РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.03.2025Справа № 910/15825/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код 42399676)

до Головного управління Національної поліції в Київській області (вул. Володимирська, буд. 15, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код 40108616)

про стягнення 63 152, 74 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі за текстом - ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», Позивач) з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі за текстом - ГУ НП в Київській області, Відповідач) про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу від 28.12.2023 № 09-5063/24-БО-Т (далі за текстом - Договір) в розмірі 179 465, 64 грн, нарахованої пені - 30 816, 67 грн, 3 % річних - 3 344, 04 грн, інфляційні втрати - 4 717 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що ним на виконання умов Договору протягом січня - квітня 2024 передано у власність Відповідача природний газ на загальну суму 1 470 503,14 грн. згідно актів приймання - передачі природного газу, які додано до позову.

У свою чергу, за поставлений газ Відповідач здійснював оплату лише частково на суму 1 291 037,50 грн., а відтак не виконав зобов`язання у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1 Договору, що стало підставою для нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат та стало підставою для звернення до суду з позовом.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Із поданого Відповідачем відзиву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення вимог оскільки заборгованість з основного боргу погашено, що відповідно свідчить про безпідставне нарахування Позивачем пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

08.01.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

14.01.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву та заява про зменшення позовних вимог в частині суми основного боргу та водночас збільшення суми пені до 40 848, 63 грн, 3 % річних до 5 246, 70 грн та інфляційні втрати до 17 057, 41 грн.

Дослідивши подану Позивачем заяву про зменшення суми основного боргу, суд дійшов висновку, що остання відповідає вимогам статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), приймається судом до розгляду, а подальший розгляд справи здійснюватиметься з її урахуванням.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

28.12.2023 між Позивачем (Постачальник) та Відповідачем (Споживач) укладено Договір та додаткову угоду № 1.

Відповідно до пункту 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ), а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Відповідно до пункту 3.5 Договору приймання-передача газу, переданого Позивачем Відповідачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання передачі природного газу.

Положеннями підпункту 3.5.1 пункту 3.5 Договору передбачено, що Відповідач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

Згідно підпункту 3.5.2 пункту 3.5 Договору на підставі отриманих від Відповідача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Відповідача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Позивач готує та надає Відповідачу два примірники акту приймання передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником Позивача.

Відповідно до підпункту 3.5.3 пункту 3.5 Договору Відповідач протягом 2-з робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Позивачу один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Відповідача або надати в письмовій формі вмотивовану відмову від його підписання.

Відповідно до підпункту 3.5.4 пункту 3.5 Договору у випадку неповернення Відповідачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Відповідача відповідно до підпункту 3.5.1 Договору, та даних щодо остаточної алокації відборів Відповідача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого природного газу вважається встановленим, узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Відповідачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 Договору.

Відповідно до пункту 5.1 Договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Відповідач повинен сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Згідно підпункту 2, 4 пункту 6.2 Договору споживач зобов`язаний самостійно контролювати власне використання природного газу та своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що у разі прострочення Відповідачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу 3% річних, інфляційних збитків та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Договір набирає чинності з 01.01.2024 і діє в частині поставки газу до 15.04.2024, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (пункт 13.1 Договору).

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем протягом січня - квітня 2024 передано у власність Відповідача природний газ на загальну суму 1 470 503,14 грн. згідно актів приймання - передачі природного газу, а саме:

- Акт приймання-передачі природного газу від 12.02.2024, обсяг переданого газу: 35,43859 тис.м.куб, вартістю: 586 646,42 грн.;

- Акт приймання-передачі природного газу від 11.03.2024, обсяг переданого газу: 26,66692 тис.м.куб., вартістю: 441 441,18 грн.;

- Акт приймання-передачі природного газу від 10.04.2024, обсяг переданого газу: 25,82034 тис.м.куб., вартістю: 427 426,99 грн.;

- Акт приймання-передачі природного газу від 11.05.2024, обсяг переданого газу: 0,90544 тис.м.куб., вартістю: 14 988,55 грн.

Суд зазначає, що такі акти не містять підпису Відповідача.

Однак, згідно доводів Позивача, які не заперечуються Відповідачем Постачальником направлялися на адресу Споживача вказані вище акти, однак Відповідачем не повернуто Позивачу останні з підписами.

