УХВАЛА

26 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 904/1926/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В. Г. - головуючого, Жукова С. В., Огородніка К. М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (вх. № 1047/2025)

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2024

та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровського суду від 05.08.2024

про заміну кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро"

у справі № 904/1926/23

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж", -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2023 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі № 904/1926/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж".

20.06.2023 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/1926/23 визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" в розмірі 5 368,00 грн (1 черга задоволення), 5 206 118 180,15 грн (4 черга задоволення).

31.07.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" про часткову відмову від кредиторських вимог.

07.08.2023 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/1926/23 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" про часткову відмову від кредиторських вимог (вх. № 38082/23 від 31.07.2023) - задоволено. Прийнято часткову відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" від кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" за Угодою про добровільне погашення заборгованості від 20.07.2017, в частині 54 489 147,07 грн - 80% річних за період з 24.04.2023 по 21.05.2023 (28 днів). Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" кредитором по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" на суму 5 368,00 грн (1 черга задоволення), 5 151 629 033,08 грн (4 черга задоволення).

02.08.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро" надійшло клопотання про заміну кредитора у справі № 904/1926/23 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро" у розмірі 5 110 434 401,08 грн.

05.08.2024 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/1926/23 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро" від 02.08.2024 (вх. № 36857/24) про заміну кредитора у справі № 904/1926/23 - задоволено.

Замінено Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" (Первісний кредитор) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро" (Новий кредитор) на 5 110 434 401,08 грн (основний борг) - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

16.12.2024 постановою Центрального апеляційного господарського суду (повний текст постанови складено та підписано 29.01.2025.) апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж") Федорко Віолетти Андріївни - залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2024 у справі №904/1926/23 - залишено без змін.

17.02.2025 (через підсистему "Електронний суд") Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій скаржник просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2024 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2024 у справі №904/1926/23 про заміну кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро".

17.02.2025 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В. Г. (суддя-доповідач), суддів: Жукова С. В., Огородніка К.М.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", які обґрунтовані тим, що касаційну скаргу подано на судові рішення, можливість оскарження яких у касаційному порядку не передбачено частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, врахувавши заперечення проти відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02.03.1987 у справі "Monnell and Morris v. the United Kingdom" (§ 56) зазначено, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Тобто норми процесуального закону можливість касаційного оскарження судових рішень у справі про банкрутство ставлять у пряму залежність від особливостей (випадків), передбачених законодавством про банкрутство.

З 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з частиною третьою статті 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), ухвали попереднього засідання, ухвал за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, поданих після закінчення строку, встановленого для їх подання, ухвали про затвердження плану санації у справі про банкрутство, ухвали про затвердження плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника та рішень, прийнятих за результатами розгляду заяв, поданих у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

Наведений у частині третій статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами (висновок судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладений у постанові від 20.05.2021 у справі № 922/3369/19 та в ухвалі від 24.05.2023 у справі № 910/18250/16).

У даному випадку предметом касаційного оскарження є постанова Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2024, прийнята за результатом перегляду ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2024 у справі № 904/1926/23 про заміну кредитора правонаступником, можливість оскарження якої у касаційному порядку не передбачено частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Правова позиція щодо неможливості оскарження в касаційному порядку постанови апеляційного господарського суду, прийнятої за результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про заміну (відмову у заміні) кредитора на його правонаступника, викладена судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 28.01.2021 у справі №50/311-б та від 12.11.2019 у справі №922/6220/15.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Як зазначалося вище, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг на рішення (рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Таким чином, вичерпний перелік прийнятих у справі про банкрутство ухвал місцевого суду та постанов суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 904/1926/23 за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2024 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2024 про заміну кредитора на правонаступника, оскільки вона подана на судові рішення, які відповідно до частини третьої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства не підлягають касаційному оскарженню.

На підставі викладеного та керуючись частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3, 234, 235, пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 904/1926/23 за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2024 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2024 про заміну кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді С. Жуков

К. Огороднік