ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025м. ДніпроСправа № 904/4999/24

За позовом Комунального підприємства «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 4 Д, )

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 326 463,64 гривень

Суддя Дичко В.О.

Секретар судового засідання Жукова К.Д.

Представники:

від позивача: Графченко І.А., адвокат (ордер серії АЕ № 1339210 від 03.12.2024)

від відповідача: Бондаренко К.А. (довіреність № ДнЕП7 від 06.02.2025)

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про визнання недійсними додаткових угод від 26.02.2021, 18.08.2021 (2 угоди), 08.10.2021, 08.11.2021, 22.11.2021 (2 угоди) до договору про закупівлю електричної енергії № 02178-00/2021 від 01.02.2021 та стягнення 326 463,64 гривень.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що внаслідок укладення оспорюваних додаткових угод відбулось збільшення ціни за 1 кВт*год електричної енергії за договором на 182,1% від початкової ціни товару, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю, що суперечить п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 904/4999/24, підготовче засідання призначено на 03.12.2024 о 10:00 год.

29 листопада 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечує та просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У підготовчому засіданні 03.12.2024 оголошено перерву до 17.12.2024 о 10:30 год.

06 грудня 2024 року до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла відповідь на відзив. Комунальне підприємство «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, закрито підготовче провадження у справі № 904/4999/24 та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 16.01.2025 о 10:00 год.

27 грудня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У судовому засіданні 16.01.2025 заслухано вступні слова представниць сторін та оголошено перерву до 13.02.2025 о 10:00 год, про що постановлено ухвалу, без оформлення її окремим документом.

У судовому засіданні 13.02.2025 представниця позивача, присутня в залі суду, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представниця відповідача, присутня в залі суду, заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі та просила в позові відмовити.

Ураховуючи предмет та підстави позову в даній справі, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

У порядку абз. 1 ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 13.02.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи, заслухавши пояснення представниць сторін, усебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування в даній справі є встановлення обставин укладення сторонами договору про закупівлю електричної енергії, додаткових угод до нього, наявність/відсутність підстав для визнання додаткових угод недійсними та стягнення переплаченої суми.

За результатами проведення відкритих торгів (ідентифікатор UA-2020-12-23-008276-c) 01.02.2021 між Комунальним підприємством «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради (далі споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (далі постачальник) укладено договір про закупівлю електричної енергії № 02178-00/2021 (т. 1, а.с. 34-49, далі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого за цим Договором постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до пункту 1.2 Договору найменування товару: електрична енергія (код згідно Національного класифікатору ДК 021:2015: 09310000-5) (далі товар або електрична енергія). Постачання товару за цим Договором передбачає поставку електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача за допомогою технічних засобів розподілу електричної енергії.

На підставі пункту 1.3 Договору очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період лютий грудень 2021 року становить 531 250 кВт*год, у тому числі:

для споживачів 2 класу напруги, приєднаних до електромереж АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» - 75 892 кВт*год;

для споживачів 2 класу напруги, приєднаних до електромереж ПрАТ «ПЕЕМ Центральна енергетична компанія» - 455 358 кВт*год

та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи.

Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Згідно з пунктом 1.4 Договору вартість електричної енергії за цим Договором визначається з урахуванням суми очікуваної вартості обсягів постачання електричної енергії протягом періоду, вказаного у пункті 1.3 цього Договору, та становить 1 600 125 грн 00 коп. (один мільйон шістсот тисяч сто двадцять п`ять грн 00 коп.) з ПДВ.

Відповідно до пункту 2.1 Договору строк (термін) поставки товару: 01.02.2021 31.12.2021.

Згідно з пунктом 2.4 Договору постачальник за цим Договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції постачальника, яка є додатком до цього Договору.

На підставі пункту 4.1 Договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за ціною, що на дату укладення цього Договору становить 2,51000 грн (без ПДВ).

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з комерційною пропозицією.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4.2 Договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії (актах прийняття-передавання товарної продукції чи актах прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг) за цим Договором.

Згідно з пунктами 4.3, 4.5 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до пункту 12.1 Договору цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2021 р., якщо інше не встановлено комерційною пропозицією, а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Згідно з пунктом 12.3 Договору істотні умови цього Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, передбачених ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Відповідно до пункту 12.6 Договору усі правовідносини, що виникають у зв`язку з виконанням умов цього Договору і не врегульовані ним, регламентуються нормами чинного законодавства України.

Згідно з пунктом 12.8 Договору невід`ємною частиною цього Договору є всі додатки та додаткові угоди.

