ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі про банкрутство

"20" лютого 2025 р. Справа № 907/1086/24

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Лучка Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Штундер Д.Л.

Розглянув матеріали справи

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», м. Ужгород

про відкриття провадження у справі про банкрутство

За участю представників:

ініціюючого кредитора - Скічко І.В., адвокат, ордер серії АА №1520431 від 19.12.2024;

боржника - Маркусь М.І., адвокат, довіреність б/н від 03.02.2025.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна» 23.12.2024 засобами поштового зв`язку звернулося до Господарського суду Закарпатської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» у зв`язку з наявністю у нього непогашеної заборгованості перед кредитором в розмірі 8 461 669,72 грн, яка за позицією кредитора виникла у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором оренди №01/05-24-01 від 01.05.2024, договорами поставки №01/05/24 від 01.05.2024, №11/03-2024 від 11.03.2024, №1/12-2023 від 01.12.2023. Крім того, 06.01.2025 на адресу суду надійшли доповнення Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна» до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», до яких долучено повний текст договору поставки №11/03-2024 від 11.03.2024, додатки та додаткові угоди до означеного договору.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 907/1086/24 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20 січня 2025 року суд прийняв до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна» про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» та призначив підготовче засідання на 04 лютого 2025 року визнавши обов`язковою явку кредитора та боржника у підготовче засідання, зобов`язав боржника подати суду в строк до 03 лютого 2025 року відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство за правилами ст. 165 ГПК України та із зазначенням, зокрема, визначених в ч. 2 ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства:

- заперечень боржника щодо вимог заявника (за наявності);

- загальної суми заборгованості боржника перед кредиторами за зобов`язаннями, що передбачають виплату грошових коштів, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), з виплати заробітної плати;

- відомостей про наявне у боржника майно, а також про всі рахунки боржника в установах банків та інших фінансово-кредитних установах, реквізити рахунків;

- відомостей про всі рахунки, на яких ведеться облік прав на цінні папери, що належать боржнику у депозитарних установах, їх реквізити;

- відомостей про всі рахунки, електронні гаманці, відкриті у небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, що належать боржнику, їх реквізити;

- відомостей про проведення боржником діяльності, пов`язаної з державною таємницею;

- доказів необґрунтованості вимог заявника (за наявності).

Крім того вказаною ухвалою заборонено власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника та боржнику приймати рішення про ліквідацію, реорганізацію боржника, а також відчужувати основні засоби.

Ухвалою від 04.02.2025 суд задовольнив клопотання боржника про продовження строку подання відзиву на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, продовжив такий строк до 10.02.2025 та у зв`язку з наведеним і беручи до уваги неявку представника ініціюючого кредитора в підготовче засідання, останнє відкладено на 11.02.2025 року.

Враховуючи подання кредитором 11.02.2025 письмових доповнень до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та з метою надання йому можливості ознайомитися з відзивом боржника в підготовчому засіданні 11.02.2025 оголошувалася перерва до 20.02.2025 року.

В підготовчому засіданні 20.02.2025 суд постановив прийняти до матеріалів справи поданий боржником 10.02.2024 через «Електронний суд» відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство та докази, долучені до клопотання від 10.02.2025 року та за результатами розгляду клопотань сторін про поновлення строку подання доказів постановив поновити ТОВ «Лідертрансбуд Україна» строк подання доказів, долучених до письмових доповнень від 11.02.2025 до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та поновити ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» строк подання доказів, долучених до клопотання від 20.02.2025 року.

В підготовчому засіданні 20.02.2025 судом заслухано аргументи представника кредитора щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство та заперечення боржника щодо такого відкриття з посиланням на існування у спірних правовідносинах спору про право, що за диспозицією ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства є підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство.

В порядку ст. 240 ГПК України скорочена ухвала (вступна та резолютивна частини) проголошена судом в підготовчому засіданні 20.02.2025 року.

Дослідивши матеріали справи і заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, виходячи з такого.

01 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна», як Орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», як Орендарем укладено Договір оренди №01/05-24-01 (надалі - Договір оренди) предметом якого є надання Орендодавцем в платне користування Орендарю на умовах Договору оренди спеціальної техніки та обладнання (Транспортні засоби/Предмет оренди) для господарської діяльності Орендаря на визначений Договором строк, за умови сплати останнім періодичних платежів, розмір та порядок сплати яких визначений у Додатках, що є невід`ємними частинами даного Договору (п. 1.1. Договору оренди).

Відповідно до п. 2.1. Договору оренди строк користування Орендарем Транспортними засобами визначається в Додатках до цього Договору та починає свій перебіг з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі Транспортних засобів.

Згідно з Актом приймання-передачі від 09.05.2024 Орендодавцем на виконання умов Договору оренди надано в платне користування Орендарю на умовах Договору оренди спеціальну техніку та обладнання у повній комплектності, технічному стані та без пошкоджень, а саме: екскаватор ATLAS 1404M, 2002 р. та вантажний спеціальний автокран більше 20 т-с, КРАЗ, 65053 КС 55712, 2007 р.

Пунктом 1 укладеної між сторонами Додаткової угоди №1 від 01.06.2024 до Договору оренди змінено умови п. 2.4. Додатку №1 від 01.05.2024 до Договору оренди та викладено його в новій редакції, за якою цей Договір діє до 31.10.2024, а в частині фінансових зобов`язань - до повного і належного виконання.

Плата за користування Транспортними засобами за цим Договором нараховується та сплачується на момент закінчення строку дії Договору та повернення техніки Орендодавцю (п. 3.1. Договору оренди в редакції п. 2 Додаткової угоди №1 від 01.06.2024 до Договору оренди).

Крім того, положеннями п. 3.4. Договору оренди визначено, що плата за подачу Транспортних засобів та обладнання визначається за домовленістю Сторін та встановлюється у рахунках Орендодавця.

01 жовтня 2024 року сторонами у справі підписано Акт приймання-передачі до Договору оренди за змістом якого Орендар повернув з платного користування Орендодавцю на умовах Договору оренди спеціальну техніку та обладнання у повній комплектності, технічному стані та без пошкоджень, а саме: екскаватор ATLAS 1404M, 2002 р. та вантажний спеціальний автокран більше 20 т-с, КРАЗ, 65053 КС 55712, 2007 р.

Орендодавець в поданій суду заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство стверджує, що за час дії Договору оренди Орендар не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме не оплатив у визначений Договором строк орендну плату, в результаті чого за період користування орендованим майном в нього з виникла заборгованість в сумі 1 738 475,00 грн, вимоги про визнання якої заявлені ініціюючим кредитором у даній справі.

На підтвердження означеної суми заборгованості з орендної плати та послуг транспортування спецтехніки суду надано Акти надання послуг №839 від 09.05.2024, №840 від 10.05.2024, №838 від 11.05.2024, №1032 від 12.05.2024, №1033 від 13.05.2024, №1034 від 14.05.2024, №1023 від 16.05.2024, №1031 від 16.05.2024, №1035 від 17.05.2024, №841 від 18.05.2024, №842 від 19.05.2024, №923 від 20.05.2024, №924 від 21.05.2024, №925 від 22.05.2024, №843 від 23.05.2024, №926 від 24.05.2024, №927 від 25.05.2024, №928 від 26.05.2024, №542 від 01.10.2024, №1307 від 01.10.2024, №1731 від 01.10.2024, які підписані сторонами Договору оренди без заперечень та згідно з якими вартість послуг з оренди Транспортних засобів та послуг з їх транспортування за період користування, а саме: з 09.05.2024 по 01.10.2024 становить 1 738 475,00 грн.

