номер провадження справи 4/241/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 Справа № 908/3350/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Зінченко Наталя Григорівна, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30; поштова адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх№ 4)

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙ.ТІ.КОР», (69063, м. Запоріжжя, вул. Базарна (колишня Анголенка), буд. 14Б, кв. 10)

до відповідача 2 ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 )

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, - Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4А)

про стягнення 80149,87 грн.

24.12.2024 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № 008827122 від 10.12.2024 (вх. № 3556/08-07/24 від 12.12.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙ.ТІ.КОР», м. Запоріжжя і до ОСОБА_1 , м. Запоріжжяпро стягнення з відповідачів солідарно 80149,87 грн. заборгованості за кредитним договором № 011/11204/0591803 від 08.07.2019, в тому числі 49377,41 грн. заборгованості за основним боргом та 30772,46 грн. заборгованості за відсотками.

Згідно прохальної частини позовної заяви позивач просить суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2024 справу № 908/3350/24 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/3350/24, присвоєно справі номер провадження справи 4/241/24, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві та ґрунтуються на ст. 612 ГК України, ст., ст. 15, 16, 525, 526, 543, 553, 554, 610, 612, 629, 1049, 1054 ЦК України. Позов пред`явлений позивачем з підстав невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань за договором № 011/11204/0591803 від 08.07.2019 щодо своєчасної та повної сплати заборгованості за основним боргом та процентів за користування кредитом. Позивач просить суд позов задовольнити повністю, стягнути з відповідачів 1 і 2 солідарно заборгованість в розмірі 80149,87 грн., з яких: 49377,41 грн. заборгованості за основним боргом та 30772,46 грн. заборгованості за відсотками.Також просить стягнути з відповідачів на його користь понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 30.12.2024 у справі № 908/3350/24 відповідачам 1 і 2 запропоновано у строк до 16.01.2025, але не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали суду, подати відзиви на позовну заяву із його документальним обґрунтуванням і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову або його визнання; у разі незгоди з нарахованою сумою заборгованості навести свій контррозрахунок. Одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду направити копію відзиву та доданих до нього документів позивачу та докази направлення/надання надати суду (додати до відзиву).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наразі відповідними Указами Президента України строк, на який на території України введено режим воєнного стану, продовжено до 09.05.2025 включно.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням на території України воєнного стану, доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на офіційному сайті Міністерства юстиції України: https://usr.minjust.gov.ua, обмежений.

З доступних відомостей, які знаходяться у вільному доступі у мережі Інтернет (зокрема, ресурси opendatabot.ua, youcontrol.com.ua, тощо), вбачається, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙ.ТІ.КОР» (ідентифікаційний номер 41659051) є: 69063, м. Запоріжжя, вул. Базарна, буд. 14Б, кв. 10, а місцезнаходженням ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) є: АДРЕСА_1 , що відповідає адресі відповідачів, зазначеній у позовній заяві.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 30.12.2024 про відкриття провадження у справі №908/3350/24, які направлялася відповідачам на зазначені в позовній заяві адреси, повернулася до суду без вручення адресату з відміткою відділення поштового зв`язку: «За закінченням терміну зберігання».

За приписами ч. 4 ст. 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Частиною третьою статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну відповідачами місцезнаходження на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1)день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4)день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В постанові Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 922/2887/16 викладена правова позиція, що сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачами та повернення їх до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідачів щодо її належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто їх власною волею.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідачів про відкриття провадження у справі №908/3350/24.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Відзив на адресу суду від відповідачів у встановлений в ухвалі суду від 30.12.2024 у справі №908/3350/24 процесуальний строк для подачі відзиву не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідачів у цей строк не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Ухвалою суду від 30.12.2024 у справі № 908/3350/24 третій особі запропоновано подати до суду письмові пояснення по суті позову у строк до 16.01.2025 із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються такі пояснення.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали суду від 30.12.2024 про відкриття провадження у справі № 908/3350/24 доставлена до електронного кабінету Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» - 30.12.2024 19:15, про що свідчить наявна в матеріалах справи Довідка Господарського суду Запорізької області про доставку електронного листа.

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до «Електронного кабінету» в розділі «Мої справи».

Передбачена частиною 10 розділу 1. Підсистема «Електронний кабінет» Положення, наявне в матеріалах справи підтвердження доставлення заявнику електронної копії оскаржуваної ухвали на його електронну пошту свідчить про належність повідомлення сторони.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення третьої особи про відкриття провадження у справі № 908/3350/24.

