СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Харків Справа № 922/2958/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Соляник Н.В.,

від позивача: Щербина О.Л., довіреність від 06.02.2025;

від відповідача (апелянта): не з`явилися;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків", м. Харків (вх. № 3023 Х/2),

на рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 (повний текст складено 28.11.2024) у справі № 922/2958/24 (суддя Буракова А.М.),

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТерраТарса Україна", м. Одеса,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків", м. Харків,

про стягнення 571229,23грн,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТерраТарса Україна" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 571229,23грн, з яких: 400000,00грн - вартість неоплаченого товару за договором поставки; 53560,79грн - доплата за товар у зв`язку зі зміною валютного курсу; 117668,44грн відсотків річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором поставки №03/15-1 від 15.03.2023 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару за специфікацією №5 на суму 400000,00грн, що стало підставою нарахування доплати за товару у зв`язку із зміною валютного курсу в сумі 53560,79грн та відсотків річних в сумі 117668,44грн відповідно до умов договору.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі №922/2958/24 позов задоволено повністю.

Стягнуто з ТОВ "Агрозахист Харків" на користь ТОВ "ТерраТарса Україна" 400000,00грн вартості неоплаченого товару; 53560,79грн доплати за товар у зв`язку зі зміною валютного курсу; 117668,44грн процентів річних та 8568,44грн судового збору.

Приймаючи рішення у даній справі, господарський суд першої інстанції встановив, що позивач виконав свої зобов`язання щодо постачання відповідачу товару відповідно до специфікації №5 за договором на суму 400000,00грн, які не були оплачені відповідачем у встановлений строк. Доводи відповідача щодо поставки позивачем товару неналежної якості суд визнав необґрунтованими, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Враховуючи прострочення відповідачем оплати товару, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивач правомірно нарахував курсову різницю вартості товару в сумі 53560,79грн та 24% річних на суму заборгованості у розмірі 117668,44грн за період прострочення. За оцінкою суду, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу, курсової різниці та 24% річних відповідають положенням договору та нормам законодавства, у зв`язку з чим підлягають задоволенню повністю.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, відповідач - ТОВ "Агрозахист Харків" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі №922/2958/24 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги відповідача обґрунтовані наступним:

- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у відповідача обов`язку з оплатити отриманого від позивача товару, адже останній фактично не виконав своє зобов`язання з поставки саме того товару, який був предметом укладеного між сторонами договору;

- позивач не здійснив поставку товару належної якості, який був визначений умовами договору і, відповідно, відповідач не отримав те майно, за яке згідно з умовами договору мав здійснити оплату в розмірі і в строки, передбачені договором;

- відповідач, як суб`єкт господарської діяльності, не є кінцевим споживачем товару позивача в розумінні чинного законодавства, а здійснює його подальшу реалізацію кінцевим споживачам; у зв`язку з цим, саме після використання товару кінцевими споживачами, відповідачеві стало відомо про те, що отриманий від позивача товар міг містити приховані недоліки, а тому ним ініційовано проведення лабораторних досліджень на предмет перевірки якісних показників товару та розпочато досудове врегулювання спору;

- оскільки у відповідача не виникло обов`язку зі сплати вартості товару, тому нарахування та стягнення штрафних санкцій та суми доплати за товар у зв`язку із зміною валютного курсу є також необґрунтованим та неправомірним.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Агрозахист Харків" на рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі №922/2958/24; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень; призначено розгляд апеляційної скарги у справі №922/2958/24 на 19.02.2025 о 15:00 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, просп. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №105.

28.01.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив ТОВ "ТерраТарса Україна", в якому позивач заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Свою позицію обґрунтовує наступним:

- посилаючись на факт поставки позивачем товару неналежної якості та можливу наявність у такому товарі прихованих недоліків, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження таких обставин;

- натомість, позивачем було належним чином підтверджено як факт поставки товару за специфікацією №5 на суму 2743672,44грн та його часткову оплату відповідачем на суму 2343672,44грн, так і відсутність будь-яких прихованих недоліків такого товару;

