ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2025 р. Справа № 910/5644/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Тараненко С.В.

від відповідача: Пивоварова Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський завод комунального машинобудування "Коммаш"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 (повний текст рішення складено 10.09.2024) (суддя Маринченко Я.В.)

у справі № 910/5644/24 Господарського суду міста Києва

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Приватного акціонерного товариства "Київський завод комунального машинобудування "Коммаш"

про стягнення 952 458,48 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У травні 2024 року Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київський завод комунального машинобудування "Коммаш" (відповідач) про стягнення 952 458,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.10.2011 № 1879 (далі - Правила № 1879), - здійсненням скиду стічних вод без отримання Умов на скид стічних вод, у зв`язку із чим позивачем нараховано відповідачу плату за скид стічних вод без Умов на скид за період з 01.03.2019 по 23.02.2022 на загальну суму 952 458,48 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 у справі № 910/5644/24 позов задоволено та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Київський завод комунального машинобудування "Коммаш" на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" плату за скид стічних вод без умов на скид стічних вод у розмірі 952 458,48 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 11 429,50 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач у порушення Правил № 1879 у період з 01.03.2019 по 23.02.2022 здійснював скид стічних вод без отримання Умов на скид стічних вод, що, в свою чергу, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої п. 8.1 Правил № 1879.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва 10.09.2024 у справі № 910/5644/24, Приватне акціонерне товариство "Київський завод комунального машинобудування "Коммаш" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 216, 217, 235, 237 Господарського суду України (далі - ГК України), ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Зокрема, скаржник зазначає, що умовами договору № 8971/5-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 02.02.2021, укладеного між позивачем та відповідачем (далі - Договір), не передбачено 5-кратного розміру плати за водопостачання, що унеможливлює застосування такої оперативно-господарської санкції; у матеріалах справи відсутні докази споживання відповідачем послуг водопостачання та водовідведення за періоди січень, серпень 2019 року, березень, квітень, червень, серпень, жовтень, листопад 2020 року, лютий 2021 року, січень 2022 року.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 (колегія суддів у складі: головуючого Демидової А.М., суддів Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства "Київський завод комунального машинобудування "Коммаш" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 у справі № 910/5644/24 та поновлено зазначений строк; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Київський завод комунального машинобудування "Коммаш" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 у справі № 910/5644/24; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 у справі № 910/5644/24 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку; розгляд апеляційної скарги призначено на 18.02.2025 о 10:40; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 31.01.2025.

Позиції учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 18.02.2025 з`явились представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні представник відповідача (скаржника) вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити. Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Відповідно до умов договору № 8971/5-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 02.02.2001, укладеного між Відритим акціонерним товариством "Київський завод комунального машинобудування "Коммаш" (у подальшому змінено найменування на Приватне акціонерне товариство "Київський завод комунального машинобудування "Коммаш") як абонентом та ДКО "Київводоканал" (у подальшому змінено найменування на Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал") як постачальником (Договір), постачальник взяв на себе зобов`язання надати абоненту послуги з постачання питної води та прийняти від абонента каналізаційні стоки, а абонент - розрахуватися за вищезазначені послуги на умовах, які визначені цим Договором та Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення вмістах та селищах України, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65.

Згідно з п. 3.1 Договору кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показань водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника.

Відповідно до п. 3.5 Договору ліміти споживання води та скидання стоків у міську каналізаційну мережу встановлюються на підставі пропозицій постачальника. Про розмір лімітів постачальник повідомляє абонента додатковим оповіщенням, яке є невід`ємною частиною даного Договору. За використану воду та скидання стоків понад встановлені та затверджені ліміти оплата проводиться у відповідності до Постанови Ради Міністрів УРСР від 24.04.1976 № 196 у п`ятикратному розмірі діючих тарифів.

Пунктом 6.3 Договору погоджено, що всі питання, не передбачені цим Договором, регулюються діючим законодавством та Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України.

Звертаючись із позовом у даній справі, Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" послалось на те, що в порушення Правил № 1879 відповідач здійснює скид стічних вод без отримання Умов на скид стічних вод, у зв`язку із чим йому було нараховано плату за скид стічних вод без Умов на скид за період з 01.03.2019 по 23.02.2022 на загальну суму 952 458,48 грн.

На підтвердження обсягів скинутих відповідачем стічних вод без діючих Умов на скид стічних вод по об`єкту, позивачем надано розрахунки (основні нарахування, перерахунки) обсягів спожитих послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та додаткових послуг на об`єктах споживача, акти обстеження та зняття показань та акти обстеження об`єкта, що скидає стічні води у міську каналізацію.

Листом-попередженням від 18.08.2022 позивач повідомив відповідача про виявленні факти порушення вимог Правил № 1879 з розрахунком та необхідністю сплатити 952 458,48 грн.

02.02.2024 позивачем направлено на адресу відповідача вимогу № 365/15/15/02-24 від 30.01.2024 щодо сплати нарахувань за скид стічних вод без Умов на скид стічних вод у розмірі 952 458,48 грн.

Залишення зазначеної вимоги без задоволення і стало підставою для звернення позивачем із позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

Згідно зі статтею 16 Конституції України обов`язком держави є забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу.

Охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини є невід`ємною умовою сталого економічного та соціального розвитку України. З цією метою Україна здійснює на своїй території екологічну політику, спрямовану на збереження безпечного для існування живої і неживої природи навколишнього середовища, захисту життя і здоров`я населення від негативного впливу, зумовленого забрудненням навколишнього природного середовища, досягнення гармонійної взаємодії суспільства і природи, охорону, раціональне використання і відтворення природних ресурсів (преамбула Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначають Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила № 190).