Відповідно до пункту 1.1 додатка 2 до Договору «Комерційна пропозиція «Тендерна Ф» постачальника електричної енергії ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» (т. 1, а.с. 46-49, далі Додаток 2) на момент укладення Договору ціна сформована за результатами аукціону у системі «Прозорро» та становить 2,51000 грн (без ПДВ).

Ціна сформована з урахуванням регульованих цін на послуги оператора системи передачі та оператора системи розподілу.

Згідно з підпунктом 1.2.3 пункту 1.2 Додатка 2 ціна за одиницю товару не може змінюватися після підписання Договору про закупівлю (далі Договір) до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», шляхом підписання додаткової угоди про внесення змін до Договору у разі збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в Договорі. Постачальник здійснює коригування шляхом збільшення ціни на електричну енергію до 10% у разі збільшення ціни на електричну енергію за одиницю товару на ринку, пропорційно до такого збільшення ціни на електричну енергію, але не більше 10% від попередніх змін, внесених до Договору, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в Договорі. Сторони узгодили, що постачальник має право здійснити коригування ціни електричної енергії для здійснення остаточних розрахунків та змінити ціну на наступний розрахунковий період, в разі зміни ринкової ціни за підсумками відповідного періоду від попередніх даних. Підтвердженням зміни ціни (коливання ціни) на ринку не електричну енергію є рівень середньозваженої ціни на ринку електричної енергії «на добу наперед» (далі РДН) за підсумками відповідного періоду, що підтверджується інформацією ДП «Оператор ринку», які викладено на його офіційному сайті за адресою в мережі Internet https://www.oree.com.ua і це є безумовним підтвердженням коливання ціни електричної енергії, та підставою для коригування ціни на електричну енергію згідно з п. 2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

На підставі пункту 1.3 Додатка 2 в разі необхідності змін відповідно до пп. 1.2.1-1.2.3 цієї комерційної пропозиції постачальник має право звернутися до споживача з пропозицією та обґрунтуванням щодо внесення змін, підготувавши споживачу проект змін до Договору у формі додаткової угоди. Споживач у 5-тиденний строк після одержання пропозиції письмово повідомляє постачальника про результати її розгляду.

Згідно з пунктом 10.1 Додатка 2 Договір набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк з 01.02.2021 року до 31.12.2021 року, якщо інший термін не визначений умовами закупівлі. Договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання споживачем таких зобов`язань.

На підставі пункту 13.7 Додатка 2 у разі суперечностей (невідповідності) будь-якої з умов Договору умовам, викладеним в цій комерційній пропозиції, застосовуються умови цієї комерційної пропозиції.

26.02.2021 сторони уклали додаткову угоду б/н до Договору (т. 1, а.с. 50), якою у зв`язку із зміною ціни (коливанням ціни) на електричну енергію на ринку електричної енергії «на добу наперед» (РДН) за 1 кВт*год за даними ДП «Оператор ринку» ціну електричної енергії з 01.02.2021 р. підвищено до 2,75849 грн (без ПДВ).

18.08.2021 сторони уклали додаткову угоду б/н до Договору (т. 1, а.с. 51), якою у зв`язку із зміною ціни (коливанням ціни) на електричну енергію на ринку електричної енергії «на добу наперед» (РДН) за 1 кВт*год за даними ДП «Оператор ринку» ціну електричної енергії з 01.08.2021 року підвищено до 3,63790 грн, в т.ч. ПДВ 0,60632 гривень.

18.08.2021 сторони уклали додаткову угоду б/н до Договору (т. 1, а.с. 52), якою у зв`язку із зміною ціни (коливанням ціни) на електричну енергію на ринку електричної енергії «на добу наперед» (РДН) за 1 кВт*год за даними ДП «Оператор ринку» ціну електричної енергії з 04.08.2021 року підвищено до 3,78457 грн, в т.ч. ПДВ 0,63076 гривень.

08.10.2021 сторони уклали додаткову угоду б/н до Договору (т. 1, а.с. 53-54), якою у зв`язку із зміною ціни (коливанням ціни) на електричну енергію на ринку електричної енергії «на добу наперед» (РДН) за 1 кВт*год за даними ДП «Оператор ринку» ціну електричної енергії з 01.09.2021 року підвищено до 4,12872 грн, в т.ч. ПДВ 0,68812 гривень.

08.11.2021 сторони уклали додаткову угоду б/н до Договору (т. 1, а.с. 55-56), якою у зв`язку із зміною ціни (коливанням ціни) на електричну енергію на ринку електричної енергії «на добу наперед» (РДН) за 1 кВт*год за даними ДП «Оператор ринку» ціну електричної енергії з 01.10.2021 року підвищено до 4,53746 грн, в т.ч. ПДВ 0,75624 гривень.

