ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025м. ХарківСправа № 922/4374/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатої В.В.

при секретарі судового засідання Корнух В.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРЕКСПЕРТ-2005" (61002, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Свободи, будинок, 36А)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Жигадло І. Б.;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРЕКСПЕРТ-2005", в якому просить:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРЕКСПЕРТ-2005"() на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» () заборгованість у загальній сумі 1 204 232,09 грн, у тому числі:

- основний борг у сумі 870 000,40 грн;

- пеня у сумі 260 704,26 грн;

- три проценти річних у сумі 30 096,40 грн;

- інфляційні втрати у сумі 43 431,03 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРЕКСПЕРТ-2005"() на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» () судові витрати, а саме 14 450,79 грн сплаченого судового збору.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором постачання природного газу №7329-НГТ-32 від 21.02.2022 щодо оплати поставленого природного газу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/4374/24. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання на 13 січня 2025 року о 13:30 год.

27.12.2024 (під час перебування судді Усатої В.В. у відпустці) через систему «Електронний суд» представником позивача подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за вх. № 32630, в якій просить провести судове засідання по справі №922/4374/24, призначене на 13.01.2025 на 13:30 год. та всі наступні судові засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та надати представнику позивача можливість участі у судових засіданнях, в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

13.01.2025 через систему «Електронний суд» представником позивача подано заяву за вх. №811 про долучення до матеріалів справи чинної довіреності представника.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.01.2025 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 32630 від 27.12.2024) - задоволено частково. Відмовлено в задоволенні заяви в частині проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції, що призначене на 13.01.2025 об 13:30 год. Постановлено наступні судові засідання, які будуть призначені під час розгляду справи № 922/4374/24, провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю представника позивача адвоката Жигадло Ірини Борисівни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з використанням власних технічних засобів (за допомогою системи для проведення відеоконференцій https://vkz.court.gov.ua).

Також, ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.01.2025 відкладено підготовче засідання на "27" січня 2025 р. о 12:30 год.

24.01.2025 через систему «Електронний суд» представником позивача подано повідомлення за вх. № 2071 про участь іншого представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В судовому засіданні 27.01.2025, для об`єктивного розгляду справи та необхідності надання відповідачеві часу для надання відзиву на позовну заяву, на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, а також на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 10.02.2025 о 12:00 год.

В судовому засіданні 10.02.2025 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.02.2025 о 11:45 год.

В судовому засіданні 17.02.2025 присутній представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Разом з цим, матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень, а тому суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи доказів для повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Водночас, суд звертає увагу на те, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а брати участь у судових засіданнях є правом учасників справи, що встановлено ст. 42 ГПК України. Окрім того, за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮРЕКСПЕРТ-2005" (далі - Відповідач) 21.02.2022 було укладено договір постачання природного газу №7329-НГТ-32 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Згідно п. 1.2. Договору природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем для власних потреб, або в якості сировини, а не для перепродажу.

Приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (пункт 3.5. Договору).

Відповідно до пункту 5.1 Договору оплата за природний газ здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

5.1.1. Оплата вартості обсягу природного газу, що фактично був переданий Постачальником у розрахунковому періоді відповідно до акту/актів приймання-передачі природного газу, окрім Обсягу І (фіксованого), здійснюється Споживачем в повному об`ємі (100% вартості) до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в якому було здійснено постачання газу;

5.1.2. Оплата 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу Обсягу І (фіксованого) здійснюється Споживачем до останнього числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в якому було здійснено постачання газу;

5.1.3. Остаточний розрахунок за фактично переданий у розрахунковому періоді природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Відповідач повинен був сплатити 70% вартості фактично переданого природного газу Обсягу І (фіксованого).

5.1.4.У разі відсутності акту/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого Споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Згідно пункту 7.1 Договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором.

Відповідно до пункту 7.2. Договору у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

На виконання умов Договору, Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 1 210 383,23 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, зокрема:

1.Поставка лютого 2022 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 28 лютого 2022 р на суму 4 343,59 грн;

2.Поставка березня 2022 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 березня 2022 р на суму 29 740,74 грн;

- Коригуючий акт приймання-передачі природного газу від 25.04.2022 на суму 29 682,31 грн;

Всього поставлено природного газу у березні 2022 - 29 682,31 грн.