Пояснення на адресу суду від третьої особи як у встановлений в ухвалі суду від 30.12.2024 у справі № 908/3350/24 процесуальний строк для подачі пояснень не надійшов.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 29.01.2025 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 27.02.2025.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

08.07.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор) та ТОВ «ЕЙ.ТІ.КОР» (позичальник, відповідач у справі) укладено кредитний договір №011/11204/0591803 (далі за текстом -Кредитний договір), відповідно до п.1.1 якого кредитор зобов?язується надати позичальнику кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 120000,00 грн., а позичальник зобов?язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитом та сплатити проценти та комісію, а також виконати інші зобов?язання, визначені договором.

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, кінцевий термін надання кредиту - 08.09.2019 р.

Згідно п. 1.3. Кредитного договору, з урахуванням Додаткової угоди №2 від 13.04.2021 кінцевий термін погашення Кредиту Позичальником - 08.03.2023р., або інна дата визначена відповідно до пункту 5.4. або статті 8 Договору (останній день строку користування Кредитом, в який позичальник має здійснити остаточне погашення будь-якої заборгованості за Договором).

Кредит надається Позичальнику на розвиток бізнссу, окрім витрат на придбання послуг, сировини, матеріалів, які будуть використані у виробництві продукції, внесків до статутного Фонду Позичальника, благодійні внески, виплату дивідендів, надання/повернения фінансової допомоги, надання кредитів. Погашенняцих кредитів (п.1.4 Кредитного договору).

Згідно умов п. 2.1. Кредитного договору Сторони дійшли згоди, що протягом всього строку фактичного користування Кредитом Позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати Кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі - 28 % річних, в тому числі за користування кредитом після настання кінцевого терміну погашення кредиту визначеного п.1.3 Договору.

Відповідно до п. 2.3. Договору, нарахування Процентів здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості позичальника за Кредитом протягом всього строку користування Кредитом. При розрахунку Процентів враховується день видачі Кредиту (частини кредиту) та не враховується день погашення Кредиту в повному обсязі.

Згідно п.2.4. Кредитного договору сторони дійшли згоди, що процентна ставка за Кредитом збілышусться на 200 Базисних пунктів в порядку, передбаченому договором, у випалку невиконания або неналежного виконання Позичальником будь-якої з умов, передбачених пупктом 3.6., та/або пунктом 6.1. та/або пунктом 8.1.4. Договору (при кожному випадку порушення). Процентна ставка по Кредиту, визначена пунктом 2.1. Договору, підвищується вперший Банківський день календарного місяця, наступтого за місяцем, вякому Кредитору стало відомо про настания обставии, визначеної першим абзацем пого пункту 2.4. Договору. Підвищення процентної ставки відповідно до даного пункту Договору не є зміною умов Договору в односторонньому порядку та така зміна процентної ставки не потребуєукладення додаткової угоди до Договору.

Підпунктами 3.1.3. 3.1.4., п 3.1. Кредитного договору передбачено, що обов?язковими умовами надання Позичальнику Кредиту або його частини (траншу) є зокрема, наявністьПоточного рахунку та надання Кредитору письмової заяви Позичальника про надания Кредиту із зазначенням цільового використания, не пізніше Кінцевого терміну надання Кредиту та за умови, що сума запитаного Кредиту, зазначена в заяві це перевищує розмір невикористаного Ліміту.

Відповідно до п. 5.2., 5.3. Кредитного договору Позичальник здійснює повернення Кредиту та сплату Процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірах згідно з Графіком. Ануїтетний платіж включає в себе повернення частини основної суми Кредиту та сплату Процентів за його використання. Позичальник зобов`язується здійснювати погашення Кредиту та Процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, 08 числа (надалі - Дата платежу), та при погашенні заборгованості за Кредитом в повному обсязі. Якщо дата платежу, зазначена у графіку не є Банківським днем, позичальник зобов`язаний здійснити платіж не пізніше останнього банківського дня, що передує даті платежу, визначений у графіку. При простроченні погашення ануїтетного платежу Проценти, нараховані на суму простроченої заборгованості за Кредитом за період прострочення, підлягають сплаті додатково до сум, передбачених Графіком.

Згідно п.11.1 у разі невиконання або неналежного виконання зобов?язань, встановлених договором сторони несуть відповідальність згідно із законодавством України та положеннями договору. До регулювання правовідносин, які неврегульовані Договором, застосовуються відповідні норми законодавства України.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками (за наявності) і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за Договором. (п. 12.1. договору).

