ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2025 р. Справа№ 910/10057/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Руденко М.А.

секретар судового засідання Медведєва К.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестфілд Трейд»

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2024

у справі № 910/10057/24 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-УБД»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестфілд Трейд»

про стягнення 776 339,74 грн

ВСТАНОВИВ:

14.08.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-УБД» (далі - ТОВ «Агро-УБД») звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестфілд Трейд» (далі - ТОВ «Вестфілд Трейд») про стягнення 776339,74 грн, з яких: 683 687,04 грн попередньої оплати, 24 284,00 грн пені та 68 368,70 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 20.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вестфілд Трейд» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-УБД» (покупець) був укладений договір № 590/0592006 поставки нафтопродуктів, за умовами якого постачальник зобов`язувався передати, а покупець прийняти і оплатити пальне (нафтопродукти) на умовах, викладених у договорі. Найменування, кількість та ціна яких вказується в додаткових угодах, які оформлюються на кожну окрему партію товару. До додаткової угоди в розумінні цього договору також прирівнюється видаткова накладна на товар та/або товарно-транспортна накладна, підписані сторонами.

Номенклатура товару, його кількість та ціна встановлюється за домовленістю сторін на базі письмової заявки покупця та зазначаються в додатках, розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/або в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар, які складають невід`ємну частину договору. Поставка товару підтверджується видатковими накладними на товар, підписаними представниками обох сторін (п. 1.3 договору).

Згідно п. 5.1, 5.4, 5.8 договору поставка товару здійснюється партіями, згідно із заявками покупця на поставку товару та у відповідності із рахунком-фактурою на поставку тої чи іншої партії товару. Якщо інше не передбачено додатковою угодою/додатками до договору, термін поставки товару: 2 робочих дня з моменту отримання коштів на рахунок постачальника. Товар може бути переданий будь-яким зручним шляхом доставкою чи самовивіз. Товар вважається переданим покупцю, коли уповноважений представник покупця надасть представнику постачальника своє доручення на отримання товару, та зробить підпис на видатковій накладній постачальника та/або товарно-транспортній накладній.

Відповідно до п. 7.1 договору покупець зобов`язується оплатити товар на умовах 100% попередньої оплати партії товару, якщо інше не передбачено сторонами в додаткових угодах до даного договору. У випадку якщо товар було поставлено покупцю без попередньої оплати його вартості, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику вартість товару протягом 2 банківських днів з моменту його отримання, якщо інше не передбачено сторонами в додаткових угодах до даного договору.

Згідно п. 8.3 договору за прострочення поставки товару постачальник оплачує покупцю неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (яка діє на період нарахування) від вартості не поставленого товару за кожен день прострочення. У випадку, якщо термін прострочення постачальником строку поставки перевищує 10 робочих днів, покупець зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10 % від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого товару, протягом 3 днів з дня одержання відповідної письмової вимоги покупця.

Відповідно до п. 12.6 договору він вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і проставленням печаток сторін та діє до 31.12.2024.

Направлений відповідачем позивачу рахунок на оплату товару № 564 від 20.06.2024 на суму 683687,04 грн за паливо дизельне у кількості 15520 л., 20.06.2024 позивач оплатив, що підтверджується платіжною інструкцією № 527 від 20.06.2024 у сумі 683687,04 грн.

Утім листом від 01.07.2024 № 0107/590/0592006/1 відповідач повідомив позивача про неможливість поставити товар станом на 01.07.2024 та гарантував виконання цього обов`язку протягом 2 календарних тижнів.

Однак і надалі товар не був переданий позивачем.

У зв`язку з не поставкою оплачено товару у строки, передбачені договором, позивач звернувся до відповідача з претензією від 22.07.2024, в якій просив повернути суму попередньої оплати у розмірі 683687,04 грн у строк до 01.08.2024.

Відповідач відповіді на претензію не надав, отримані кошти за товар не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 683 687,04 грн попередньої оплати, 24 284,00 грн пені за період з 25.06.2024 по 13.08.2024 (п. 8.3 договору) та 68 368,70 грн штрафу (п. 8.3 договору).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 у справі № 910/10057/24 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Вестфілд Трейд» на користь ТОВ «Агро-УБД» суму попередньої оплати у розмірі 683 687,04 грн, пені у розмірі 13 113,34 грн, штрафу у розмірі 68 368,70 грн, судовий збір у розмірі 11 477,54 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 19 712,00 грн. В частині позовних вимог про стягнення пені у розмірі 11 170,66 грн відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги частково, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач з 25.06.2024 є боржником, який прострочив поставку товару, на вимогу позивача про повернення сплаченої за товар плати не повернув, відтак вимоги позивача в частині стягнення суми попередньої оплати у розмірі 683687,04 грн є обґрунтованими.

Суд встановив, що позивач здійснив невірний розрахунок пені, оскільки пені за порушення зобов`язання з поставки товару може бути нарахована лише протягом періоду існування у відповідача обов`язку з поставки, тобто у період з 25.06.2024 по 21.07.2024 (період повних днів прострочення зобов`язання з поставки).

Оскільки, прострочення відповідача з поставки товару тривало понад 10 робочих днів, у позивача виникло право також і на стягнення штрафу у відповідності до п. 8.3 договору у розмірі 68368,70 грн.

