УХВАЛА

03 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/7196/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І. М. (головуючого), Ємця А. А., Малашенкової Т. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський склотарний завод"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2025

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський склотарний завод"

до Приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат №4"

про стягнення 4 430 788,01 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський склотарний завод" (далі - Товариство, позивач) звернулося 15.02.2025 через підсистему "Електронний суд" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.10.2024; відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат №4" (далі - ПАТ "ДБК №4") про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 24.07.2023 у справі № 910/7196/22 таким, що не підлягає виконанню.

Предметом оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2025, якою було залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 у цій справі.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.

Згідно з статті 129 Конституції України основними засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено і у частині першій статті 17 ГПК України, яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Стаття 304 Господарського процесуального кодексу України регулює порядок подання касаційних скарг на ухвали господарських судів.

За частиною 1 статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини 1 статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Предметом касаційного оскарження у цій справі є ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (пункт 23 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України), тобто не входить до переліку ухвал визначеного приписами пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18 листопада 2010 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини Levages Prestations Services v. France (№ 21920/93, §48, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними.

Вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 у справі № 910/7196/22, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 2 частини першої статті 287, пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховного Суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський склотарний завод" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 у справі № 910/7196/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя А. Ємець

Суддя Т. Малашенкова