щодо усунення недоліків касаційної скарги.

У зв`язку з перебуванням судді Білоуса В.В. у відпустці автоматизованою системою сформовано наступний склад суддів: Васьковський О.В., Огороднік К.М., Погребняк В.Я.

Верховний Суд вивчивши матеріали заяви на усунення недоліків касаційної скарги щодо наявності підстав касаційного оскарження судових рішень, перевірив аргументи скаржника та дійшов висновку про повернення касаційної скарги з таких підстав.

Як було зазначено в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини 2 статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 цього Кодексу скаржник повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, висновок, який зробили суди попередніх інстанцій з цього питання (якщо він наявний), та обґрунтувати мотиви незгоди з таким висновком.

Однак, пояснення щодо підстав касаційного оскарження, викладені в заяві про усунення недоліків касаційної скарги, фактично повторює зміст попередньої касаційної скарги і не містить обґрунтування та уточнення підстав для касаційного оскарження судових рішень, з урахуванням вимог вказаної ухвали суду від 15.01.2025 про залишення касаційної скарги без руху.

Зі змісту касаційної скарги та заяви не вбачається, у чому саме полягає помилка судів при застосуванні відповідних норм права, та як, на думку скаржника, відповідні норми повинні застосовуватися у спірних правовідносинах.

Зазначення скаржником про відсутність правового висновку Верховного Суду в частині застосування ст. 46 КУзПБ, стосується обставин подання податковим органом заяви з грошовими вимогами та її повернення, у зв`язку з неусуненням недоліків, що не є об`єктом касаційного оскарження у даній справі, а не ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство.

За приписами ГПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

З огляду на викладене Суд дійшов висновку, що скаржник не усунув недоліків поданої ним касаційної скарги, оскільки не обґрунтував належним чином наведених підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 287 названого Кодексу.

Частиною другої статті 292 ГПК України унормовано, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 292 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до частини п`ятої статті 292 ГПК України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Наявність зазначеної ухвали не позбавляє скаржника права повторно звернутися до суду з касаційною скаргою на оскаржені судові рішення у справі № 908/3481/21, оформивши скаргу відповідно до вимог закону.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2024 та на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 у справі № 908/3481/21 повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Васьковський

Судді К.М. Огороднік

В.Я. Погребняк