22.11.2021 сторони уклали додаткову угоду б/н до Договору (т. 1, а.с. 57-58), якою у зв`язку із зміною ціни (коливанням ціни) на електричну енергію на ринку електричної енергії «на добу наперед» (РДН) за 1 кВт*год за даними ДП «Оператор ринку» ціну електричної енергії з 01.11.2021 року підвищено до 4,99075 грн, в т.ч. ПДВ 0,83179 гривень.

22.11.2021 сторони уклали додаткову угоду б/н до Договору (т. 1, а.с. 59-60), якою у зв`язку із зміною ціни (коливанням ціни) на електричну енергію на ринку електричної енергії «на добу наперед» (РДН) за 1 кВт*год за даними ДП «Оператор ринку» ціну електричної енергії з 04.11.2021 року підвищено до 5,48484 грн, в тому числі ПДВ 0,91414 гривень.

У період з лютого до грудня 2021 року відповідачем на виконання умов Договору поставлено позивачу 422 857,51 кВт*год електричної енергії на загальну суму 1 600 110,46 грн (з ПДВ), а Комунальним підприємством «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради вказана сума перерахована на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», шо підтверджується актами прийому-передачі електричної енергії та платіжними дорученнями (т. 1, а.с. 61-82).

Позивачем також надано до суду копію висновку експерта № 10/09/2024-1 від 24.09.2024 за результатами проведення судово-економічної експертизи по кримінальному провадженню №0000753 (т. 1, а.с. 87-108), за яким різниця між сумою сплачених грошових коштів КП «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради на користь ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» за договором про закупівлю електричної енергії № 02178-00/2021 від 01.02.2021 року та вартістю поставленої електроенергії за договором про закупівлю електричної енергії № 02178-00/2021 від 01.02.2021 року між КП «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради та ТОВ«Дніпровські енергетичні послуги» в період з 01.02.2021 року по 31.12.2021 року за ціною, передбаченою в п. 4.1 указаного договору, без урахування підвищення вартості за додатковими угодами, складає 326 463,64 грн з ПДВ.

Позивач вважає, що додаткові угоди не відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають визнанню судом недійсними, що є підставою для стягнення надміру сплачених грошових коштів у сумі 326 463,64 грн з ПДВ (1 600 110,46 грн 3,012 грн X 422 857,51 кВт*год), де 3,012 грн (2,51 грн X 0,2 + 2,51 грн) ціна з ПДВ за 1 кВт*год згідно з абзацом 1 пункту 4.1 Договору та абзацом 1 пункту 1.1 Додатка 2.

Натомість відповідач проти позову заперечує, повідомляє, що на момент проведення аукціону для формування прогнозної ціни постачання електричної енергії застосовувався прогнозний середньозважений показник вартості електричної енергії на ринку електричної енергії «на добу наперед» (РДН), що дорівнював 1,12271 грн (без ПДВ) та відповідав середньозваженому значенню на період 01.01-08.01.2021 на РДН, за даними, опублікованими на сайті ДП «Оператор ринку» https://www.oree.com.ua. До складових ціни електричної енергії також входили регульований тариф на послуги оператора системи передачі, що регулюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а саме: тариф на послуги оператора системи передачі, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ПРАТ «НЕК «Укренерго» на 2021 рік», тариф на послуги з розподілу електричної енергії, затверджений постановою НКРЕКП «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на 2021 рік», та тариф на послуги з розподілу електричної енергії, затверджений постановою НКРЕКП «Про встановлення тарифу на послуги з розподілу електричної енергії ПрАТ«ПЕЕМ Центральна енергетична компанія» на 2021 рік».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» зауважує, що при підготовці проєкту Договору постачальник аналізував ціну на ринку електричної енергії «на добу наперед» (РДН) та вже тоді бачив, що середньозважений показник вартості електричної енергії РДН, шо дорівнював 1,12271 грн (без ПДВ) на період участі в аукціоні за даними, опублікованими на сайті ДП «Оператор ринку», в порівнянні з середньозваженим показником вартості електричної енергії на ринку електричної енергії «на добу наперед» (РДН), який застосовувався для формування ціни постачання електричної енергії на момент підписання Договору та дорівнював 1,76377 грн (без ПДВ) був значно більшим, а саме: на 36,3%. Відповідач стверджує, що відбувалося коливання ціни електричної енергії, тому постачальник був вимушений її збільшувати, в результаті чого підписано додаткові угоди щодо збільшення ціни електричної енергії.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» зазначає, що під час збільшення ціни відповідач керувався положеннями п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та змінював ціну на електричну енергію відповідно до умов укладеного Договору, за згодою сторін Договору, в межах 10%, з метою запобігання збитковості та вочевидь невигідності виконання Договору. При цьому просить ураховувати, що кожна додаткова угода передбачала підвищення ціни одиниці товару, що не перевищувало 10%. Також Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» зауважує, що в будь-якому разі згода сторін з умовами додаткових угод, їх обопільне підписання є запорукою того, що сторони не заперечували проти вчинюваних змін, тому не можна такі правочини визнавати недійсними. Крім того, відповідач указує про неможливість застосування двосторонньої реституції, оскільки Комунальним підприємством «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради вже спожита поставлена електроенергія, а тому стягнення коштів вважає необґрунтованим.