13.04.2021 між ТА «Райффайзен Банк» та ТОВ «ЕЙ.ТІ.КОР» укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору, відповідно до якої, з метою зменшения фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явиш в економіці України, досягли згоди про зміну з 14.04.2021 умов погашення Кредиту, визначили кінцевий термін погашения кредиту - 08.03.2023.

Відповідно до п. 2.2. Додаткової угоди №2 до Кредитного договору сторони дійшли згоди врегуловати заборгованість Позичальника за Договором, строк сплати якої настав. Згідно зп.3 та п.4 Додаткової угоди №2 до Кредитного договору сторони домовились викласти Графік погашення заборгованості за Кредитом та сплати процентів у новій редакції згідно з Додатком №1 до цієї Додаткової угоди.

Як свідчать матеріали справи, Банк виконав зобов?язання, передбачені Договором та надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 120 000,00 грн., на рахунок № НОМЕР_2 , що підтверджується випискою за особовим рахунком.

Також з матеріалів справи судом встановлено, що 08.07.2019 з метою забезпечення належного виконання зобов?язань за кредитним договором № 011/11204/0591803 від 08.07.2019 укладено Договір поруки №011/11204/00591803/П (надалі - Договір поруки) між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Кредитор) та громадянином України ОСОБА_1 (Поручитель, відповідач 2 у справі).

Згідно п. 1.1. Договору поруки Поручитель зобов?язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання Забезпечених зобов?язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, в порядку та строки, визначені Кредитним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань.

Пунктом 1.4 Договору поруки передбачено, що без додаткового отримання попередньої згоди Поручителя, у тому числі без додаткового повідомлення Поручителя та без укладення додаткових угод до Договору, порукою за цим Договором також забезечуються у повному обсязі забезечені зобов?язання, які виникнуть (зміняться) внаслідок внесеня змін доКредитного договору зокрема, внаслідок:

- внесення змін до Кредитпого договору щодо продовжения на будь-які строкикористування Кредитом (його частинами) та/або будь-яку зміну строків виконання всіх або окремих забезнечених зобов?язань, що призводять до збільшення періоду,за який нараховуються проценти, та/або од збільшення суми нарахованих процентів;

- збільшення заборгованості за Кредитом на суму нарахованих та несплачених процентів (капіталізація процентів);

- будь-якого збільшення розміру процентів за Кредитним договором, відповідно до умов Кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим Договором;

- зміни будь-яким чином методу (способу) парахувания процентів за користування Кредитом;

- доповнення зобов?язань Позичальника зобов?язанями із сплати комісій та/або неустойок, що підлягають сплаті Кредитору, та/або збільшення їх видів та розмірів;

- розширення змісту Забезпеченого зобов?язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користуваня ним.

Підписанням Договору Поручитель погоджусться на збільшення обсягу його відповідальності внаслідок внесення вищенаведених змін до Кредитного договору та підтверджує, що поруказа цим Договором забезпечує збільшені внаслідок таких змінЗабезпечені зобов?язання без отримания його додаткової згоди, у тому числі без його додаткового повідомления та без укладення податкових угод до цього Договору.

Згідно п 2.1, п. 2.2 Дооговору поруки у випадку повного або часткового невиконания (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов?язань Поручитель та Позичальник відовідають перед Кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконания (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпеченик зобов?язань в порядку та строки встановлені Кредитним договором. Кредитор набуває права вимоги до Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними Забезеченими зобов?язаннями. Поручитель зобов?язується здійснити виконання порушених Забезечених зобов?язань протягом 10 (десяти) банківськихднів з дати отримания Вимоги від Кредитората в обсязі зазначеному в такій вимозі. Вимога Кредитора єєдиним та достатнім доказом настання підстав для виконания ПоручителемЗабезпечених зобов?язань в розмірі визначеному Кредитором у Вимозі.

Відповідно до п.7.2. Договору поруки встановлено, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і скріплення печаткою Кредитора. Строк поруки, що встановлена Договором, за кожним Забезпеченим зобов??язанням становить 5(п?ять) років від дня закінчення строку/настания терміну виконання відповідного Забезпеченого зобов?язання. Порука для відповідного Забезпеченого зобов?язання не припиняється після закінчення цього строку у разі, якщо Кредитор у межах цього строку пред?явив вимогу до Поручителя. Сторони погодили, що строк поруки для Забезпечених зобов?язан, виконання яких здійснюється частинами, обчислосться окремо по кожній його частині починаючи від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідної частини такого Забезпеченого зобов?язання.