Окрім того, судом встановлено, що 01 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна», як Постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», як Покупцем укладено Договір поставки №01/05/24 (надалі - Договір поставки №01/05/24), за умовами п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується проводити поставку (продаж) Покупцю у власність Товар окремими партіями, відповідно до замовлення Покупця (усного або письмового), а Покупець, в свою чергу, зобов`язується прийняти цей Товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах цього Договору.

Згідно з п. 1.2. Договору поставки №01/05/24 асортимент, найменування, кількість, ціна та загальна вартість Товару зазначаються у бухгалтерських документах Постачальника: рахунку-фактурі, видаткових накладних.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.3. Договору поставки №01/05/24 поставка товару здійснюється в кількості відповідно до замовлення, за умови наявності товару на складі Постачальника. Узгоджений час поставки не є кінцевим. Умови поставки товару: на склад Покупця за адресою: Донецька область, с. Воскресенське.

Товар вважається поставленим Постачальником та переданим у власність Покупця з моменту підписання Покупцем видаткових накладних, які свідчать про факт отримання Товару, і не потребує підписання між сторонами цього Договору будь-яких актів приймання-передачі Товару у власність.

Оплата товару Покупцем здійснюється на підставі відповідних документів, зазначених в п. 1.2. цього Договору, які Постачальник виписує на кожну партію Товару та передає Покупцю у момент отримання Товару Покупцем. Оплата товару Покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника (п.п. 6.1., 6.2. Договору поставки №01/05/24).

Відповідно до п. 10.2. Договору поставки №01/05/24 його строк дії починає свій перебіг у момент, визначений п. 10.1. цього Договору (01.05.2024) та закінчується 31.12.2024, але до повного виконання зобов`язань сторонами відповідно до цього Договору.

Судом встановлено, що на виконання умов укладеного Договору поставки №01/05/24 Постачальником, згідно з видатковими накладними №951 від 03.05.2024, №950 від 06.05.2024, №954 від 13.05.2024, №972 від 22.05.2024, №973 від 22.05.2024, №974 від 31.05.2024, №976 від 31.05.2024, №977 від 31.05.2024, №970 від 20.05.2024, №952 від 03.06.2024, №975 від 06.06.2024, №1255 від 01.07.2024, №1260 від 04.07.2024, №533 від 17.07.2024 №541 від 16.08.2024, №543 від 28.08.2024, №600 від 26.09.2024 передано, а Покупцем прийнято зазначений в накладних товар на загальну суму 1 506 286,76 грн, що підтверджується долученими до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство копіями підписаних сторонами означених видаткових накладних, підписи яких скріплено відтисками печаток Товариств та не заперечується боржником у справі.

За твердженням кредитора, ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» не в повній мірі виконано зобов`язання з оплати вартості переданого йому за Договором поставки №01/05/24 згідно з означеними видатковими накладними товару, у зв`язку з чим, з врахуванням здійсненої Покупцем часткової оплати товару на загальну суму 225 804,60 грн, заборгованість боржника за Договором поставки №01/05/24 складає 1 280 482,16 грн, вимоги про визнання якої заявлені ініціюючим кредитором у даній справі.

Крім того, 11 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна», як Постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», як Покупцем було укладено Договір поставки №11/03-2024 (надалі - Договір поставки №11/03-2024), за умовами п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки Покупцеві продукцію, а Покупець, в свою чергу, зобов`язується прийняти вказану продукцію і сплатити за неї певну грошову суму на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з п. 1.2. Договору поставки №11/03-2024 номенклатура, асортимент, загальна кількість продукції, ціна за одиницю передбачаються у Специфікації (додаток №1 до Договору) та видаткових накладних, що є невід`ємними частинами Договору.

Відповідно до п.п. 3.1.-3.4. Договору поставки №11/03-2024 умови поставки продукції: DDP, DAP відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс-2020». Вид транспорту - автомобільний.

Поставку продукції сторони погоджують у Графіку поставки продукції (додаток №2 до Договору). Видаткова накладна має значення гарантійного листа і є невід`ємною частиною Договору.

Обов`язок Продавця передати продукцію Покупцеві вважається виконаним, а продукція вважається наданою у розпорядження Покупця, якщо у строк, встановлений цим Договором, вона передана Покупцеві за місцем поставки та Покупцем підписані товарно-транспортні накладні, видаткові накладні від Продавця.

За змістом п.п. 4.1., 4.2. Договору поставки №11/03-2024 ціна за продукцію вказується у Специфікації (Додаток №1 до Договору) та видаткових накладних. Порядок оплати вказується сторонами у Специфікації (Додаток №1 до Договору).

Відповідно до п. 7.5. Договору поставки №11/03-2024 він набирає сили з дати підписання і діє до 31.12.2024, але до повного виконання обов`язків за даним Договором.

Згідно з укладеною сторонами Специфікацією (Додаток №1 до Договору поставки №11/03-2024) погоджено асортимент, загальну кількість, ціну продукції та визначено її загальну вартість (з ПДВ) в розмірі 26 663 448,02 грн (п.п. 1, 2 Специфікації - Додаток №1 до Договору поставки №11/03-2024).

Крім того в п. 3 Специфікації - Додаток №1 до Договору поставки №11/03-2024 сторонами було погоджено вартість послуг з доставки продукції в розмірі 1 225 000,00 грн (з ПДВ).

Надалі сторонами Договору поставки №11/03-2024 укладено додаткову угоду №1 до Договору поставки №11/03-2024 за змістом п.п. 1-3 якої погоджено внесення змін до Специфікації (Додаток №1 до Договору поставки №11/03-2024) шляхом підписання Додатку №3 (Специфікації) до Договору поставки №11/03-2024; визначено втрату чинності Специфікації (Додатку №1 до Договору поставки №11/03-2024) та внесено зміни в п.п. 1.2., 4.1., 4.2. Договору шляхом виключення з даних пунктів номеру додатку (Специфікації), який визначає номенклатуру, асортимент, загальну кількість продукції, ціну за одиницю та порядок оплати.

Так, згідно з новою редакцією Специфікації (Додаток №3 до Договору поставки №11/03-2024) сторонами погоджено асортимент, загальну кількість, ціну продукції та визначено її загальну вартість (з ПДВ) в розмірі 32 232 150,42 грн (п. 1 Специфікації - Додаток №3 до Договору поставки №11/03-2024).

Крім того в п. 2 Специфікації - Додаток №3 до Договору поставки №11/03-2024 сторонами визначено вартість послуг з доставки продукції в розмірі 2 963 400,00 грн (з ПДВ), а в п. 3 Специфікації - Додаток №3 до Договору поставки №11/03-2024 зазначено загальну вартість продукції в сумі 35 195 550,42 грн (з ПДВ).

Порядок оплати вартості продукції за Договором поставки №11/03-2024 визначено у п. 4 Специфікації - Додаток №3 до Договору поставки №11/03-2024, за яким Покупець здійснює перший авансовий платіж у розмірі 5 577 689,60 грн на розрахунковий рахунок Постачальника впродовж 3-х календарних днів з моменту підписання договору; другий, третій, четвертий та п`ятий платежі в розмірі по 7 000 000,00 грн кожен Постачальник здійснює у термін до 25.03.2024, 29.03.2024, 04.04.2024 та 10.04.2024 відповідно, а останній платіж в розмірі 1 617 860,82 грн - у термін до 30.09.2024 року.

Судом встановлено, що на виконання умов укладеного Договору поставки №11/03-2024 Постачальником згідно з видатковими накладними №586 від 15.05.2024, №587 від 23.05.2024, №588 від 31.05.2024, №589 від 01.06.2024, №561 від 01.07.2024, №563 від 01.07.2024, №1059 від 01.07.2024, №1455 від 01.07.2024 передано, а Покупцем прийнято зазначену у накладних продукцію на суму 32 232 150,42 грн (з ПДВ) та відповідно до Актів надання послуг №601 від 01.07.2024 та №1077 від 01.07.2024 надано транспортні послуги з доставки продукції Покупцю в розмірі 2 963 400,00 грн, що підтверджується долученими до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство копіями зазначених видаткових накладних, актів надання послуг, які підписані сторонами та підписи яких скріплено відтисками печаток Товариств та не заперечується боржником у справі.