- відповідачем не спростовано належного виконання позивачем умов договору поставки, наявності простроченої заборгованості з оплати товару на суму 400000,00грн, обґрунтованості здійсненого позивачем нарахування доплати за товар через зміну валютного курсу в сумі 53560,79грн та 117668,44грн 24% процентів річних.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 задоволено заяву представника ТОВ "ТерраТарса Україна" про участь у судових засіданнях у справі №922/2958/24 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025, у зв`язку з відпусткою судді Здоровко Л.М. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Лакіза В.В.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 19.02.2025 приймав участь в режимі відеоконференції представник позивача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Уповноважені представники відповідача (апелянта) у судове засіданні апеляційної інстанції 19.02.2025 не з`явилися; про дату, час та місце судового засідання всі учасники справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, при цьому наявні в матеріалах справи докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного судового рішення, а доводи учасників справи були викладені в апеляційній скарзі та відзиві, колегія суддів дійшла висновку про можливість розглянути справу за відсутність представника відповідача, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутньої у судовому засіданні представника позивача, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 15.03.2023 між ТОВ "ТерраТарса Україна" (постачальником) та ТОВ "Агрозахист Харків" (покупцем) було укладено договір поставки №03/15-1 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язався в строки, обумовлені даним договором, передати у власність покупця мінеральні добрива, обладнання для крапельного зрошення, торф (товар), а покупець зобов`язався прийняти товар та на умовах цього договору оплатити його вартість (п. 1.1 договору).

Пунктом 1.2. договору передбачено, що найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, строки поставки (передачі), базис поставки (місце передачі), вартість товару і її еквівалент в іноземній валюті, а також інші погоджені сторонами умови зазначаються у специфікації (специфікаціях, якщо їх декілька), яка є невід`ємною частиною даного договору.

До вказаного договору між сторонами було підписано наступні специфікації:

- №1 від 15.03.2023 на поставку товару: Спідфол В SР, 12кг, Мінеральне добриво в кількості 10,044 тонни на загальну суму 1726657,01грн до 02.05.2023;

- №2 від 21.03.2023 на поставку товару: Спідфол В SР, 12кг, Мінеральне добриво в кількості 0,804 тонни на загальну суму 152437,18грн до 27.03.2023;

- №3 від 12.04.2023 на поставку товару Паверфол Energу Seeds SL, 5л, Мінеральне добриво в кількості 30 літрів на загальну суму 10675,80грн до 14.04.2023;.

- №4 від 26.04.2023 на поставку товару Спідфол В SР, 12кг, Мінеральне добриво в кількості 4,296 тонни на загальну суму 738522,35грн до 02.05.2023;

- №5 від 26.04.2023 на поставку товару Спідфол В SР, 12кг, Мінеральне добриво в кількості 15,96 тонни на загальну суму 2743672,43грн до 05.05.2023;

- №6 від 26.04.2023 на поставку товару Спідфол В SР, 12кг, Мінеральне добриво в кількості 4,368 тонни на загальну суму 750899,82грн до 01.06.2023;.

- №7 від 20.06.2023 на поставку товару Паверфол ВогМІХ SL 20 л. Мінеральне добриво в кількості 20 літрів та товару Паверфол Zn EDТА 20 л., мінеральне добриво в кількості 20 літрів на загальну суму 9476,16грн до 23.06.2023;

- №8 від 04.07.2023 на поставку товару Сульфат магнію семиводний, мінеральне добриво в кількості 0,6 тонни на загальну суму 12600,00грн до 07.07.2023.

01.05.2023 постачальник поставив на адресу покупця товар за специфікацією №1 в кількості 10,044 тонни на загальну суму 1726657,01грн, що підтверджується видатковою накладною №548 від 01.05.2023.

22.03.2023 постачальник поставив на адресу покупця товар за специфікацією №2 в кількості 0,804 тонни на загальну суму 152437,18грн, що підтверджується видатковою накладною №211 від 22.03.2023.

13.04.2023 постачальник поставив на адресу покупця товар за специфікацією №3 в кількості 30 літрів на загальну суму 10675,80грн, що підтверджується видатковою накладною постачальника №412 від 13.04.2023.

01.05.2023 постачальник поставив на адресу покупця товар за специфікацією №4 в кількості 4,296 тонни на загальну суму 738522,35грн, що підтверджується видатковою накладною №547 від 01.05.2023.

04.05.2023 постачальник поставив на адресу покупця товар за специфікацією №5 в кількості 15,96 тонни на загальну суму 2743672,44грн, що підтверджується видатковими накладними № 583, №584 та № 585 від 04.05.2023.

22.06.2023 постачальник поставив на адресу покупця товар за специфікацією №7 в кількості 40 літрів на загальну суму 9476,16грн, що підтверджується видатковою накладною №1133 від 22.06.2023.

06.07.2023 постачальник поставив на адресу покупця товар за специфікацією №8 в кількості 0,6 тонни на загальну суму 12600,00грн, що підтверджується видатковою накладною №1273 від 06.07.2023.

Матеріалами справи також підтверджується, що всі зазначені видаткові накладні складені в електронній формі та підписані електронними підписами бухгалтера ТОВ "ТерраТарса Україна" - Фіялки Я.С. та директора ТОВ "Агрозахист Харків" Божко Л.В., а також скріплені відбитками електронних печаток постачальника та покупця.

Вищевказані обставини, а також можливість використання сторонами договору поставки електронного документообігу при оформленні ними видаткових накладних за цим договором передбачена укладеною між позивачем та відповідачем угодою про визнання електронних документів та використання кваліфікованого електронного підпису від 15,03.2023, виданою ТОВ "ТерраТарса Україна" Щербині О.Є. довіреністю від 01.02.2021, листом ТОВ "Агрозахист Харків" №18/05-2023 від 18.05.2023, наказами ТОВ "ТерраТарса Україна" №13-К від 30.01.2012 та №16/01/23/04 від 16.01.2023, а також листом ТОВ "Агрозахист Харків" від 15.03.2023.

Листом ТОВ "Агрозахист Харків" №18/05-2023 від 18.05.2023 підтвердило автентичність вчинення відповідачем всіх правочинів у спірних правовідносинах, які супроводжувалися використанням ним печаток підрізними номерами.

Звертаюсь до господарського суду першої інстанції з позовом у даній справі, позивач зазначає, що товар за специфікацією № 6 ТОВ "ТерраТарса Україна" на адресу ТОВ "Агрозахист Харків" не поставлявся у зв`язку з невиконанням покупцем умов пункту 4.1. даної специфікації, а саме нездійснення ним попередньої оплати у розмірі 5% вартості визначеного цією специфікацією товару в сумі 37544,99грн до 05.05.2023. Зазначені зобов`язання ТОВ "Агрозахист Харків" не виконало і станом на цей час, що також підтверджується рахунком постачальника на оплату №564 від 26.04.2023, а також бухгалтерською довідкою ТОВ "ТерраТарса Україна" від 13.08.2024 про неоплату даного рахунку.

Таким чином, позивач посилається на те, що він свої зобов`язання за договором поставки виконав в повному обсязі та своєчасно поставивши на адресу ТОВ "Агрозахист Харків" товар за специфікаціями №№ 1, 2, 3, 4, 5, 7 та 8 на загальну суму 5394040,94грн. Однак, відповідачем за специфікаціями № 1, 2, 3, 4, 5, 7 та 8 була оплачена вартість отриманого товару лише в сумі 4994040,94грн, тоді як неоплаченою залишилась вартість отриманого за договором товару за специфікацією №5 в загальній сумі 400000,00грн.

Згідно умов п.п. 2.1., 2.2. договору та п.п. 2 і 4 специфікації № 5 грошовий еквівалент вартості товару був виражений в іноземній валюті (доларах США). Вартість товару підлягала перерахунку у випадку зростання більше ніж на 2% курсу продажу визначеної специфікацією іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України на день, що передував дню оплати покупцем вартості товару, у порівнянні з таким курсом на день, що передував дню підписання специфікації за формулою Ц = Цп х (А2/А1), де: Ц - вартість товару на день оплати, грн.; Цп - вартість товару на день підписання специфікації (вказана в специфікації), грн; А1 - значення курсу продажу визначеної у специфікації іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України на день, що передує дню підписання специфікації (наведено в специфікації), грн; А2 - значення курсу продажу визначеної у специфікації іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України на день, що передує дню оплати вартості товару, грн. Якщо дню підписання специфікації або дню оплати вартості товару передує неробочий (вихідний, святковий) день, то значення курсу продажу іноземної валюти А1 або А2 визначається на перший попередній перед ним робочий день. Достатнім (належним) підтвердженням (доказом) значення курсу продажу іноземної валюти А1 та (або) А2 є дані, розміщені в мережі Інтернет. Зазначена роздруківка має бути зроблена на паперовому носії та засвідчена підписом посадової особи постачальника і відбитком печатки постачальника.

Пунктом 2.5. договору сторони узгодили, що у випадку звернення постачальника до покупця з позовом про стягнення вартості поставленого за цим договором товару, ціна (вартість) товару коригується за наведеною в п. 2.2 цього договору формулою в разі збільшення курсу продажу визначеної у специфікації іноземної валюти більш ніж на 2 (два) % на день складання постачальником позовної заяви в порівнянні з курсом, встановленим на день, що передував дню підписання такої специфікації. При цьому показник вартості товару Ц та показник курсу А2 визначається на день складання постачальником позовної заяви.

Водночас, відповідно до п. 7.3 договору поставки при простроченні оплати товару тривалістю більше ніж 10 (десять) календарних днів, постачальник має право стягнути з покупця заборгованість з нарахуванням, зокрема, 24 (двадцяти чотирьох) процентів річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевказані умови договору, а також несвоєчасну оплату відповідачем товару, поставленого за специфікацією №5 в загальній сумі 400000,00грн, позивач здійснив нарахування доплати за товар у зв`язку зі зміною валютного курсу за договором на суму 53560,79грн, а також нарахував 24% річних за період прострочення з 23.05.2023 по 12.08.2024 в сумі 117668,44грн, виходячи розміру існуючої у вказаний період заборгованості.

Зважаючи на наведені обставини щодо невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань, позивач звернувся до господарського суду першої інстанції з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 400000,00грн вартості неоплаченого товару, 53560,79грн доплати за товар у зв`язку зі зміною валютного курсу та 117668,44грн відсотків річних.

Як вже зазначалося, за результатами розгляду позовних вимог Господарським судом Харківської області 18.11.2024 ухвалено оскаржуване рішення у справі №922/2958/24, яким позов задоволено повністю.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками господарського суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 205 ЦК України визначає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Стаття 627 ЦК України встановлює, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписом ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між сторонами спору виникли правовідносини, пов`язані із виконанням зобов`язань за договором поставки.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

У розумінні положень ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

З досліджених судом матеріалів справи встановлено, що позивач на виконання умов договору здійснив поставку відповідачу товару за специфікаціями №№ 1, 2, 3, 4, 5, 7 та 8 на загальну суму 5394040,94грн, що підтверджується наявними у справі видатковими накладними (а.с. 23 39, т.1).

Натомість, відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару виконав лише частково, а саме, за специфікаціями № 1, 2, 3, 4, 5, 7 та 8 оплачено вартість отриманого від позивача товару лише на суму 4994040,94грн, внаслідок чого у останнього станом на момент подання позову існує прострочена заборгованість за поставлений в сумі 400000,00грн.

В свою чергу, ТОВ "Агрозахист Харків" не було надано суду ані доказів повної та своєчасної оплати отриманого за договором товару за специфікацією №5 на загальну суму 400000,00грн, ані доказів повернення позивачу неоплаченого товару.

Вказані обставини також не заперечуються відповідачем.

Водночас, матеріали справи не місять будь-яких доказів пред`явлення мотивованої письмової претензії по якості поставленого позивачем товару.

Приймаючи до уваги те, що ТОВ "Агрозахист Харків" в порушення умов договору не виконало свій обов`язок із повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару за договором, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача 400000,00грн вартості неоплаченого товару.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що товар не відповідав умовам договору, судова колегія вважає необґрунтованими, адже у розумінні положень ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання повинно бути доведено, тоді як матеріали справи не містять відповідних доказів (наприклад, будь-яких претензій покупця, актів перевірки якості товару чи експертних висновків), які б підтверджували неналежну якість товару.

За змістом доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що приховані недоліки товару стали йому відомі лише після використання товару кінцевими споживачами.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 678 ЦК України покупець має право вимагати зменшення ціни товару або відшкодування збитків лише за умови доведення факту наявності недоліків.

Як встановлено судом, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували наявність недоліків товару, претензій покупця до якості, результатів лабораторних досліджень чи висновків експертиз тощо.

Судова колегія враховує, що у пункті 3.6 договору поставки сторони погодили, що акт про приховані недоліки товару повинен бути складений покупцем відповідно до вимог Інструкції "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості", затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР 25.04.1966 №П-7 (далі Інструкція №П-7) з урахуванням того, що такий акт повинен бути складений в строк протягом 10 (десяти) днів з моменту виявлення таких недоліків, але не пізніше двох місяців з моменту поставки товару. Акт складається з обов`язковою участю представника постачальника, а у випадку його неявки протягом трьох днів з моменту отримання відповідного повідомлення за участю експерта Торгово-промислової палати України.

Пунктом 1 Інструкції №П-7 встановлено, що вона застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними та особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектністю.

Згідно з п. 14 Інструкції №П-7 приймання продукції за кількістю та якістю здійснюється у точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, основними та особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами, а також за супровідними документами, які підтверджують якість і комплектність продукції, що постачається (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення якості, рахунок-фактура, специфікація).

Пунктом 16 Інструкції №П-7 встановлено, що у разі виявлення невідповідності якості продукції, що постачається, вимогам стандартів, технічним умовам, кресленням, зразкам, договору тощо, отримувач складає акт, у якому зазначається кількість оглянутої продукції і характер виявлених під час приймання недоліків.

Разом із тим, абз. 6 п. 9 Інструкції №П-7 визначає, що прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені тільки в процесі переробки, підготування до монтажу, в процесі монтажу, випробовування, використання і зберігання продукції.

Відповідно до п. 9 Інструкції №П-7 акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, що виявив приховані недоліки, якщо інші терміни не встановлені обов`язковими для сторін правилами. Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції з гарантійними термінами служби і зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного терміну.

За змістом п. 33 Інструкції №П-7 акт про приховані недоліки, виявлені в продукції, складається в порядку, передбаченому цією Інструкцією, якщо інше не передбачено основними особливими умовами поставки, іншими обов`язковими правилами і договором.

Положеннями Інструкції П-7 врегульовані два окремі випадки виявлення товару неналежної якості, а саме: коли недоліки виявлені під час приймання товару, отримувач призупиняє подальше приймання і складає акт про фактичну якість отриманого товару, а в разі, коли приховані недоліки не могли бути виявлені при звичайній перевірці, відповідний акт складається після приймання товару.

Апеляційним господарським судом встановлено, що спірний товар за специфікацією №5 на суму 400000,00грн був прийнятий відповідачем на складі постачальника без будь-яких зауважень, видаткові накладні ним підписані електронним підписом та скріплені печаткою. Оскільки товар прийнятий без зауважень щодо кількості та якості в момент передачі акт виявлених недоліків не складався.

Водночас, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що покупцем - ТОВ "Агрозахист Харків" або кінцевими споживачами товару (як зазначає апелянт) було складено акт про приховані недоліки товару, залучено для виявлення недоліків спеціаліста та складено висновок експертизи (лабораторного дослідження), а також було б запропоновано постачальнику ТОВ "ТерраТарса Україна" направити свого представника для складення відповідного акта або надати свою згоду на складення такого акта в односторонньому порядку.

Докази зворотного у справі відсутні та відповідачем в ході розгляду справи не було надано.

Фактично, відповідач наводить загальні твердження про неналежну якість товару, проте не надає жодних доказів на підтвердження виявлення недоліків якості товару, надсилання позивачу будь-яких претензій, направлення товару на експертизу, встановлення факту неякісності товару іншим чином (наприклад, кінцевими споживачами) та взагалі, що це ними було якимось чином досліджено.

У справі відсутні також докази того, що відповідачем здійснювалося повернення позивачу товару неналежної якості на підставі зворотних накладних.

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що покупець не надав жодних доказів на підтвердження наявності виявлення неякісного товару, придбаного у постачальника, зокрема, наявності прихованих недоліків, а отже відсутні підстави для звільнення відповідача від виконання грошового зобов`язання та відмови від оплати переданого за специфікацією №5 товару на суму 400000,00грн.

З огляду вищенаведене, зважаючи на відсутність належних, допустимих та вірогідних доказів оплати відповідачем заборгованості за спірним договором поставки, судова колегія вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що вимога про стягнення 400000,00грн заборгованості за поставлений товар є доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення суми доплати за товар у зв`язку зі зміною валютного курсу та процентів річних, колегія суддів враховує таке.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже зазначалося, у п. 7.3 договору сторони узгодили, що при простроченні оплати товару тривалістю більше ніж 10 календарних днів, постачальник має право стягнути з покупця заборгованість з нарахуванням, зокрема, 24% процентів річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Отже, сторони погодили умови договору щодо сплати процентів річних та встановили на власний розсуд відповідні зобов`язання з урахуванням загальних принципів цивільного законодавства.

Колегія суддів враховує, що при укладенні договору сторони є вільними у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено чинним законодавством (ст. 627 ЦК України)

Будь-яких доводів щодо існування обставин для зменшення процентів річних за користування чужими грошовими коштами відповідачем не наведено.

Здійснивши перерахунок нарахованих позивачем 24% річних у розмірі 117668,44грн за період прострочення з 23.05.2023 по 12.08.2024, колегія суддів вважає його вірним та арифметично правильним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи.

За приписами ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до п. 2.2. договору сторони домовилися, що ціна (вартість) товару (в тому числі збільшена відповідно з особливою умовою, обумовленою у п. 2.1 договору), виражена у гривнях, яку покупець зобов`язаний оплатити постачальнику, в разі збільшення курсу продажу іноземної валюти, визначеної у специфікації більш ніж на 2 (два) % на день, що передує: дню оплати вартості товару, в порівнянні з курсом, встановленим на день, що передує дню підписання такої Специфікації, коригується без додаткового узгодження за наступною формулою: Ц = Цп х (А2/А1), де Ц - вартість товару на день оплати, грн.; Цп - вартість товару на день підписання специфікації (вказана в специфікації), яка може бути збільшена відповідно з особливою умовою, обумовленою у п. 2.1 договору, грн.; А1 - значення курсу продажу визначеної у специфікації іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України на день, що передує дню підписання специфікації (наведено в специфікації), грн.; А2 - значення курсу продажу визначеної у специфікації іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України на день, що передує дню оплати вартості товару, грн.

Якщо дню підписання специфікації або дню оплати вартості товару передує неробочий (вихідний, святковий) день, то значення курсу продажу іноземної валюти А1 або А2 визначається на перший попередній перед ним робочий день.

Достатнім (належним) підтвердженням (доказом) значення курсу продажу іноземної валюти А1 ти (або) А2 є дані, розміщені в мережі Інтернет на сайті http://minfin.com.ua на веб-сторінці, яка знаходиться за адресою: https://index.minfin.com.ua/exchange/archive/ на відповідний день (день, що передує дню підписання специфікації та (або) день, що передує дню оплати вартості товару). В разі виникнення між сторонами спору щодо цього договору та (або) у зв`язку з ним, значення курсу А1 та (або) А2 може підтверджуватися роздруківкою сторінки вказаного сайту на день встановлення такого курсу А1 та (або) А2, яка знаходиться в мережі Інтернет за адресою https://index.minfin.com.ua/exchange/archive/ на відповідний день. Зазначена роздруківка має бути зроблена на паперовому носії та засвідчена підписом посадової особи постачальника і відбитком печатки постачальника.

У випадку відсутності на вказаних у п.2.2 цього договору сайті та веб-сторінці даних про значення курсу продажу визначеної у специфікації іноземної валюти на день, що передує дню оплати вартості товару в порівнянні з курсом, встановленим на день, що передує дню підписання такої специфікації не перевищує 2 (двох) %, оплата вартості товару здійснюється покупцем за визначеною специфікацією ціною (вартістю) товару в гривнях без коригування за наведеною п.2.2 цього договору формулою (п. 2.3 договору.)

Позивачем здійснено перерахунок вартості поставленого відповідачу товару з урахуванням зміни валютного курсу, з урахуванням якого загальна сума доплати за товар у зв`язку зі зміною валютного курсу складає 53560,79грн, і колегія суддів апеляційного господарського суду вважає цей розрахунок правильним.

Відповідачем не наведено доводів щодо неправильності розрахунків відсотків річних та вартості товару у зв`язку зі зміною валютного курсу, які здійснені позивачем.

З урахуванням наведеного, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача: 400000,00грн - вартості неоплаченого товару за специфікацією №5 за договором поставки, 53560,79грн - доплати за товар у зв`язку зі зміною валютного курсу та 117668,44грн відсотків річних.

Враховуючи вищенаведене у сукупності та зважаючи на те, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт поставки відповідачу товару на суму 400000,00грн, а останнім було прийнято такий товар без жодних заперечень та не надано доказів погашення заборгованості, як і не підтверджено у встановленому порядку факт постачання товару неналежної якості, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Таким чином, доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "Агрозахист Харків" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі №922/2958/24 підлягає залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" на рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі №922/2958/24 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі №922/2958/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.03.2025.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.В. Лакіза