На виконання п.2.2 Договору поруки 26.11.2024 позивачем на адресу Поручителя було наліслано вимогу №8827122 від 22.11.2024 щодо погашення заборгованості за Кредитним договором.

Однак вказана вимога Відповідачем 2 залишена без відповіді та задоволення.

24.07.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Новий кредитор, позивач у справі) укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-72, відповідно до умов якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 011/11204/0591803 від 08.07.2019, укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ЕЙ.ТІ.КОР», перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до п. 2.1. Договору відступлення права вимоги на умовах, встановлених цим Договором та відповідно до ст. 512-519 Цивільного кодексу України, АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Райффайзен Банк» Права Вимоги до Боржників, вказані у Реєстрі(ах) Боржників (Портфель Заборгованості).

Пунктом 2.2. Договору відступлення права вимоги, сторони узгодили, що відступлення до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначених в Попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до Договору) Прав вимоги відбувається за умови виконання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» п. 3.2. Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру(ів) Боржників, складених за формою, наведеною в Додатку №2 до Договору. Сторони погодили, що Реєстр(и) Боржників підписується(ються) Сторонами не пізніше 10 робочих днів з дати підписання Договору та Попереднього реєстру боржників.

Згідно п. 2.3. Договору відступлення права вимоги на умовах, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів`заміняє АТ «Райффайзен Банк» у Кредитних договорах та Договорах забезпечення, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог АТ «Райффайзен Банк», включаючи право вимагати від Боржників та Поручителів належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами та Договорами забезпечення.

Права Вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного відступлення.

Пунктом 2.6. Договору відступления права вимоги, визначено, що відетуплення Прав Вимоги за Договором здійснюється без згоди Боржників за Кредитними договорами та/або Поручителів за Договорами забезпечення.

Протягом 10 календарних днів з Дати відступления Прав Вимоги за цим Договором АТ «Райффайзен Байк» здійснює розсилку повідомлень Боржникам та Поручителям про відступлення ТОВ «ЄАПБ» Прав Вимоги згідно діючого законодавства України (п.2.7 Договору відступления права вимоги).

Згідно п. 5.5. Договору відступлення права вимоги з Дати відступлення Права Вимоги Новий кредитор приймає на себе всі ризики, пов?язані із подальшим стягненням заборгованості за Кредитними договорами та зверненням стягнения за Договорами забезечення незалежно від стадії стягнення - судової чи позасудової, самостійно визначае способи стягнения заборгованості, що випливає із Прав Вимоги та звернення стягнення за Договорами забезпечення та здійснює їх на власний розсуд та ризик з урахуванням та дотриманням вимог чинного законодавства України.

Відповідно до Реєстру Боржників № 4 від 30.07.2024 до Договору відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів`набуло права грошової вимоги до ТОВ «ЕЙ.ТІ.КОР» за Кредитним договором № 011/11204/0591803 від 08.07.2019, в сумі 80149,87 грн., з яких:

- 49377,41 грн. - заборгованість за основним боргом;

- 30 772,46 грн. - заборгованість за відсотками.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» згідно платіжної інструкції №372 від 24.07.2024 перерахувало АТ «Райффайзен Банк» 9954359,21 грн.

Позивач звертався 22.11.2024 до відповідача 2 з досудовою вимогою за вих.№8827122 щодо погашення заборгованості.

Зазначена вимога залишена без відповіді та задоволення.

Фактичні обставини справи свідчать, що відповідачем 1 як боржником не виконані умови Кредитного договору, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, у зв`язку з чим станом на 30.07.2024у відповідача 1 існує заборгованість за тілом кредиту в розмірі 49 337,41 грн., за відсотками 30 772,46 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за Кредитним договором та Виписками, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи невиконання відповідачем 1 своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідачів на свою користь 80149,87 грн., з яких: 49377,41 грн. заборгованість за основним боргом, 30772,46 грн. - заборгованість за відсотками.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом статті 11 Цивільного Кодексу України ( далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Нормами статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (ст. 627 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Статтею 1055 ЦК України унормовано, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Кредитним договором № 011/11204/0591803 від 08.07.2019 виконав належним чином, перерахувавши на рахунок відповідачу 1 кредитні кошти у розмірі 120 000,00 грн., на рахунок № НОМЕР_2 , що підтверджується випискою за особовим рахунком.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом положень статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення наведено й у статтях 525, 526 ЦК України.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач 1 був зобов`язаний повернути кредит до 08.03.2023 та здійснювати загальне погашення кредиту за Графіком, який є додатком 1 до Кредитного договору.