За твердженням кредитора, ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» не в повній мірі виконано зобов`язання з оплати вартості переданої йому за Договором поставки №11/03-2024 згідно з означеними видатковими накладними продукції та вартості транспортних послуг з її доставки, у зв`язку з чим, з врахуванням здійсненої Покупцем часткової оплати продукції на загальну суму 33 120 805,00 грн, заборгованість боржника за Договором поставки №11/03-2024 складає 2 074 745,42 грн, вимоги про визнання якої заявлені ініціюючим кредитором у даній справі.

Також, судом встановлено, що 01 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна», як Постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», як Покупцем було укладено Договір поставки №1/12-2023 (надалі - Договір поставки №1/12-2023), за умовами п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця будівельні матеріали, а саме: товарний бетон, гарцовку, розчин цементний, розчин кладочний, керамзитобетон, пісок, цемент, щебінь, інші будівельні матеріали та устаткування (Товар), а Покупець, в свою чергу, зобов`язався прийняти та своєчасно оплатити його, в порядку та на умовах, що передбачені цим Договором.

У Додатку №1 від 01.12.2023 до Договору поставки №1/12-2023 сторонами погоджено асортимент будівельних матеріалів, що підлягає поставці за даним Договором.

Згідно з п. 2.1. Договору поставки №1/12-2023 загальна ціна Товару, що буде постачатися по даному Договору, не обмежується та дорівнює сумарній вартості фактично поставленого Товару Покупцю. В ціну товару включається ПДВ.

Відповідно до п.п. 2.2., 2.3. Договору поставки №1/12-2023 ціна на Товар та маркування, що поставляється по даному Договору, погоджується сторонами в рахунках-фактурах або видаткових накладних на кожну окрему поставку партії Товару.

Ціна на Товар може включати в себе вартість доставки Товару, або вартість автодоставки та послуги бетононасосу, виставляються окремо в рахунках-фактурах або в актах надання послуг.

Розрахунок за Товар по даному Договору здійснюється Покупцем у безготівковій формі, шляхом перерахування 100% вартості партії Товару, на підставі рахунку-фактури. Оплата товару здійснюється Покупцем шляхом передплати 100% вартості товару, в строки, які вказані у рахунках-фактурах Постачальника (п.п. 2.4., 2.7. Договору поставки №1/12-2023).

Положеннями п.п. 3.1., 3.5. Договору поставки №1/12-2023 визначено, що поставка Товару здійснюється партіями у строк вказаний Покупцем в замовленні, або інший термін за рішенням сторін. Постачальник зобов`язаний здійснити поставку Товару на базових умовах поставки згідно з Правилами «Інкотермс» в редакції 2010 року, DDP, DAP.

Відповідно до п. 9.5. Договору поставки №1/12-2023 він набирає сили з дати підписання і діє до 31.12.2024, але до повного виконання обов`язків за даним Договором.

Судом встановлено, що на виконання умов укладеного Договору поставки №1/12-2023 Постачальником згідно з видатковими накладними №430 від 03.02.2024, №450 від 05.01.2024, №451 від 05.01.2024, №421 від 08.01.2024, №453 від 10.01.2024, №423 від 26.01.2024, №424 від 30.01.2024, №425 від 31.01.2024, №427 від 31.01.2024, №429 від 01.02.2024, №432 від 06.02.2024, №431 від 07.02.2024, №433 від 07.02.2024, №434 від 08.02.2024, №436 від 09.02.2024, №437 від 09.02.2024, №472 від 12.02.2024, №999 від 12.02.2024, №473 від 15.02.2024, №467 від 17.02.2024, №468 від 18.02.2024, №471 від 18.02.2024, №475 від 19.02.2024, №1000 від 19.02.2024, №474 від 20.02.2024, №479 від 21.02.2024, №477 від 23.02.2024, №1001 від 23.02.2024, №476 від 24.02.2024, №440 від 26.02.2024, №441 від 27.02.2024, №1002 від 27.02.2024, №442 від 28.02.2024, №444 від 29.02.2024, №445 від 01.03.2024, №446 від 02.03.2024, №448 від 04.03.2024, №447 від 05.03.2024, №452 від 05.03.2024, №449 від 07.03.2024, №1008 від 14.03.2024, №575 від 16.03.2024, №576 від 18.03.2024, №577 від 19.03.2024, №1009 від 20.03.2024, №584 від 27.03.2024, №586 від 27.03.2024, №478 від 29.03.2024, №587 від 29.03.2024, №585 від 01.04.2024, №606 від 01.04.2024, №655 від 01.04.2024, №1005 від 01.04.2024, №578 від 02.04.2024, №582 від 02.04.2024, №656 від 02.04.2024, №650 від 03.04.2024, №654 від 03.04.2024, №579 від 04.04.2024, №580 від 04.04.2024, №651 від 04.04.2024, №657 від 04.04.2024, №652 від 05.04.2024, №653 від 06.04.2024, №658 від 08.04.2024, №666 від 08.04.2024, №659 від 09.04.2024, №660 від 10.04.2024, №661 від 11.04.2024, №1006 від 15.04.2024, №1010 від 16.04.2024, №723 від 17.04.2024, №724 від 19.04.2024, №778 від 22.04.2024, №779 від 24.04.2024, №1007 від 24.04.2024, № ЛТУ00002315 від 01.11.2024, №2316 від 01.11.2024 передано, а Покупцем прийнято зазначену у накладних продукцію на суму 12 553 754,06 грн (з ПДВ) та відповідно до Акту надання послуг №2315 від 01.11.2024 надано послуги маніпулятора-навантажувача в розмірі 24 213,08 грн, що підтверджується долученими до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство копіями зазначених видаткових накладних, акту надання послуг, які підписані сторонами та підписи яких скріплено відтисками печаток Товариств та не заперечується боржником у справі.

За твердженням кредитора, ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» не в повній мірі виконано зобов`язання з оплати вартості переданого йому за Договором поставки №1/12-2023 згідно з означеними видатковими накладними товару та вартості послуг, у зв`язку з чим, з урахуванням здійсненої Покупцем часткової оплати товару на загальну суму 9 210 000,00 грн, заборгованість боржника за Договором поставки №1/12-2023 складає 3 367 967,14 грн, вимоги про визнання якої заявлені ініціюючим кредитором у даній справі.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, цивільні права та обов`язки виникають з договорів, тобто носять диспозитивний характер. Це полягає у обов`язку сторін договору виконувати взяті на себе зобов`язання, визначені умовами договору.

Відповідно до ст.ст. 509, 526, 530 Цивільного кодексу України, в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і в установлений строк.

Положеннями ст.ст. 526, 629 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Сторони повинні належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за укладеними договорами. Дане витікає з умов розглядуваного договору та вимог законодавства, згідно з яким суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( ч.1 ст.193 ГК України).

При укладені господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного виявлення, мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству (ч.4 ст.179 ГК України).

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами Договір поставки №01/05/24 є договором поставки, Договори поставки №11/03-2024 та №1/12-2023 - договорами поставки з елементами договору про надання послуг, а взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі в частині укладення та виконання Договору оренди суд кваліфікує як правовідносини, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759 Цивільного кодексу України наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні норми містяться також в положеннях п. 1 ст. 283 Господарського кодексу України.

За змістом ч.1 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає (ч. 6 ст. 762 ЦК України).