Як зазначено у додаткових угодах від 26.02.2021, 18.08.2021 (2 угоди), 08.10.2021, 08.11.2021, 22.11.2021 (2 угоди) до Договору (т. 1, а.с. 50-60), указані додаткові угоди укладені у зв`язку із зміною ціни (коливанням ціни) на електричну енергію на ринку електричної енергії «на добу наперед» (РДН) за 1 кВт*год за даними ДП «Оператор ринку» на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст. 203 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 1 якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, у разі задоволення позовних вимог указати в рішенні суду, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони (сторін) та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Отже, для визнання правочину недійсним позивач має довести, що такий правочин саме в момент його укладання суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Договір, додаткові угоди до якого від 26.02.2021, 18.08.2021 (2 угоди), 08.10.2021, 08.11.2021, 22.11.2021 (2 угоди) є предметом розгляду в даній справі, укладений за результатами проведення відкритих торгів, з огляду на що на спірні правовідносини розповсюджуються приписи Закону України «Про публічні закупівлі», який визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі» закупівлі здійснюються за такими принципами:

1) добросовісна конкуренція серед учасників;

2) максимальна економія, ефективність та пропорційність;

3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель;

4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них;

5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі;

6) запобігання корупційним діям і зловживанням.

На підставі ч. 1 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Судом установлено, що згідно з ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України та Законом України «Про публічні закупівлі» станом на дату підписання договору про закупівлю електричної енергії № 02178-00/2021 від 01.02.2021 сторонами погоджені всі істотні умови: предмет, ціна та строк дії договору.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 628, ст. 629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 2 ст. 189 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 632 Цивільного кодексу України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Таким чином, системний аналіз положень статей 651, 652 Цивільного кодексу України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (згідно із проєктом, який входив до тендерної документації); підстава збільшення коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватись не більше, ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватись.

За правовим висновком, викладеним у п. 88-90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 Цивільного кодексу України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 Цивільного кодексу України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Отже, сторони можуть декілька разів вносити зміни до договору про закупівлю щодо збільшення ціни, яка визначена в договорі, проте таке збільшення не може перевищувати 10% від визначеної в договорі.

Ураховуючи, що за спірними додатковими угодами ціна електричної енергії за 1 кВт*год зросла на 182,1% від погодженої в договорі, що значно перевищує граничний розмір, на який може бути збільшено ціну договору про закупівлю, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсними додаткових угод від 26.02.2021, 18.08.2021 (2 угоди), 08.10.2021, 08.11.2021, 22.11.2021 (2 угоди) до Договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Ураховуючи, що внаслідок укладення спірних додаткових угод, які визнані недійсними, позивач сплачував на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» за електричну енергію за завищеними цінами, у зв`язку з чим надмірно сплатив грошові кошти в сумі 326 463,64 грн, тому вказані грошові кошти є такими, що безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, тому на підставі статей 216, 1212 Цивільного кодексу України підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» на користь Комунального підприємства «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради.

Щодо тверджень відповідача, що має бути застосована двостороння реституція, суд зазначає, що в даному випадку стягується лише вартість надмірно сплачених грошових коштів, які сплачені за спожиту електричну енергію за завищеними цінами, у зв`язку з неправомірним збільшенням ціни електричної енергії за 1 кВт*год шляхом укладення додаткових угод, тому відсутні підстави для застосування двосторонньої реституції.

Позивачем також подано клопотання про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 30 000 гривень.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, суд має право покласти на відповідача лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).