Відповідач 1 свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 30.07.2024 у нього утворилась заборгованість за тілом кредиту в розмірі 49 337,41 грн., за відсотками 30772,46 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та Виписками, які містяться в матеріалах справи.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включно зі сплатою основного боргу, процентів, неустойки, від шкодування збитків, крім випадків, коли поручитель зобов`язався відповідати за виконання зобов`язання частково (ч. 2 ст. 553, ч. 2 ст. 554 ЦК України).

Отже, Договором поруки №011/11204/00591803/П від 08.07.2019 забезпечено виконання ТОВ «ЕЙ.ТІ.КОР» зобов`язання за Кредитним договором № 011/11204/0591803 від 08.07.2019.

Кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо (ст. 543 ЦК України).

Отже, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням і поручителем кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Жодної з підстав для припинення дії Договору поруки №011/11204/00591803/П від 08.07.2019, визначених ст. 559 ЦК України, судом не встановлено.

Позовні вимоги в даній справі є однорідними та нерозривно пов`язаними з обов`язком належного виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Тому ефективний судовий захист прав та інтересів позивача є можливим за умови розгляду цього спору в межах однієї справи одним судом. Такий розгляд впливає, зокрема, і на ефективність виконання відповідного рішення суду із забезпеченням прав усіх учасників відповідних відносин.

Захист прав кредитора у справі за його позовом до боржника і поручителя у межах одного виду судочинства є більш прогнозованим і відповідає принципу правової визначеності, оскільки не допускає роз`єднання вимог кредитора до сторін солідарного зобов`язання залежно від суб`єктного складу останнього.

На момент розгляду справи ні Позичальник, ні Поручитель заборгованість перед Кредитором не сплатили.

Так само ні відповідач 1, ні відповідач 2 не надали свого контррозрахунку суми заборгованості за Кредитним договором № 011/11204/0591803 від 08.07.2019, заявленої до стягнення.

При вирішенні спору у даній справі суд вважає за необхідне врахувати, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Порядок заміни кредитора у зобов`язанні регулюється статтями 512 - 519 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 Цивільного кодексу України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Так, з наданих позивачем доказів вбачається, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило право вимоги до відповідачів за вказаним Кредитним договором на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором №114/2-72 від 24.07.2024.

Оскільки відповідач 1 не виконав умови основного зобов`язання, чим порушив умови Кредитного договору та вищезазначені норми матеріального права, то є правомірним звернення позивача з даним позовом до відповідачів.

Враховуючи зазначене, стягненню солідарно з відповідачів 1 і 2 на користь позивача підлягає сума 49377,41 грн. заборгованості за основним боргом та 30772,46 грн. заборгованості за відсотками.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідачі 1 і 2 своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористалися, проти позову не заперечили, належними доказами доводи позивача не спростували.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними, законними та такими, що підлягають задоволенню судом в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів 1 і 2 порівну, оскільки спір доведено до суду з їх вини.

Керуючись ст., ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙ.ТІ.КОР», м. Запоріжжя і до ОСОБА_1 , м. Запоріжжя задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙ.ТІ.КОР», (69063, м. Запоріжжя, вул. Базарна (кол.Анголенка), буд. 14Б, кв. 10, ідентифікаційний код юридичної особи 41659051) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30; поштова адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх № 4, ідентифікаційний код юридичної особи 35625014) заборгованості за основним боргом в розмірі 49377 (сорок дев`ять тисяч триста сімдесят сім) грн. 41 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 30772 (тридцять тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 46 коп. солідарно з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ). Видати наказ.

3. Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30; поштова адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх № 4, ідентифікаційний код юридичної особи 35625014) заборгованості за основним боргом в розмірі 49377 (сорок дев`ять тисяч триста сімдесят сім) грн. 41 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 30772 (тридцять тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 46 коп. солідарно з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЙ.ТІ.КОР», (69063, м. Запоріжжя, вул. Базарна (кол. Анголенка), буд. 14Б, кв. 10, ідентифікаційний код юридичної особи 41659051). Видати наказ.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙ.ТІ.КОР», (69063, м. Запоріжжя, вул. Базарна (кол.Анголенка), буд. 14Б, кв. 10, ідентифікаційний код юридичної особи 41659051) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30; поштова адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх № 4, ідентифікаційний код юридичної особи 35625014) витрати зі сплати судового збору в сумі 1 514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп. Видати наказ.

5. Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30; поштова адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх№ 4, ідентифікаційний код юридичної особи 35625014) витрати зі сплати судового збору в сумі 1 514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України «27» лютого 2025 р.

Суддя Н.Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.