В силу ст. 712 ЦК України, ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Загальними положеннями про купівлю-продаж визначено обов`язок Покупця оплати товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За твердженням кредитора, що не заперечено боржником, Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», як Орендарем, неналежним чином виконувалися зобов`язання зі сплати орендної плати та вартості послуг транспортування у визначений п. 3.1. Договору оренди (в редакції п. 2 Додаткової угоди №1 від 01.06.2024 до Договору оренди) строк, у зв`язку з чим заборгованість боржника за Договором оренди на час розгляду справи в суді становить 1 738 475,00 грн.

При цьому, суд враховує, що матеріалами справи підтверджується, а боржником не спростовано факт користування ним предметом оренди за Договором оренди в період з 09.05.2024 по 01.10.2024 відповідно до зазначених вище Актів надання послуг.

Оцінюючи підставність заявлених боржником у відзиві від 10.02.2025 заперечень з приводу безпідставного включення Орендодавцем за Договору оренди в Акти надання послуг №1023 від 16.05.2024 та №1731 від 01.10.2024 вартості транспортних послуг, суд враховує, що положеннями п. 3.4. Договору оренди сторонами передбачено сплату Орендарем вартості подачі Транспортних засобів та обладнання (транспортні послуги) та визначено, що така оплата визначатиметься за домовленістю сторін.

Водночас, підписання сторонами Договору оренди без заперечень зазначених боржником Актів надання послуг №1023 від 16.05.2024 та №1731 від 01.10.2024 із визначеними у них послугами трала на суму 240 000,00 грн та 120 000,00 грн відповідно за всіма обставинами підтверджує як наявність між сторонами домовленостей щодо надання означених транспортних послуг за Договором оренди, так і їх вартість для Орендаря, а відтак заперечення ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» в цій частині відхиляються судом.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що боржник в порушення умов Договору поставки №01/05/24 взяті на себе зобов`язання щодо повної оплати вартості отриманого за цим Договором та на підставі видаткових накладних №951 від 03.05.2024, №950 від 06.05.2024, №954 від 13.05.2024, №972 від 22.05.2024, №973 від 22.05.2024, №974 від 31.05.2024, №976 від 31.05.2024, №977 від 31.05.2024, №970 від 20.05.2024, №952 від 03.06.2024, №975 від 06.06.2024, №1255 від 01.07.2024, №1260 від 04.07.2024, №533 від 17.07.2024 №541 від 16.08.2024, №543 від 28.08.2024, №600 від 26.09.2024 товару не виконав, здійснивши часткову оплату вартості товару на суму 225 804,60 грн, у зв`язку з чим на час розгляду даної справи за ним рахується заборгованість за поставлений йому за Договором поставки №01/05/24 товар в розмірі 1 280 482,16 грн.

Оцінюючи підставність заявлених боржником у відзиві від 10.02.2025 заперечень з приводу ненастання строку оплати товару з посиланням на неврегульованість питання строку оплати відповідно до розділу 6 Договору поставки №01/05/24, суд враховує, що приписами ч. 1 ст. 692 ЦК України визначено обов`язок Покупця здійснити оплату товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, що за відсутності інших закріплених в договорі умов оплати, покладає на Покупця обов`язок здійснити оплату товару за Договором поставки №01/05/24 в дату його отримання (дату підписання видаткової накладної), а відтак заперечення ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» в цій частині не беруться судом до уваги.

Також, матеріалами справи підтверджується, що боржник в порушення умов Договору поставки №11/03-2024 взяті на себе зобов`язання щодо повної оплати вартості отриманої за цим Договором та на підставі видаткових накладних №586 від 15.05.2024, №587 від 23.05.2024, №588 від 31.05.2024, №589 від 01.06.2024, №561 від 01.07.2024, №563 від 01.07.2024, №1059 від 01.07.2024, №1455 від 01.07.2024 продукції та наданих послуг з її транспортування відповідно до Актів надання послуг №601 від 01.07.2024 та №1077 від 01.07.2024 у визначений в п. 4 Специфікації - Додаток №3 до Договору поставки №11/03-2024 строк не виконав, здійснивши часткову оплату вартості товару на суму 33 120 805,00 грн, у зв`язку з чим на час розгляду даної справи за ним рахується заборгованість за поставлену йому за Договором поставки №11/03-2024 продукцію в розмірі 2 074 745,42 грн.

Оцінюючи підставність заявлених боржником у відзиві від 10.02.2025 заперечень з посиланням на відсутність заборгованості за Договором поставки №11/03-2024 з підстав неврегулювання сторонами даного договору обов`язку Покупця сплачувати транспортні витрати з доставки до нього Продукції, суд звертає увагу ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», що умовами Додатків №1 та №3 (Специфікацій) до Договору поставки №11/03-2024 сторонами визначено вартість послуг з доставки продукції до Покупця, яка положеннями п. 3 Специфікації - Додаток №3 до Договору поставки №11/03-2024 включена до загальної вартості продукції, що підлягає сплаті Покупцем, а відтак, заперечення боржника в цій частині не беруться судом до уваги.

Крім того, за встановленими у справі обставинами, боржник в порушення умов Договору поставки №1/12-2023 взяті на себе зобов`язання щодо повної оплати вартості отриманого за цим Договором та на підставі видаткових накладних №430 від 03.02.2024, №450 від 05.01.2024, №451 від 05.01.2024, №421 від 08.01.2024, №453 від 10.01.2024, №423 від 26.01.2024, №424 від 30.01.2024, №425 від 31.01.2024, №427 від 31.01.2024, №429 від 01.02.2024, №432 від 06.02.2024, №431 від 07.02.2024, №433 від 07.02.2024, №434 від 08.02.2024, №436 від 09.02.2024, №437 від 09.02.2024, №472 від 12.02.2024, №999 від 12.02.2024, №473 від 15.02.2024, №467 від 17.02.2024, №468 від 18.02.2024, №471 від 18.02.2024, №475 від 19.02.2024, №1000 від 19.02.2024, №474 від 20.02.2024, №479 від 21.02.2024, №477 від 23.02.2024, №1001 від 23.02.2024, №476 від 24.02.2024, №440 від 26.02.2024, №441 від 27.02.2024, №1002 від 27.02.2024, №442 від 28.02.2024, №444 від 29.02.2024, №445 від 01.03.2024, №446 від 02.03.2024, №448 від 04.03.2024, №447 від 05.03.2024, №452 від 05.03.2024, №449 від 07.03.2024, №1008 від 14.03.2024, №575 від 16.03.2024, №576 від 18.03.2024, №577 від 19.03.2024, №1009 від 20.03.2024, №584 від 27.03.2024, №586 від 27.03.2024, №478 від 29.03.2024, №587 від 29.03.2024, №585 від 01.04.2024, №606 від 01.04.2024, №655 від 01.04.2024, №1005 від 01.04.2024, №578 від 02.04.2024, №582 від 02.04.2024, №656 від 02.04.2024, №650 від 03.04.2024, №654 від 03.04.2024, №579 від 04.04.2024, №580 від 04.04.2024, №651 від 04.04.2024, №657 від 04.04.2024, №652 від 05.04.2024, №653 від 06.04.2024, №658 від 08.04.2024, №666 від 08.04.2024, №659 від 09.04.2024, №660 від 10.04.2024, №661 від 11.04.2024, №1006 від 15.04.2024, №1010 від 16.04.2024, №723 від 17.04.2024, №724 від 19.04.2024, №778 від 22.04.2024, №779 від 24.04.2024, №1007 від 24.04.2024, № ЛТУ00002315 від 01.11.2024, №2316 від 01.11.2024 товару та наданих послуг відповідно до Акту надання послуг №2315 від 01.11.2024 у визначений в п.п. 2.4., 2.7. Договору поставки №1/12-2023 строк не виконав, здійснивши часткову оплату вартості товару на суму 9 210 000,00 грн, у зв`язку з чим на час розгляду даної справи за ним рахується заборгованість за поставлений йому за Договором поставки №1/12-2023 товар в розмірі 3 367 967,14 грн.