Як свідчать матеріали справи, 07.11.2024 між Адвокатським об`єднанням «Пільх та партнери» (далі компанія) та Комунальним підприємством «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради (далі клієнт) укладено договір про надання послуг з адвокатської діяльності № 07/11/24-19 (т. 1, а.с. 149-151, далі Договір від 07.11.2024), відповідно до пункту 1.1 якого клієнт замовляє, а компанія приймає на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу на умовах і в порядку, що визначені даним Договором. Клієнт зобов`язується сплатити вартість наданої правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання даного Договору.

Згідно з пунктом 1.2 Договору від 07.11.2024 за цим Договором, керуючись правилами ст.1003 ЦК України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», іншими нормами чинного законодавства, компанії належить вчинити на користь клієнта будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та цим Договором.

Правова допомога включає в себе:

1.2.1 аналіз наданих клієнтом документів та інформації;

1.2.2 розробку правової позиції клієнта та процесуальної стратегії ведення справи у суді, аналіз судової практики;

1.2.3 підготовку від імені Комунального підприємства «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів;

1.2.4 підготовку додатків до позову для суду та відповідача;

1.2.5 відправлення через Укрпошту позову з додатками на адресу ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги»;

1.2.6 подання до Господарського суду Дніпропетровської області позову Комунального підприємства «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів;

1.2.7 представництво інтересів клієнта в Господарському суді Дніпропетровської області під час розгляду позову Комунального підприємства «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів.

Відповідно до пункту 3.1 Договору від 07.11.2024 загальна вартість за цим Договором складає 40 000 (сорок тисяч) гривень 00 коп., без ПДВ. Вартість правової допомоги за 1 (одну) годину роботи адвоката складає 2 000 грн без ПДВ.

Згідно з пунктом 3.2 Договору від 07.11.2024 клієнт зобов`язується сплатити суму, яка зазначена в п. 3.1 Договору, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання акта приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до пункту 3.3 Договору від 07.11.2024 всі розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті України гривні.

На підставі пункту 6.1 Договору від 07.11.2024 цей Договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін та діє до 28 лютого 2025 року.

В акті № 1 від 12.11.2024 приймання-передачі виконаних робіт за договором про надання послуг з адвокатської діяльності № 07/11/24-19 від 07.11.2024 р. (т. 1, а.с. 154) сторони погодили перелік наданих послуг та визначили їх вартість 30 000 (тридцять тисяч грн 00 коп.) гривень 00коп. У вказаному акті зазначено, що клієнт не має жодних претензій до якості та обсягу наданої компанією правової допомоги та виконаних робіт.

Також позивачем до суду надано платіжну інструкцію № 4374 від 14.11.2024 на суму 30 000грн (т. 1, а.с. 155) з призначенням платежу: за послуги з адвокатської діяльності згідно дог.№ 07/11/24-19 від 07.11.2024 р.; акт № 1 від 12.11.2024 р.; без ПДВ.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такий правовий висновок викладено в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п.п. 24, 48 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268 рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014, заява № 19336/04).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7 та 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, додатковій постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 20.12.2022 у cправі № 910/6310/21, від 12.01.2023 у cправі № 911/272/21, додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі №910/6310/21.

Ураховуючи вищевикладене, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката суд застосовує низку критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність) та досліджує докази на підтвердження таких критеріїв.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка в кожному конкретному випадку (в кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, наданих на підтвердження понесення таких витрат, обсягу наданих послуг з професійної правничої допомоги, їх вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Отже, з урахуванням конкретних обставин, суд може обмежити заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На підставі вищевикладеного, враховуючи право суду не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу (правову) допомогу, беручи до уваги баланс інтересів сторін, а також заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» проти стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 15 000 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в сумі 26 092,95 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Комунального підприємства «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 326 463,64 грн - задовольнити.

2. Визнати недійсними додаткові угоди від 26.02.2021, 18.08.2021 (2 угоди), 08.10.2021, 08.11.2021, 22.11.2021 (2 угоди) до договору про закупівлю електричної енергії № 02178-00/2021 від 01.02.2021, укладеного між Комунальним підприємством «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 4 Д, ) на користь Комунального підприємства «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75, ) 326 463,64 грн (триста двадцять шість тисяч чотириста шістдесят три гривні 64 копійки), переплачених за договором про закупівлю електричної енергії № 02178-00/2021 від 01.02.2021, судовий збір у сумі 26 092,95 грн (двадцять шість тисяч дев`яносто дві гривні 95копійок) та витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 15 000 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок).

4. У задоволенні решти клопотання Комунального підприємства «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 24.02.2025.

Суддя В.О. Дичко