Не погодившись з висновками та мотивами, якими керувався суд першої інстанції при прийнятті рішення, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вестфілд Трейд» звернулось, через підсистему «Електронний суд», до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 16.11.2024, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 по справі № 910/10057/24 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 у справі 910/10057/24 в частині задоволених вимог ухвалено з невідповідністю висновків суду обставинам справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

За доводами скаржника, у позивача відсутні підстави вимагати повернення йому сплаченої за товар суми передоплати згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України, адже відповідач не відмовлявся від виконання взятих на себе зобов`язань, а позивач не відмовлявся від замовленої партії товару та договір не розірвав. На думку апелянта, договір є чинним, а зобов`язання сторін за ним не припинилися, тому обов`язок відповідач може виконати будь-коли.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестфілд Трейд» - залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів 20.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестфілд Трейд» про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестфілд Трейд» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 у справі № 910/10057/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 12.02.2025.

24.12.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-УБД» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Також позивач просив стягнути з відповідач на користь позивача судові витрати у розмірі 38 290,00 грн. Разом з тим у тексті відзиву позивач вказав, що сума у розмірі 38 290,00 грн складає попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Позивач вказував, що судом першої інстанції вірно встановлено ті обставини, що внаслідок невиконання зобов`язань з поставки товару за умовами Договору поставки відповідач зобов`язаний повернути суму отриманої попередньої оплати у розмірі 683 687,04 грн.

Також позивач вказував, що суд першої інстанції вірно встановив, що на зобов`язання між позивачем та відповідачем не впливають господарські відносини останнього з третіми особами; а відповідач не надав суду передбачених законом доказів настання форс-мажорних обставин. Більше того, як наголошував позивач, навіть за наявності таких обставин, відповідач не звільняється від обов`язку з повернення покупцю коштів за непоставлений продавцем товар.

Щодо долучених скаржником до апеляційної скарги нових доказів, зокрема, гарантійного листа, який не був ним поданий до суду першої інстанції, позивач зауважив, що відповідач не обґрунтував неможливості подання цих доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Позивач наголошував на тому, що гарантійний лист датовано 04.09.2024, тому відповідач мав об`єктивну можливість подати цей доказ до суду першої інстанції.

У судове засідання 12.02.2025 з`явився представник позивача. Відповідач уповноважених представників у судове засідання 12.02.2025 не направив.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частинами 1, 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) звертав увагу, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 04.10.2001 у справі «Тойшлер проти Німеччини»).

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (див. mutatis mutandis ухвалу ЄСПЛ від 01.04.2008 щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), рішення ЄСПЛ від 17.07.2012 у справі «Мускат проти Мальти» (Muscat v. Malta)).

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Розглянувши доводи апелянта, заслухавши доводи представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, з огляду на таке.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіряючи доводи скаржника щодо відсутності у позивача права вимагати повернення здійсненої передоплати за товар у сумі 683 687,04 грн згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України, колегія суддів зазначає таке.

Частиною 1 статті 612 ЦК України установлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони погодили, що поставка товару має бути здійснена протягом 2 робочих днів з дати отримання суми попередньої оплати (п. 5.4 договору).

З огляду на здійснену 20.06.2024 позивачем оплату, товар на суму 683687,04 грн мав бути поставлений відповідачем у строк до 24.06.2024 (включно).

Як правильно встановив місцевий господарський суд, відповідач у строк до 24.06.2024 (включно) товар не поставив.

Приписами статті 693 ЦК України унормовано, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

22.07.2024 позивач повідомив відповідача про односторонню відмову від прийняття товару і вимагав повернути у строк до 01.08.2024 повернути суму попередньої оплати у розмірі 683 687,04 грн за не поставлений товар.

Відповідач отримав вимогу позивача, але залишив її без задоволення.

Доводи скаржника з приводу того, що він не відмовлявся від виконання обов`язку з поставки, не спростовують не виконання цього зобов`язання у погоджений сторонами у договорі строк та у зв`язку з цим наявності у покупця права вимагати повернення попередньої оплати і не приймати виконання з простроченням.

Не належне виконання зобов`язань контрагентом скаржника не звільняє скаржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Приписами статті 218 ГК України унормовано, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідач також вважав, що направлений ним позивачу гарантійний лист від 04.09.2024, за № 04/09-01 здатен вплинути на результати розгляду спору за поданим 14.08.2024 позовом. Саме по собі направлення листа, у якому одна із сторін змінює строк поставки, матиме юридичне значення, якщо інша сторона погодиться на прийняття виконання з простроченням. Позивач подавши позов фактично визнав, що не має наміру приймати товар з простроченням.

Відтак суд першої інстанції правомірно задовольнив вимоги позивача в частині примусового стягнення з відповідача попередньої оплати за договором у розмірі 683 687,04 грн.

Колегія суддів зауважує, що оскаржуване рішення в частині правильності розрахунків пені та штрафу не переглядається, з огляду на відсутність в апеляційній скарзі доводів стосовно неправильності проведених позивачем та судом першої інстанції розрахунків пені та штрафу.

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Висновок суду

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд не допустив порушень норм матеріального при ухваленні оскаржуваного апелянтом судового рішення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестфілд Трейд» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 у справі № 910/10057/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 у справі № 910/10057/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/10057/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 24.02.2025.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді І.П. Ходаківська

М.А. Руденко