3.Поставка квітня 2022 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 квітня 2022 на суму 19 276,32 грн.

4.Поставка травня 2022 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 травня 2022 р. на суму 11 300,38 грн;

5.Поставка червня 2022 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 червня 2022 р. на суму 19 960,21 грн;

6.Поставка липня 2022 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 липня 2022 р. на суму 21 104,86 грн;

7. Поставка серпня 2022 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 серпня 2022 р. на суму 19 584,96 грн;

8. Поставка вересня 2022 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 вересня 2022 р. на суму 35 652,61 грн;

9.Поставка жовтня 2022 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 жовтня 2022 р. на суму 60 087,58 грн;

10.Поставка листопада 2022 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 листопада 2022 р. на суму 208 109,77 грн;

11.Поставка грудень 2022 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 грудня 2022 р. на суму 226 775,22 грн;

12.Поставка січень 2023 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 січня 2023 р. на суму 225 560,57 грн;

13. Поставка лютого 2023 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 28 лютого 2023 р. на суму 170 081,15 грн;

14. Поставка березня 2023 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 березня 2023 р. на суму 95 326,74 грн;

15. Поставка квітня 2023 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 квітня 2023 р. на суму 37 645,03 грн.

16. Поставка травня 2023 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 травня 2023 р. на суму 14 618,05 грн.

17. Поставка червня 2023 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 червня 2023 р. на суму 11 273,88 грн.

Проте, як вказує позивач, оплату за переданий газ Відповідач здійснив частково на суму 340 382,83 грн та не виконав зобов`язання у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1 Договору.

Отже, за розрахунком позивача, розмір простроченого та несплаченого основного боргу Відповідача перед Позивачем за Договором складає 870 000,40 грн.

Крім того, за прострочення виконання зобов`язання позивачем нараховано відповідачу пеню у сумі 260 704,26 грн, 3% річних у сумі 30 096,40 грн та інфляційні втрати у сумі 43 431,03 грн.

Обставини щодо стягнення вказаних нарахувань в примусовому порядку стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 638 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з вимогами статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В частині 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору постачання природного газу № 7329-НГТ-32 від 21.02.2022, в період з лютого 2022 по червень 2023 Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 1 210 383,23 грн. Акти приймання-передачі природного газу за вказаний період підписані обома сторонами та скріплені їх печатками.

Оплату за переданий газ Відповідач здійснив лише частково у розмірі 340 382,83 грн, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 870 000,40 грн.

Доказів, які б спростували суму заявленого до стягнення боргу, відповідачем до суду не надано.

Зважаючи на встановлені обставини та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи те, що відповідач в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, доказів оплати заборгованості за переданий природний газ не надав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача в частині примусового стягнення з відповідача 870 000,40 грн. основного боргу за Договором постачання природного газу № 7329-НГТ-32 від 21.02.2022 обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно пункту 7.1 Договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором.

Відповідно до пункту 7.2. Договору у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Вказаний пункт Договору узгоджується із положеннями ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»: платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно також до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням інфляційних витрат на суму боргу та процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

Отже, в даному випадку, за порушення строків виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано відповідачу пеню у сумі 260 704,26 грн, 3% річних у сумі 30 096,40 грн та інфляційні втрати у сумі 43 431,03 грн. До матеріалів справи позивачем надано детальний розрахунок вказаних нарахувань за період з 16.04.2022 по 31.03.2024.

Перевіривши правильність нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, здійснено позивачем арифметично вірно, а тому позовні вимоги щодо стягнення пені у сумі 260 704,26 грн, 3% річних у сумі 30 096,40 грн та інфляційних втрат у сумі 43 431,03 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачем та визнаються судом такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судовий збір у розмірі 14 450,79 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРЕКСПЕРТ-2005"(61002, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Свободи, будинок, 36А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, ) заборгованість у загальній сумі 1 204 232,09 грн, у тому числі: основний борг у сумі 870 000,40 грн, пеня у сумі 260 704,26 грн, три проценти річних у сумі 30 096,40 грн, інфляційні втрати у сумі 43 431,03 грн; витрати зі сплати судового збору у розмірі 14 450,79 грн .

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮРЕКСПЕРТ-2005"(61002, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Свободи, будинок, 36А, ).

Повне рішення складено "26" лютого 2025 р.

Суддя В.В. Усата

справа № 922/4374/24