В силу зазначеного, обсяги за спірний період встановлено Позивачем відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС.

При цьому суд зазначає, що Відповідачем у поданому відзиві не заперечуються визначені Позивачем обсяги переданого газу, що свідчить про фактичне визнання останніх.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем сплачено за поставку газу 1 291 037, 50 грн.

Під час розгляду справи, а саме у період з 01.09.2024 по 09.01.2025 Відповідачем погашено суму основного боргу Позивача у розмірі 179 465, 64 грн шляхом надсилання 09.01.2025 листа від 20.12.2024 № 1725/109/29/1-24 про погашення заборгованості за Договором за рахунок переплати, яка існувала за договором № 09-2063/22-БО-Т на суму 43 488, 83 грн та за договором № 09-4063/23-БОТ на суму 135 976, 78 грн.

З огляду на погашення Відповідачем суми основного боргу за Договором Позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог в цій частині, яку прийнято судом до розгляду.

Так станом на дату вирішення даного спору по суті вимоги Позивача складаються із нарахованої пені, 3 % річних та інфляційних втрат за порушення виконання Відповідачем грошового зобов`язання згідно доданого до заяви про зменшення позовних вимог розрахунку.

Із наданого Відповідачем відзиву вбачається, що останній посилається на зазначені судом вище обставини в частині оплати суми основного боргу, а також зазначає про необґрунтованість нарахування Позивачем пені, що суперечить Закону України «Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за своєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги».

Крім того, Відповідач звертає увагу суду на відсутність доказів наявності вини Відповідача за прострочення виконання зобов`язань за Договором, а кошти в рахунок погашення заборгованості за Договором вже були на рахунках Позивача на момент виникнення заборгованості, що спростовує аргументи Позивача в частині нарахування пені, інфляційних втрат та 3 % річних.

Заперечуючи щодо доводів Відповідача, Позивач у відповіді на відзив зазначає, що погашення заборгованості за Договором відбулося саме 09.01.2025 за наслідком отримання Позивачем листа Відповідача від 20.12.2024 № 1725/109/29/1-24, а пунктом 5.1 Договору чітко визначено строки оплати за газ.

Закон України «Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за своєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги» станом на момент виникнення спірних правовідносин втратив чинність та не міг бути застосований до юридичної особи, тобто Відповідача.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою від є договором поставки.

Як вбачається зі змісту частини 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) та частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд зазначає, що положення пункту 5.1 Договору визначають строки проведення остаточних розрахунків.

З огляду на відсутність доказів оплати за поставку газу у строк до 15 числа місяця, наступного місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів у порядку пункту 5.1 Договору, суд дійшов висновку про порушення Відповідачем зобов`язання в цій частині.

Суд погоджується з доводами Позивача, що зарахування суми переплат по іншим договорам відбулося 09.01.2025 та не спростовує факту прострочення виконання грошового зобов`язання Відповідача, допущені ним згідно дат вказаних у розрахунку.

Судом враховано відсутність заперечень Відповідача щодо наданого Позивачем розрахунку та відповідно визначених у ньому дат оплати.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Стаття 230 ГК України визначає, що штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 3 статті 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості, а відтак правомірності вимог Позивача в цій частині.

Посилання Відповідача на Закон України «Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за своєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги» є безпідставними оскільки станом на дату виникнення спірних правовідносин такий закон втрати чинність.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи встановлені судом обставини за сукупністю наданих доказів, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено умови Договору в частині здійснення оплати спожитого газу, що відповідно спричинило прострочення виконання грошового зобов`язання, а відтак і наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати у вигляді судового збору в частині задоволення позовних вимог відповідно до статті 129 ГПК покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» - задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області (вул. Володимирська, буд. 15, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код 40108616) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код 42399676) пеню - 40 848 (сорок тисяч вісімсот сорок вісім) грн 63 коп, 3 % річних - 5 246 (п`ять тисяч двісті сорок шість) грн 70 коп, інфляційні втрати - 17 057 (сімнадцять тисяч п`ятдесят сім) грн 41 коп. та судовий збір - 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код 42399676) з Державного бюджету України судовий збір - 197 (сто дев`яносто сім) грн 73 коп, сплачений згідно платіжної інструкції № від 04.12.2024 на суму 2 620, 13 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 03.03.2025

Суддя Антон ПУКАС