Оцінюючи підставність заявлених боржником у відзиві від 10.02.2025 заперечень з посиланням на недоведення кредитором факту настання строку оплати за товар відповідно до п. 2.7. Договору поставки №1/12-2023 у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи рахунків-фактур, 100% передоплатою боржником за отриманий за даним договором товар та зазначення у видаткових накладних іншого договору - від 01.02.2023, суд враховує, що за змістом цитованих боржником положень п. 2.7. Договору поставки №1/12-2023 рахунки-фактури із зазначеними в них строками оплати за поставлений товар повинні бути в наявності самого боржника, якому вони виставлялися Постачальником, а не кредитора у справі, а за відсутності в матеріалах справи доказів встановлення сторонами іншого строку оплати, - до застосування підлягають загальні приписи ч. 1 ст. 692 ЦК України, якими визначено обов`язок Покупця здійснити оплату товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Чинною нормою ст. 79 ГПК України впроваджено в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

Стандарт доказування «вірогідності доказів» встановлює необхідність співставлення судом доказів, які надають сторони та оцінки їх правдивості і переваги доводів протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті показує, що нею на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто, обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (тут суд звертається до правових висновків викладених у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20, зокрема, що саме суд має забезпечити право особи на справедливий суд (справедливу судову процедуру).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, який, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») звернув увагу, що цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей».

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосований ЄСПЛ у рішенні від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» («BENDERSKIY v. Ukraine»), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 21.10.2011 у справі «Дія-97» проти України» зазначив, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів.

Суд погоджується з аргументацією кредитора в частині помилкового зазначення у видаткових накладних посилань на договір №01/12-2023 від 01.02.2023 через описку в зазначенні дати укладення Договору поставки №01/12-2023, а самим ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» не надано суду укладеного між сторонами договору від 01.02.2023, що об`єктивно могло б поставити під сумнів правову підставу виникнення зобов`язань між сторонами в частині, що стосується Договору поставки №1/12-2023.

Обмежившись лише посиланням на формальні недоліки, що мали місце між сторонами під час здійснення між ними господарських правовідносин, боржником не надано суду жодних доказів, які могли б об`єктивно поставити під сумнів як факт поставки товару (продукції) та надання послуг за Договорами поставки №01/05/24, №11/03-2024 та №1/12-2023, Договором оренди, так і вартість такого товару чи наданих послуг, або розмір частково оплачених ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» за такими договорами коштів, а долученими кредитором до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та доповнень до заяви від 11.02.2025 Актами звірки взаємних розрахунків Договорами поставки №01/05/24, №11/03-2024 та №1/12-2023, Договором оренди додатково підтверджуються заявлені кредитором до визнання грошові вимоги за означеними договорами в загальній сумі 8 461 669,72 грн, які визнані боржником шляхом підписання означених актів.

Частиною 1 статті 530 ЦК України обумовлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін ).

При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання боржником зобов`язання зі сплати вартості отриманого товару та наданих послуг за Договором оренди, Договорами поставки №01/05/24, №11/03-2024 та №1/12-2023, строк сплати яких настав слугували підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна» до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», позаяк за позицією кредитора боржник тривалий час неспроможний виконати зобов`язання за даними договорами, що свідчить про неплатоспроможність боржника, тобто неспроможність виконати свої грошові зобов`язання зі сплати грошового зобов`язання не інакше, як через застосування процедур, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Підставність заперечень боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», які зазначені у відзиві від 10.02.2025 щодо розміру спірного грошового зобов`язання, настання строку оплати спростована судом вище та в будь-якому разі пов`язується не з наявністю спору про право.

Позатим, відповідно до клопотання від 19.02.2025 за позицією ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» між сторонами даної справи дійсно існує спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, що за приписами ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства унеможливлює відкриття провадження у справі про банкрутство.

Означені обставини боржником обґрунтовуються оспоренням боржником дійсності Договору оренди, Договорів поставки №01/05/24, №11/03-2024 та №1/12-2023 відповідно до поданої 17.02.2025 до Господарського суду міста Києва позовної заяви (справа №910/1872/25) так і заподіяння боржнику кредитором збитків та їх відшкодування в судовому порядку (справа №910/1535/25).

Наведені обставини, за позицією боржника вказують про наявність між сторонами даної справи спору про право, що унеможливлює відкриття провадження у справі про банкрутство.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

При цьому грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора визначений статтею 39 КУзПБ.

Так, згідно з частинами 1-3 статті 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі. Зокрема, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду (ч.ч. 5, 6 ст. 39 КУзПБ).

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду при розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю «грошового зобов`язання» боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення можливості задоволення таких вимог боржником до проведення підготовчого засідання у справі.

Зокрема, однією з обов`язкових умов для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника є встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора. Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмета) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного державного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, зокрема, викладеній у постановах від 20.03.2024 у справі №911/1005/23, від 06.04.2023 у справі №902/650/20, від 16.08.2022 у справі №910/5335/21, від 15.06.2021 у справі №904/3074/20.

Також Верховний Суд в постанові від 06.04.2023 у справі №902/650/20 зазначав, що спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Тому, вирішуючи питання чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку. Спір про право може мати місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.

Якщо у підготовчому засіданні буде з`ясовано, що між ініціюючим кредитором та боржником існують суперечки з приводу їх прав та обов`язків, що вочевидь ставить під сумнів вимогу кредитора, і їх вирішення можливе виключно шляхом встановлення об`єктивної істини, що, у свою чергу, покладає на суд обов`язок вжити всіх визначених законом заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін, у тому числі із застосуванням інституту доказів і доказування, що притаманно саме для справ позовного провадження, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Слід зазначити, що законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування такого спору.

Правова категорія «спір про право», яку з`ясовує суд у підготовчому засіданні перед відкриттям провадження у справі про банкрутство, може бути виражена як у процесуальній формі, про що свідчать судові акти, так і у матеріально-правовій формі, що підтверджується юридичними фактами, які дають змогу зробити обґрунтований висновок про наявність суперечностей (розбіжностей) у структурі вимог кредитора, а отже, про відсутність можливості на цій стадії судового провадження встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника.

Зокрема, до прикладу, заперечення боржника щодо вимог заявника у вигляді позову (предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора), поданого до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство беззаперечно свідчать про наявність спору про право, у розумінні положень 6 статті 39 КУзПБ.

В такому разі у суду першої інстанції під час проведення підготовчого засідання відсутня можливість вирішення такого спору про право, що в свою чергу пов`язано з особливостями позовного провадження, як то пред`явлення позову, можливості подання зустрічного позову, складу учасників справи у позовному провадженні, прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, а також диспозитивністю господарського судочинства тощо (постанови Верховного Суду від 06.04.2023 у справі №902/650/20, від 15.06.2021 у справі №904/3074/20).

Водночас задля уникнення зловживання боржником своїми правами і створення спору заради спору, спрямованого на ухилення від відкриття провадження у справі про банкрутство, необхідною умовою оспорення вимог ініціюючого кредитора, зокрема і в судовому порядку, є те, що таке оспорення має відбуватись до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство. Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов також у постановах від 24.11.2021 у справі №910/16246/18, від 20.12.2021 у справі №911/3185/20, від 22.08.2024 у справі №910/18969/23.