Ці Правила (Правила № 190) є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Згідно з абзацом 4 частини першої статті 11 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" (далі - Закон № 2918-III) затвердження правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення віднесено до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

До повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення належать, зокрема затвердження місцевих правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення відповідних населених пунктів (стаття 13 Закону № 2918-III).

Відповідно до статті 13-1 Закону № 2918-III місцеві правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту встановлюють вимоги щодо приймання стічних вод населеного пункту.

Місцеві правила розробляються на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

У разі якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до пункту 4 Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316 (далі - Правила № 316), виробник розробляє місцеві Правила приймання, в яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення. Місцеві правила приймання затверджуються органами місцевого самоврядування та є обов`язковими для виробників та споживачів.

Правила приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва затверджені розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) від 12.10.2011 № 1879 (Правила № 1879).

Відповідно до п. 1.2 Правил № 1879 ці правила поширюються на організації, установи, підприємства усіх форм власності та фізичних осіб-підприємців, що скидають всі види стічних вод у міську систему каналізації (крім балансоутримувачів житлового фонду та об`єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження, або у яких немає орендарів чи інших суб`єктів, що скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження).

Пунктом 1.5 Правил № 1879 встановлено, що правила встановлюють вимоги до абонентів, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов`язки абонентів і Водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.

Згідно з п. 2.4 Правил № 1879 абоненти зобов`язані, зокрема, отримати Умови на скид та укласти договір з водоканалом відповідно до статей 19, 20 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

У п. 3.3 Правил № 1879 визначено зобов`язання абонентів отримати у водоканалі Умови на скид згідно з додатком 2. Умови на скид видаються на один рік.

Відповідно до п. 8.1 Правил № 1879 абонент не має права скидати стічні води без одержання Умов на скид. За скидання стічних вод без Умов на скид або після закінчення строку їх дії Абонент сплачує в п`ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період їх відсутності.

Згідно з п. 8.6 Правил № 1879 при порушенні цих Правил та Правил № 190 водоканал: за період самовільного (при відсутності чинного договору) користування міською каналізацією виконує розрахунок обсягу стічних вод згідно з пунктом 7.8 розділу 7 цих Правил з моменту початку такого користування, але за період не більше трьох років і до усунення порушення; має право розглядати весь обсяг стічних вод (за розрахунковий період) як такий, що перевищує договірний, і плата за його скидання встановлюється в п`ятикратному розмірі тарифу за водовідведення, зокрема, у разі відсутності у абонента Умов на скид чи закінчення строку їх дії.

За положеннями ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно зі ст. 219 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Статтею 235 ГК України встановлено, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватись оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку.

При цьому, за приписами ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Верховний Суд у постанові від 18.08.2022 у справі № 910/15271/21 звернув увагу, що статтею 237 ГК України визначено, що підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

Виходячи з аналізу положень статті 237 ГК України, особливістю оперативно-господарських санкцій є те, що, на відміну від штрафних, до яких вдаються виключно за рішенням суду, вони застосовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку, тобто без попередження заздалегідь. Оперативно-господарські санкції застосовують безпосередньо самі суб`єкти господарських відносин в оперативному порядку, тобто без звернення до судових або інших уповноважених органів, і без згоди іншої сторони зобов`язання - це, зокрема, є головною умовою застосування сторонами таких санкцій, про що має бути пряма вказівка в договорі. При цьому до суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, які передбачено договором (подібна за змістом правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 20.08.2018 у справі № 905/2464/17, від 20.10.2020 у справі № 905/267/19, від 15.10.2019 у справі № 905/2319/17).

Відповідно до абз. 2 п. 3. 5 Договору за використану воду та скидання стоків понад встановлені та затверджені ліміти оплата проводиться у відповідності до Постанови Ради Міністрів УРСР від 24.04.1976 № 196 у п`ятикратному розмірі діючих тарифів.

Згідно з п. 6.2 Договору у випадку прийняття органами влади, управління чи НБУ рішень щодо змін порядку розрахунків між підприємствами, установами, організаціями чи громадянами, новий порядок поширюється на умови цього Договору без їх узгодження сторонами.

Пунктом 6.3 Договору погоджено, що всі питання, не передбачені цим Договором, регулюються діючим законодавством та Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України.

З врахуванням вищезазначеного, суд апеляційної інстанції сприймає положення п. 3.5 Договору як таке, що передбачає відповідну оперативно-господарську санкцію у 5-кратному розмірі діючих тарифів, яка може бути застосована і у випадку здійснення скиду стічних вод без отримання Умов на скид стічних вод.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідач у порушення Правил № 1879 у період з 01.03.2019 по 23.02.2022 здійснював скид стічних вод без отримання Умов на скид стічних вод, що, в свою чергу, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої п. 8.1 Правил № 1879 та абз. 2 п. 3.5 Договору.

Як встановлено місцевим господарським судом і перевірено судом апеляційної інстанції, розрахунок позивача № 15/ВУ-Ф-07/011-02-2022 від 18.08.2022 здійснений правильно та відповідає фактичним обставинам справи.

З огляду на викладене, вмотивованим є висновок місцевого господарського суду про задоволення позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції пр. захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що в даній справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський завод комунального машинобудування "Коммаш" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 у справі № 910/5644/24 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 у справі № 910/5644/24.

5. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

6. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву, повна постанова складена - 26.02.2025.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська