ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2025 р.

м. Київ

Справа № 911/3281/24

Суддя Черногуз А.Ф., за участю секретаря Василець О.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосервіс Груп" (08105, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с Горенка, вул. Садова, 24А, )

до Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства "Гостомель" Гостомельської селищної ради (08290, Київська обл., Бучанський р-н, селище міського типу Гостомель, вул. Свято-Покровська, буд. 125, )

про стягнення боргу за договором про закупівлю послуг №225 від 23.11.2023

за участю представників:

позивача: не з`явились;

відповідача: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Історія розгляду справи.

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосервіс Груп" до Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства "Гостомель" Гостомельської селищної ради про стягнення 561615,2 грн боргу за договором про закупівлю послуг №225 від 23.11.2023, а також 41929,55 грн втрат від інфляції та 12499,97 грн трьох процентів річних.

Господарський суд ухвалою від 10.12.2024 відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено проведення підготовчого засідання у справі на 20.01.2025 на 16:00. Судом встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження.

Через систему "Електронний суд" до Господарського суду Київської області 24.01.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, а 28.01.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні 20.01.2025 брали участь представник позивача Джус Денис Васильович та представник відповідача Конюхова Оксана Валеріївна. Під час виступу у судовому засіданні представник позивача зазначив, що після відкриття провадження до них надійшла оплата від відповідача у сумі 50000,00 грн, а представник відповідача заявляє, що станом на 16.01.2025 ними було сплачено ще 50000,00 грн, а отже частина боргу, а саме 100000,00 грн на момент судового засідання була сплачена. З огляду на зазначені обставини, суд зобов`язав сторони надати письмові пояснення про оплату здійснену в межах даного провадження після його відкриття та відклав розгляд справи у підготовчому провадженні на 04.02.2025 на 16:00.

Через систему "Електронний суд", до Господарського суду Київської області від представника відповідача 03.02.2025 надійшли заперечення на відповідь на відзив, а 04.02.2025 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

04.02.2025 у судове засідання з`явився представник позивача Джус Денис Васильович, представник відповідача не з`явився, разом із цим, враховуючи, що всі необхідні заяви для розгляду справи по суті були подані учасниками спору, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.02.2025 на 13:00.

Через систему "Електронний суд" до Господарського суду Київської області 11.02.2025 від представника позивача надійшла заява про долучення доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, а від представника відповідача повторно надійшла заява про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні 11.02.2025 судом прийнято рішення у справі.

Фактичні обставини справи та узагальнені позиції сторін.

Позивач повідомляв суд, що 23.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Екосервіс Груп», як виконавцем, та Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства Гостомель» Гостомельської селищної ради, як замовником, було укладено договір №225 про закупівлю послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов`язувався за завданням замовника надати послуги з вивезення, розміщення та знешкодження (захоронення) побутових відходів, які накопичуються на території Гостомельської селищної територіальної громади Бучанського району Київської області, а замовник зобов`язувався прийняти та оплатити надані послуги. Копію вказаного договору долучено до справи.

За твердженнями позивача відповідач сплатив борг, що виник внаслідок виконання позивачем своїх обов`язків, лише частково, залишок боргу відповідача, з урахуванням часткових оплат на момент звернення позивача до суду із цим позовом, становив 561615,20 грн. Також позивач нарахував позивачу три відсотки річних в сумі 12499,97 грн та інфляційні втрати в сумі 41929,55 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначав про те, що ним був оплачений борг за договором в сумі 200000,00 грн, що не було враховано позивачем, у зв`язку із чим відповідач просив суд частково відмовити у задоволенні позову.

Суд акцентує увагу на тому, що статтею 11 ЦК України закріплено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання згідно ст. 174 ГК України є господарський договір.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Нормами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З наданої до суду копії договору судом встановлено, що між сторонами було узгоджено, що загальна вартість послуг становить 1 200 000 грн. 00 коп. (один мільйон двісті тисяч гривень нуль копійок) з ПДВ.

За змістом пунктів 3.1. та 3.2. договору фактичний обсяг наданих послуг за календарний місяць визначається виконавцем згідно поданого замовником, затвердженого та прийнятого до виконання виконавцем замовлення-дислокації, при умові відсутності обґрунтованих письмових претензій замовника щодо дотримання замовлення-дислокації, а в подальшому відображається в рахунку на оплату та/або актах наданих послуг, які складаються щомісячно виконавцем. Оплата послуг здійснюється замовником в безготівковому порядку, щомісячно, до десятого числа місяця, наступного за місяцем, в якому надаються послуги, але замовник має право попередньо оплатити послуги.

На виконання зазначеного договору позивачем були надані послуги з вивезення твердих побутових відходів, що підтверджується актами надання послуг: №18966 від 30.11.2023 на суму 228240,00 грн.; № 3 від 02.01.2024 на суму 342960,00 грн; №1543 від 31.01.2024 на суму 252000,00 грн.

Наведені акти підписані обома сторонами без претензій.

Відтак вбачається, що всього за договором позивачем надано послуг на загальну суму 823200,00 грн.

За наслідками дослідження матеріалів справи судом встановлено, що вартість обсягу наданих послуг була погашена відповідачем до відкриття провадження у цій справі частково, а саме в загальній сумі 261584,80 грн, що підтверджується фільтрованою випискою по рахунку позивача за період з 23.11.2023 по 04.12.2024, а також актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2024 по 30.05.2024, що підписаний представниками сторін та завірений їх печатками.

Акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Вказаний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04.07.2024 у справі № 911/2502/22.

Окрім того, в матеріалах справи містяться копії платіжних інструкцій, що підтверджують оплату відповідачем боргу вже після відкриття провадження у справі, а саме: №6295 від 26.12.2024 на суму 100000,00 грн; № 6245 від 16.01.2025 на суму 50000,00 грн; №6483 від 28.01.2025 на суму 100000,00 грн.

Разом із цим, у своєму відзиві представник відповідача вказав на те, що частина грошових коштів в сумі 50000,00 грн, що була сплачена згідно з платіжним дорученням №6295 від 26.12.2024 на суму 100000,00 грн, була зарахована в рахунок погашення боргу за іншим договором.

Відповідно до частини 1 статті 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Так, з урахуванням зазначених пояснень представника відповідача, суд констатує, що відповідачем після відкриття провадження у справі було сплачено борг в загальній сумі 200000,00 грн.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі у разі відсутності предмету спору.

Відтак, з огляду на те, що відповідачем сплачено на користь позивача частину основного боргу в сумі 200000,00 грн, суд констатує, що предмет спору у цій частині відсутній, а відтак в цій частині вимог позивача провадження у справі підлягає закриттю в порядку положень п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Питання щодо витрат зі сплати судового збору за вимогами, за якими провадження у справі закрито, може бути вирішене судом за клопотанням позивача в порядку визначеному Законом України "Про судовий збір".

итанняПРазом із цим, матеріали справи не містять відомостей про сплату відповідачем за решти основного боргу в сумі 361615,20 грн.

Вказана сума основного боргу представником відповідача не заперечується.

В силу статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з пунктами 2, 4, 5 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

За положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що в силу положень частини першої статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Тож, суд приходить до висновку, що з огляду на неналежне виконання відповідачем обов`язків за договором за товариством утворилася заборгованість з оплати за надані послуги, що в загальному становить 361615,20 грн. Вказана сума стягується судом з відповідача враховуючи настання строків оплати станом на дату подання позову.

Через прострочення виконання грошового зобов`язання позивач також заявив вимогу про стягнення трьох відсотків річних на загальну суму 12499,97 грн та інфляційних втрат на загальну суму 41929,55 грн, а саме:

- за актом надання послуг № 3 від 02 січня 2024 р. на суму 342960,00 грн (в обрахунку від суми боргу в розмірі 309615,20 грн, з урахуванням часткової оплати відповідачем) за період з 30.03.2024 до 04.12.2024 сума трьох відсотків річних складає 6344,57 грн, а сума інфляційних втрат складає 21920,75 грн;

- за актом надання послуг №1543 від 31 січня 2024 року на суму 252000,00 грн за період з 11.02.2024 до 04.12.2024 сума трьох відсотків річних складає 6155,40 грн, а сума інфляційних втрат складає 20008,80 грн.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому проценти річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України, відтак, обмеження нарахування шістьма місяцями відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України до процентів річних та інфляційних втрат не застосовується.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд звертає увагу учасників справи на те, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом здійснено перевірку розрахунків інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних та інфляційних втрат здійснених позивачем, які викладені в розрахунку доданому до позовної заяви та встановлено, що означені нарахування є підставними та підлягають до задоволення.

З огляду на викладене суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 12499,97 грн та втрати від інфляції в сумі 41929,55 грн, в межах розміру заявлених позовних вимог.

Пунктом 12 частини 3 статті 2 ГПК України закріплено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати відповідно до статті 123 ГПК України складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу та інших витрат, що пов`язані з вчиненням сторонами необхідних процесуальних дій.

Так, позивачем було подано заяву про розподіл судових витрат, у якій він заявив до стягнення 48000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Згідно частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем долучено до справи копію договору №02-12/24 про надання правничої (правової) допомоги від 02.12.2024, що був укладений між позивачем, як клієнтом, та Адвокатським об`єднанням "Дія Закону", від імені якого діяв Джус Денис Васильович (далі адвокат). Окрім того позивачем долучені акт приймання-передачі наданих послуг №11-02-01/25 від 11.02.2025 до вказаного договору, а також рахунки-фактури №02-12-01/2024 від 02.12.2024 та №11-02-01/2025 від 11.02.2025.

Відповідно до пункту 1.1. означеного договору, адвокат приймає на себе зобов`язання в період дії цього договору представляти інтереси клієнта в Господарському суді Київської області, а в разі необхідності в Північному апеляційному господарському суді, органах державної влади, органах місцевого самоврядування та підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, як представник клієнта у справі за його позовом до Комунального підприємства «Управління житлово - комунального господарства «Гостомель» Гостомельської селищної ради про стягнення заборгованості за договором № 225 про закупівлю послуг від 23 листопада 2023 року.

Пунктом 3.2. договору сторони узгодили наступний розмір і складові гонорару на стадіях підготовки позовної заяви, участі та супроводження справи в суді першої інстанції: 1) Правнича консультація, узгодження правової позиції з клієнтом, аналіз матеріалів справи, формування правової позиції у справі, збирання доказів, виготовлення копій документів, кількість годин 4, вартість однієї години без ПДВ 3000 грн, загальна сума без ПДВ 12 000 грн; 2) Підготовка та подання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосервіс Груп» до Комунального підприємства «Управління житлово - комунального господарства «Гостомель» Гостомельської селищної ради про стягнення заборгованості за договором № 225 про закупівлі послуг від 23 листопада 2023 року, кількість годин 4, вартість однієї години без ПДВ 3000 грн, загальна сума без ПДВ 12 000 грн; 3) Разом п. 1-2 при розгляді справи в Господарському суді Київської області, кількість годин 8, вартість однієї години без ПДВ 3000 грн, загальна сума без ПДВ 24 000 грн.

Відповідно до 3.3. договору клієнт оплачує адвокату кошти в сумі 24 000 грн. без ПДВ протягом 30 (тридцяти) банківських днів з дня ухвалення Господарським судом Київської області судового рішення за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосервіс Груп» до Комунального підприємства «Управління житлово - комунального господарства «Гостомель» Гостомельської селищної ради про стягнення заборгованості за договором № 225 про закупівлі послуг від 23 листопада 2023 року.

У разі участі в судових засіданнях під час розгляду справи в Господарському суді Київської області з викликом сторін, клієнт додатково сплачує кошти з розрахунку 6000 грн. за участь в одному судовому засіданні (з розрахунку 2 години - 1 судове засідання, 3000 грн за годину роботи), без урахування вартості проїзду (п. 3.4. договору).

Пунктом 3.5. договору сторони погодили, зокрема, що підтвердженням виконання послуг, які перелічені у виставленому рахунку фактурі є факт здійснення адвокатом відповідних процесуальних дій, наявність відповідних процесуальних документів, та може додатково фіксуватися в акті приймання-передачі наданих послуг, який підписується представниками сторін після фактичного їх надання.

Так, відповідно до пункту 3 згаданого вище акту приймання-передачі наданих послуг № 11-02-01/25 від 11.02.2025 до договору, сторони зафіксували, що вартість послуг адвоката за цим актом склала 48000,00 грн. При цьому, як вбачається зі змісту пункту 2 вказаного акту, адвокат надав, а клієнт прийняв наступні послуги, а саме: - правнича консультація, узгодження правової позиції з клієнтом, аналіз матеріалів справи, формування правової позиції у справі, збирання доказів, виготовлення копій документів (4 години, з розрахунку 1 година 3000 грн 00 коп); - підготовка та подання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосервіс Груп» до Комунального підприємства «Управління житлово - комунального господарства «Гостомель» Гостомельської селищної ради про стягнення заборгованості за договором № 225 про закупівлю послуг від 23 листопада 2023 року (4 години, з розрахунку 1 година 3000 грн 00 коп); - аналіз відзиву відповідача на позовну заяву позивача; складання і подання відповіді № 27-01-01/25 від 27.01.2025 року на відзив (2 години, з розрахунку 1 година 3000 грн 00 коп); - участь у трьох судових засіданнях в Господарському суді Київської області, а саме: 20.01.2025 року, 04.02.2025 року та 11.02.2025 року (6 годин, з розрахунку 1 година 3000 грн 00 коп).

Послуги будуть сплачені протягом 30 (тридцяти) банківських днів з дня ухвалення Господарським судом Київської області судового рішення за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосервіс Груп» до Комунального підприємства «Управління житлово - комунального господарства «Гостомель» Гостомельської селищної ради про стягнення заборгованості за договором № 225 про закупівлю послуг від 23 листопада 2023 року (пункт 3 акту).

Згідно з положеннями пункту 1 частини 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За положеннями частини 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 4, 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 5 статті 129 ГПК України визначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Так, ціна позову у справі, що розглядалася судом становить 616044,72 грн та при цьому, відповідно до умов договору розмір гонорару адвоката розраховується у формі погодинної оплати.

Суд приймає до уваги те, що адвокат позивача за час розгляду справи належним чином здійснював представництво інтересів клієнта, мав сталу позицію щодо спору, водночас суд також враховує те, що даний спір не є спором, що відноситься до складних, у яких від адвоката вимагається максимально зосереджуватись та витрачати значну кількість часу на формуванні та доведенні перед судом своєї правової позиції та збору доказів.

Суд зазначає, що даний спір є типовим та не вимагає витрати надто багато часу та складної інтелектуальної роботи адвоката, а крім того, судом встановлено, що в цей саме період в провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа №911/3302/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосервіс Груп" до Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства "Гостомель" Гостомельської селищної ради про стягнення боргу за договором про закупівлю послуг №007-24 від 01.02.2024, обставини у якій є подібними, а представництво здійснював той самий адвокат.

Разом із тим, суд зауважує, що представник позивача не приймав участь в судовому засіданні 11.02.2025, за участь в якому позивач просив включити витрати на правову допомогу, пов`язані з участю свого представника, що не дає підстав для покладення означених витрат на відповідача.

Також, суд звертає увагу на те, що визначені у рахунку від 11.02.2025 та акті від 11.02.2025 послуги з надання правової допомоги, а саме - участь у трьох судових засіданнях в Господарському суді Київської області, зокрема: 20.01.2025 року, 04.02.2025 року та 11.02.2025 (6 годин, з розрахунку 1 година 3000 грн 00 коп) є такими, що надмірно завищені, оскільки згідно протоколів судових засідань, судові засідання в яких брав участь представник позивача в своїй сукупності тривали менше години 16 хвилин, що виходячи з вартості години часу адвоката в засіданні становить 800 грн. Наведена обставина вказує на безпідставне включення до судових витрат позивачем 17200 грн за участь адвоката у судових засіданнях.

Крім того, суд критично ставиться до часу зазначеного як такий, що витрачений адвокатом на аналіз відзиву відповідача на позовну заяву позивача; складання і подання відповіді № 27-01-01/25 від 27.01.2025 року на відзив (2 години, з розрахунку 1 година 3000 грн 00 коп), оскільки зміст відзиву відповідача викладений у семи коротких абзацах, що займають пів сторінки друкованого тексту з двома додатками у вигляді копій платіжних інструкцій, а відповідь на відзив, подана позивачем, викладена у п`яти коротких абзацах, що займають так само пів сторінки друкованого тексту, що також вказує на надміру завищені витрати на правову допомогу в цій частині, що не є сумісним з добросовісністю у судовому процесі.

Беручи до уваги вищенаведене умисне недобросовісне завищення адвокатом розміру судових витрат, зважаючи на те, що справа не є справою значної складності, оскільки є типовою та аналогічною справі №911/3302/24, що розглядалась даним складом суду між тими ж сторонами у цьому ж часовому проміжку за участі того ж адвоката позивача, суд констатує неспівмірність заявлених витрат на правову допомогу, позаяк заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу у 48000,00 грн є такою, що не відповідає складності справи з урахуванням всіх наявних у справі заяв сторони позивача по суті спору та їх об`єму, та поданими ним доказів та є такою, що сформована з явними ознаками недобросовісних дій покликаних покласти додатковий надмірний тягар на сторону відповідача, а відтак є такою, що підлягає зменшенню до 15000,00 грн, як до розміру витрат, який є релевантним до спірних правовідносин та дій адвоката в процесі формування завищених витрат позивача на правову допомогу.

Також, враховуючи часткове закриття провадження у справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача частину судового збору в сумі 6240,67 грн тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В силу частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав щодо доказів та доводів.

В силу частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав щодо доказів та доводів.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 233, 236 - 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу за договором про закупівлю послуг № 225 від 23 листопада 2023 року в розмірі 200000,00 грн.

Стягнути з Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства "Гостомель" Гостомельської селищної ради (08290, Київська обл., Бучанський р-н, селище міського типу Гостомель, вул. Свято-Покровська, буд. 125, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосервіс Груп" (08105, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с Горенка, вул. Садова, 24А, ) 361615,20 грн основного боргу за договором про закупівлю послуг № 225 від 23 листопада 2023 року, 3% річних у розмірі 12499,97 грн, 41929,55 грн втрат від інфляції, 6240,67 грн витрат зі сплати судового збору та 15000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Рішення підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 03.03.2025.

Суддя А.Ф. Черногуз