Верховний Суд (зокрема в постанові від 16.08.2022 у справі №910/5335/21) неодноразово наголошував, що подання третьою особою позову про оскарження договору, на якому ґрунтуються вимоги кредитора вже після звернення такого кредитора до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, не підтверджує, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право ні за суб`єктним складом, ні за часовим критерієм (подання позову після відкриття провадження у справі про банкрутство) у розумінні підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство, відповідно до абзацу 1 частини 6 статті 39 КУзПБ.

Також, слід зазначити, що процесуальний закон не пов`язує повернення заяви про відкриття провадження або відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство із наявністю чи відсутність позовного провадження, в якому сторонами спору є боржник та треті особи, а не боржник та ініціюючий кредитор. А у випадку, коли за наявності відкритого позовного провадження боржник або інший кредитор ініціює провадження у справі про банкрутство, суд, в контексті доводів одного із учасників справи або третьої особи-заявника про порушення їх прав та інтересів та позбавлення їх права на ефективний спосіб судового захисту, повинен встановити не лише факт наявності судових справ та хронологію їх відкриття, але також повинен враховувати процесуальні наслідки для кожного з учасників таких судових проваджень. Подібний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 20.03.2024 у справі №911/1005/23, від 22.08.2024 у справі №910/18969/23.

Отже, суд не може формально підходити до визначення наявності «спору про право», який зводиться лише до заперечень боржником існування тих чи інших правовідносин. У кожному конкретному випадку суд досліджує заперечення боржника, зокрема, чи ґрунтуються вони на обставинах справи та підтверджуються відповідними доказами. Наявність спору про право має підтверджуватися належними доказами, а не базуватися виключно на припущеннях боржника (постанова Верховного Суду від 22.08.2024 у справі №910/18969/23).

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 03.09.2024 у справі №910/16870/23 при з`ясуванні обставин щодо наявності спору про право, доречним є використання чотирискладового тесту що є засобом для перевірки необхідних умов для відкриття провадження у справі про банкрутство господарським судом, який повинен дослідити таке (правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 916/1101/21 та від 24.11.2021 у справі № 910/16246/18):

(a) наявність спору про право, а саме встановлення наявності чи відсутності неоднозначності в частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмета) зобов`язання, підстав виникнення зобов`язання, суми зобов`язання, структури заборгованості, строку виконання зобов`язання;

(b) наявність спору, який би мав вирішуватися в порядку позовного провадження;

(c) позиція боржника щодо вчинення ним активних дій, спрямованих на заперечення грошових вимог кредитора, які не були предметом розгляду в позовному провадженні і щодо яких не було ухвалено судового рішення;

(d) оспорення боржником вимог кредитора та з`ясування активної позиції останнього до подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Застосовуючи наведені вище правові позиції Верховного Суду, з використанням, в тому числі, зазначеного в постанові Верховного Суду від 03.09.2024 у справі №910/16870/23 чотирискладового тесту наявності «спору про право», суд виходить з того, що наявність відповідного спору боржником пов`язується з оспоренням в судовому порядку Договору оренди, Договорів поставки №01/05/24, №11/03-2024 та №1/12-2023 відповідно до поданої 17.02.2025 до Господарського суду міста Києва позовної заяви (справа №910/1872/25) та заподіяння боржнику кредитором збитків та їх відшкодування в судовому порядку (справа №910/1535/25).

Як вбачається з долучених боржником до клопотання від 19.02.2025 роздруківок позовної заяви ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» від 17.02.2025 та роздруківок з веб-сайту «Судова влада України» щодо справ, які перебувають на розгляді в Господарському суді міста Києва №910/1872/25 та №910/1535/25, позовні заяви в означених справах боржником подані 17.02.2025, тобто задовго після ініціювання кредитором провадження у даній справі про банкрутство ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент».

Надаючи оцінку означеним аргументам боржника, суд враховує, що заперечення боржника щодо вимог заявника у вигляді позову, предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора беззаперечно свідчить про наявність спору про право в розумінні положень частини шостої статті 39 КУзПБ у випадку, якщо такий позов подано до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Тобто задля уникнення зловживання боржником своїми правами і створення спору заради спору, спрямованого на ухилення від відкриття провадження у справі про банкрутство, необхідною умовою оспорення в судовому порядку вимог ініціюючого кредитора є те, що таке оспорення має відбуватися до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Тож обставини звернення боржника до суду з позовом про визнання недійсним договору, на якому ґрунтуються усі заявлені вимоги кредитора після ініціювання справи про банкрутство, не можуть слугувати підставою для висновку про наявність спору про право, вираженого у процесуальній формі.

На виконання вимог законодавства про банкрутство суд має належним чиним перевірити вимоги ініціюючого кредитора як таких, що виникли на передбачених законодавством підставах, є грошовими за своєю правовою природою та не мають ознак спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Ненадання суду ініціюючим кредитором належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів щодо підстав та розміру виникнення заборгованості, тобто наявності відповідних грошових вимог, свідчить про наявність спору про право у матеріально-правовій формі, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство боржника відповідно до частини шостої статті 39 КУзПБ.

Водночас якщо за результатами дослідження судом буде встановлено, що борг боржника перед ініціюючим кредитором є підтвердженим належними доказами та на дату підготовчого засідання непогашеним, то це є достатньою підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство згідно зі статтею 39 КУзПБ.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постановах від 31.01.2023 у справі № 908/1339/23, від 07.02.2024 у справі № 910/7699/23, від 18.01.2024 у справі № 918/822/23, від 25.01.2024 у справі № 910/7938/23.

При цьому, слід звернути увагу, шо добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість (подібна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18 (910/4866/21), від 04.08.2021 у справі №185/446/18, від 07.10.2020 у справі №450/2286/16-ц).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium міститься принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (постанови Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 910/9397/20, від 10.04.2019 у справі № 390/34/17).

Суд зважає на ту обставину, що оспорення боржником договорів, якими обґрунтовуються вимоги ініціюючого кредитора, яке здійснене вже після прийняття заяви кредитора та неодноразового відкладення/оголошення перерви в підготовчому засіданні у даній справі за всіма обставинами не підтверджує наявність між сторонами спору про право, а може свідчити про створення боржником «спору заради спору», позаяк до моменту звернення ТОВ «Лідертрансбуд Україна» з даною заявою до суду боржником не вчинялося жодних юридично значимих дій щодо невизнання вимог кредитора та/або оспорення правочинів, на підставі яких такі вимог виникли, навпаки сторонами періодично переукладалися договори поставки, ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» здійснювалася часткова оплата за кожним з таких договорів та підписування Акти звірки взаємних розрахунків з визнанням наявного стану заборгованості за кожним з договорів окремо, що дає підстави для висновку про наявність суперечливої поведінки у боржника в даній справі.

З урахуванням наведеного, суд доходить переконливого висновку про відсутність неоднозначностей в частині вирішення питань щодо змісту спірних правовідносин між сторонами та розміру простроченого зобов`язання, на якому ґрунтуються вимоги ініціюючого кредитора в даній справі та наведене, в свою чергу, свідчить про відсутність спору про право між сторонами у справі №907/1086/24.

Визначаючись в рамках зазначеного в постанові Верховного Суду від 03.09.2024 у справі №910/16870/23 чотирискладового тесту що є засобом для перевірки необхідних умов для відкриття провадження у справі про банкрутство господарським судом наявності спору, який би мав вирішуватися в порядку позовного провадження, суд враховує, що в тій частині що стосується заявлених до визнання грошових вимог кредитора - ТОВ «Лідертрансбуд Україна» до боржника - ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», відсутній спір, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Водночас, за зазначеною в постанові Верховного Суду від 03.09.2024 у справі №910/16870/23 правовою позицією звернення кредитора із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, за наявності відповідних підстав, передбачених нормами КУзПБ, саме по собі не можна вважати порушенням прав або інтересів інших осіб (зокрема, боржника у зобов`язальних відносинах), оскільки таке звернення по суті є реалізацією кредитором його права на судовий захист власних прав у випадку, коли таке право кредитора порушується внаслідок неналежного виконання або невиконання взятих на себе боржником зобов`язань. Суд повинен враховувати особливості, матеріальні та процесуальні наслідки розгляду таких справ не лише для окремого кредитора чи боржника, але і для всіх інших учасників цих проваджень.

Досліджуючи обставини наявності між сторонами спору про право в розрізі позиції боржника щодо вчинення ним активних дій, спрямованих на заперечення грошових вимог кредитора, які не були предметом розгляду в позовному провадженні і щодо яких не було ухвалено судового рішення та/або оспорення боржником вимог кредитора та з`ясування активної позиції останнього до подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, суд враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» до подання кредитором заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство активних дій, спрямованих на оспорення боржником вимог кредитора та/або розміру вимог за Договором оренди, Договорами поставки №01/05/24, №11/03-2024 та №1/12-2023.

При цьому, суд враховує, що за встановленими у справі обставинами, вартість отриманого товару та наданих послуг, їх часткова оплата та, відповідно, заборгованість боржника за Договором оренди, Договорами поставки №01/05/24, №11/03-2024 та №1/12-2023 в загальному розмірі 8 461 669,72 грн підтверджується документально та по суті не заперечується боржником, а навпаки підтверджується шляхом підписання Актів звірки взаємних розрахунків за кожним з договорів окремо.

Резюмуючи наведене, суд доходить переконливого висновку про наявність грошового зобов`язання боржника перед ініціюючим кредитором, неможливість задоволення таких вимог боржником, відсутність спору про право у спірних правовідносинах, а заперечення боржника щодо наявності спору про право спростовуються наведеними вище обставинами, яким судом надано належну правову оцінку та, за позицією суду, спрямовані на ухилення від відкриття провадження у справі про банкрутство.

Неможливість задоволення вимог кредитора боржником встановлюється на підставі поданих ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» фінансових звітів та вбачається з факту тривалого невиконання зобов`язань з оплати вартості отриманого товару та наданих послуг ініціюючому кредитору.

За таких обставин, сума основної заборгованості ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» перед кредитором (ТОВ «Лідертрансбуд Україна») на час звернення з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство становить 8 461 669,72 грн, яка боржником не спростована, навпаки фактично визнана шляхом підписання Актів звірки взаємних розрахунків за Договором оренди, Договорами поставки №01/05/24, №11/03-2024 та №1/12-2023, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість грошових вимог кредитора до боржника в цій частині.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип диспозитивності, закріплений у статті 14 ГПК України, передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, №303-А. пункт 29).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ним надано вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Згідно ч. 2 ст. 39 КУзПБ, у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Частиною 5 ст. 39 КУзПБ передбачено, що за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: 1) відкриття провадження у справі; 2) відмову у відкритті провадження у справі.

При цьому, КУзПБ передбачено підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство є неплатоспроможність боржника виконати вимоги кредитора, за якими настав строк виконання. Ознаки неплатоспроможності з`ясовуються судом шляхом встановлення, на підставі доказів у справі, а також перешкод у відкриття справи через наявність заборон на відкриття провадження у справі про банкрутство, визначених Законом (прямих або непрямих, загальних або спеціальних, тимчасових або не обмежених в часі, умовних або безумовних).

У розумінні Кодексу України з процедур банкрутства боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав (абз.4 ст.1 Кодексу).

При цьому, КУЗПБ не визначає мінімального розміру заборгованості, яка може свідчити про неплатоспроможність боржника та може бути взята до уваги як підстава для відкриття справи про банкрутство. Не має юридичного значення строк прострочення боржником свого грошового зобов`язання перед кредитором.

При з`ясуванні у боржника про можливості виконання спірних грошових зобов`язань, судом такої можливості не встановлено, що підтверджується також і на підставі поданих ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» фінансових звітів та випливає з факту тривалого невиконання грошових зобов`язань перед ініціюючим кредитором.

З огляду на викладене вище у сукупності слід визнати, що заява кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство відповідає визначеним Кодексом України з процедур банкрутства положенням.

Визначені Кодексом України з процедур банкрутства підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство (ч.6 ст.39 Кодексу) відсутні.

Приведені вище обставини свідчать про наявність правових підстав для застосування до боржника процедури банкрутства з метою відновлення платоспроможності боржника та задоволення кредиторських вимог.

За зазначених вище обґрунтувань право кредитора на грошову вимогу (в частині) підтверджено та визнано, а спір про право між сторонами відсутній, а відтак, суд дійшов висновку, що підстави для відмови у відкритті справи про банкрутство боржника згідно приписів частини 6 статті 39 КУзПБ - відсутні.

При цьому, боржником, не надано суду доказів погашення заборгованості перед заявником до дня підготовчого засідання і в підготовчому засіданні.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 64 КУзПБ, якою передбачено черговість задоволення вимог кредиторів, 1) у першу чергу задовольняються зокрема: витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; 4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою.

Відтак, суд відкриваючи провадження у даній справі про банкрутство, визнаючи частково вимоги кредитора та вносячи їх до реєстру кредиторів, зазначає, що витрати у вигляді 30 280,00 грн - сплачений судовий збір відносяться до 1 черги задоволення грошових вимог, 8 461 669,72 грн заборгованості за Договором оренди, Договорами поставки №01/05/24, №11/03-2024 та №1/12-2023 - до 4 черги задоволення грошових вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про: 1) відкриття провадження у справі про банкрутство; 2) визнання вимог кредитора та їх розмір; 3) введення мораторію на задоволення вимог кредиторів; 4) введення процедури розпорядження майном; 5) призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати; 6) вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; 7) строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, який не може перевищувати одного місяця та 20 днів після дати проведення підготовчого засідання суду; 8) дату попереднього засідання суду, яке має відбутися не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду; 9) строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника, який не може перевищувати двох місяців, а в разі значного обсягу майна - трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду.

Судом також встановлено, що кредитором долучено до матеріалів своєї заяви:

1) заяву від 18.12.2024 за №02-01/512 про участь у справі про банкрутство ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» від арбітражного керуючого Панченка Романа Миколайовича, якою він просить призначити його розпорядником майна у справі про банкрутство ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» та договір №18/12/2024 від 18.12.2024 на оплату послуг арбітражного керуючого;

2) копію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1814, видане Панченку Роману Миколайовичу 15.06.2017 року;

3) перелік справи арбітражного керуючого Панченко Р.М.;

4) ліцензію арбітражного керуючого Панченка Р.М. серії АБ №271594 від 15.12.2005;

5) свідоцтво про проходження підготовки у справах про банкрутство державних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50% часток належать державі №08/63пдп від 06.10.2023;

6) свідоцтва про підвищення кваліфікації арбітражного керуючого Панченка Р.М. від 14.06.2019, 17.12.2021, 22.12.2023;

7) договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності арбітражного керуючого №046-0002712/01ВАК від 21.06.2024, з квитанцією №ПН215 від 03.07.2027 про сплату страхового платежу;

8) інформаційну довідку Національного агентства з питань запобігання корупції від 18.12.2024 та витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» № ФОВМ-002759259 від 13.12.2024 щодо відсутності інформації про корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення арбітражного керуючого Панченка Р.М., відсутність відомостей про притягнення його до кримінальної відповідальності, розшуку, незнятої чи непогашеної судимості.

Згідно з положеннями п. 2-1 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Водночас, абзацами 1 та 7 п. 1-6 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ визначено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування стосовно боржника справу про банкрутство (неплатоспроможність) може бути відкрито без здійснення авансування передбаченої цим Кодексом винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду.

У такому разі до заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність) додається копія укладеної заявником угоди з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) до її закриття з виплатою на умовах, визначених цією угодою, винагороди в розмірі, що не має перевищувати розмір, встановлений цим Кодексом.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) відповідно до цього пункту, призначає розпорядником майна або керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого, з яким заявником укладено угоду.

За змістом укладеного між арбітражним керуючим Панченком Романом Миколайовичем, та ТОВ «Лідертрансбуд Україна», як Кредитором договору №18/12/2024 від 18.12.2024 на оплату послуг арбітражного керуючого (надалі - Договір від 18.12.2024) арбітражний керуючий виконує повноваження у справі про банкрутство до її закриття з виплатою на умовах, визначених цим Договором, винагороди в розмірі, що не має перевищувати розмір, встановлений Кодексом України з процедур банкрутства (п. 1 Договору від 18.12.2024).

Згідно з п. 2 Договору від 18.12.2024 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, Кредитор зобов`язується сплачувати Арбітражному керуючому оплату послуг розпорядника майна в справі про банкрутство ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент».

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в Арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Кредитор здійснює оплату послуг Арбітражного керуючого на протязі 3 (трьох) банківських днів після виникнення у Арбітражного керуючого права вимоги основної грошової винагороди відповідно (п.п. 2.1., 2.2. Договору від 18.12.2024).

Відповідно до п.п. 3, 4 Договору від 18.12.2024 оплата послуг здійснюється за три місяці виконання повноважень розпорядника майна Арбітражним керуючим у розмірі трьох мінімальних заробітних плат на місяць, надалі оплата здійснюється відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства. Загальний розмір оплати послуг Арбітражного керуючого складає 72 000,00 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись приписами п.п. 1-6, 2-1 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ суд вважає за можливим призначити арбітражного керуючого Панченка Романа Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1814 від 15.06.2017), розпорядником майна у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» з установленням розпоряднику майна розміру основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна» відповідно до укладеного з арбітражним керуючим договору про оплату послуг арбітражного керуючого в справі про банкрутство №18/12/2024 від 18 грудня 2024 року.

Частиною 9 ст. 39 КУзПБ встановлено, що з метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, на офіційному веб-порталі судової влади України не пізніше наступного дня з дня постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі господарський суд оприлюднює повідомлення про відкриття провадження у справі боржника (офіційне оприлюднення).

Доступ до інформації про провадження у справах, розміщеної на офіційному веб-порталі судової влади України, є вільним та безоплатним.

Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство повинне містити ім`я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), найменування та адресу господарського суду, номер справи, дату офіційного оприлюднення повідомлення, відомості про розпорядника майна (ім`я, місцезнаходження), строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника.

Інформація про відкриття провадження у справі про банкрутство додатково може оприлюднюватися на офіційному веб-сайті державного органу з питань банкрутства, а також у будь-який інший спосіб, не заборонений законом.

Частиною 13 ст. 39 КУзПБ передбачено, процедура розпорядження майном вводиться господарським судом на строк, визначений ч. 2 ст. 44 КУзПБ (до 170 календарних днів), одночасно з постановленням ухвали про відкриття провадження у справі.

Водночас, в абзацах 8-10 ч. 8 ст. 39 КУзПБ визначено, що в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається, зокрема, про:

- строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, який не може перевищувати одного місяця та 20 днів після дати проведення підготовчого засідання суду;

- дату попереднього засідання суду, яке має відбутися не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду;

- строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника, який не може перевищувати двох місяців, а в разі значного обсягу майна - трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду.

Суд зауважує, що згідно з ч. 14 ст. 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі:

1) пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому КУзПБ, та в межах провадження у справі;

2) пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених КУзПБ;

3) арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство;

4) корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника реалізуються з урахуванням обмежень, встановлених КУзПБ;

5) задоволення вимог засновника (учасника) боржника - юридичної особи про виділення частки у майні боржника у зв`язку з виходом із складу його учасників забороняється;

6) рішення про реорганізацію або ліквідацію юридичної особи - боржника приймається в порядку, визначеному КУзПБ.

Згідно з ч. 12 ст. 39 КУзПБ ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство не пізніше трьох днів з дня її постановлення надсилається боржнику, кредитору (кредиторам) та іншим особам, які беруть участь або мають взяти участь у цій справі (власнику майна, органу, уповноваженому управляти майном боржника, тощо), до контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України, місцевого загального суду, органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні (ч. 15 ст. 39 КУзПБ).

Керуючись ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити провадження у справі №907/1086/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» (88018, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 53/3, ).

2. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна» (03195, м. Київ, вул. Степана Рудницького, буд. 2-В, нежитлове приміщення 24, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» (88018, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 53/3, ), у загальному розмірі 8 491 949,72 грн (вісім мільйонів чотириста дев`яносто одна тисяча дев`ятсот сорок дев`ять гривень 72 копійки), зокрема:

1) 30 280,00 грн (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень 00 копійок) судового збору із задоволенням вказаних вимог в першу чергу;

2) 8 461 669,72 грн (вісім мільйонів чотириста шістдесят одна тисяча шістсот шістдесят дев`ять гривень 72 копійки) заборгованості із задоволенням вказаних вимог в четверту чергу.

3. Ввести процедуру розпорядження майном боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» (88018, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 53/3, ).

4. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» (88018, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 53/3, ).

5. Призначити розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» (88018, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 53/3, ) арбітражного керуючого Панченка Романа Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1814 від 15.06.2017), адреса для листування: 02160, м. Київ, а/с 30, РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

6. Встановити грошову винагороду за виконання арбітражним керуючим Панченком Романом Миколайовичем повноважень розпорядника майна у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць роботи за рахунок коштів заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна» (03195, м. Київ, вул. Степана Рудницького, буд. 2-В, нежитлове приміщення 24, ) відповідно до укладеного з арбітражним керуючим договору про оплату послуг арбітражного керуючого в справі про банкрутство №18/12/2024 від 18 грудня 2024 року.

7. Заборонити боржнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» (88018, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 53/3, ) та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави (у разі наявності).

8. Встановити розпоряднику майна боржника Панченку Роману Миколайовичу строк до 08 квітня 2025 року для подачі до Господарського суду Закарпатської області відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення щодо складеного реєстру по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), реєстр вимог кредиторів, а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду.

9. Визначити дату проведення попереднього судового засідання у справі, яке відбудеться 29 квітня 2025 року о 10:00 год. у приміщенні Господарського суду Закарпатської області за адресою: м. Ужгород, вул. Коцюбинського, буд. 2А, зал судових засідань № 2.

11. Встановити розпоряднику майна боржника Панченку Роману Миколайовичу строк до 20 квітня 2025 року для проведення інвентаризації майна боржника, результати якої подати до справи.

12. Офіційно оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» (88018, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 53/3, ) у встановленому законодавством порядку.

13. Розпоряднику майна боржника Панченку Роману Миколайовичу виконати вимоги п. 3 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства, надати суду до дня попереднього судового засідання письмовий звіт та аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника, його становища на ринках із висновками щодо наявності/відсутності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності (загрози неплатоспроможності).

14. Копію ухвали надіслати розпоряднику майна, боржнику, кредитору та іншим особам, які беруть участь або мають взяти участь у цій справі (власнику майна, органу, уповноваженому управляти майном боржника, тощо), до контролюючого органу - ГУ ДПС у Закарпатській області, місцевого загального суду - Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, органу державної виконавчої служби - Управлінню забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерство юстиції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-257 ГПК України до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 24 лютого 2025 року.

Суддя Р.М. Лучко