ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 Справа № 917/1742/24

Суддя Погрібна С.В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Польська, 2А, м. Полтава, Полтавська область, 36008

до Фізичної особи-підприємця Гончаренко Євгена Вячеславовича, АДРЕСА_1

про стягнення 198 215,90 грн,

без виклику сторін,

УСТАНОВИВ:

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулось до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Гончаренко Євгена Вячеславовича про стягнення 197 568,02 грн - заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 01.03.2024, 265,43 грн - пені, 217,57 грн - 3% річних, 164,88 грн - інфляційних.

До позовної заяви було додано опис вкладення, відповідно до якого відповідачу направлено - "Позовна заява з додатками", однак був відсутній перелік відповідних додатків.

На підставі вказаного, ухвалою суду від 22.10.2024 позовну заяву було залишено без руху.

29.10.2024 позивачем подано заяву з виправленими недоліками позовної заяви, до якої додано опис вкладення з рекомендованим листом про направлення відповідачу копій додатків до позовної заяви за адресою - вул. Мисливська, 4, с. Ковалівка, Кременчуцький район, Полтавська область.

При цьому, як встановлено судом, Фізична особа-підприємець Гончаренко Євгеній Вячеславович (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Витяг було сформовано судом станом на 24.10.2024.

Ухвалою суду від 05.11.2024 суд залишив позовну заяву без руху до надання позивачем доказів направлення позовної заяви та додатків до неї Фізичній особі-підприємцю Гончаренко Євгену Вячеславовичу за адресою реєстрації - АДРЕСА_1 .

07.11.2024 позивачем надано суду належні докази направлення відповідачу позовної заяви та додатків за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 12.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвала про відкриття провадження у справі, яка направлялась за місцем реєстрації відповідача, повернулась до суду з відміткою: "за закінченням терміну зберігання".

На сайті судової влади було опубліковано відповідне оголошення про розгляд цієї справи, ухвала суду вчасно відправлені до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідач не зареєстрований у підсистемі Електронний суд в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Як вже зазнчалось, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17).

При цьому, виходячи зі змісту статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 30.03.2023 у справі № 910/2654/22).

Враховуючи факт направлення судом ухвали по справі на дійсну адресу відповідача та повернення її з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання", суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача у цій справі.

У встановлений судом строк відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов. Клопотання про продовження строку на подання відзиву в матеріалах справи відсутнє.

Станом на дату прийняття судового рішення відзив від відповідача не надійшов.

Згідно з частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи та встановлено обставини.

Рішення виноситься суддею з урахуванням строку перебування у тривалій відпустці.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго здійснює ліцензовану господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії та є виконавцем послуги з постачання теплової енергії у м. Кременчуці.

Так, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» забезпечує послугою з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно Гончаренко Є.В. є власником приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

На першому поверсі житлового будинку 22/19 розташоване вбудовано-прибудоване приміщення (магазин), яке займає відповідач та яке підключене до внутрішньобудинкової системи опалення даного житлового будинку.

Загальна площа вказаного нежитлового приміщення - 366,50 кв.м., з них опалювальна площа - 224,00 кв.м.

Відповідач володіє вказаним приміщенням на підставі Договору дарування від 31.01.2020 № 108. Площа об`єкта згідно Договору № складає 366,50 м2.

Відповідно до акту технічної перевірки тепловикористовуючих установок централізована система опалення у приміщенні підвалу площею 142,5 м2 відсутня.

Вузол обліку (теплообчислювач, тип MULT1CAL UF601, заводський № №7200541/2011), встановлений у згадуваному будинку, прийнято на абонентський облік 30.10.2023. Вузол обліку повірено 16.07.2020, наступна дата повірки 16.07.2024. На даний час вузол обліку є некомерційним.

Постачання теплової енергії до нежитлового вбудовано-прибудованого приміщення, яке розташоване на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_2, яке отримує послугу постачання теплової енергії від внутріншньобудинкової системи даного житлового будинку також зафіксовано в акті перевірки системи теплопостачання, при перевірці системи теплопостачання житлового будинку АДРЕСА_2.

Так, відповідач є суб`єктом користування послугою постачання теплової енергії (індивідуальним споживачем), яка надається ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

Загальний обсяг спожитої теплової енергії у будинку АДРЕСА_2 за період з 01.11.2022 по 29.02.2024 склав 436,018 Гкал.

Загальний обсяг спожитої теплової енергії у належному відповідачу вбудовано- прибудованому нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 за період з 01.11.2022 по 29.02.2024 склав 26,4474955Гкал (підтверджується актами прийняття-передачі наявними в матеріалах справи).

Протягом періоду 01.11.2022 по 29.02.2024 на адресу ФОП Гончаренко Є.В., направлялися рахунки та акти приймання-передачі наданих послуг (а.с. 42-57).

У зв`язку з відсутністю проведених оплат, на підставі направлених рахунків та актів, за період з 01.11.2022 по 29.02.2024 по належному відповідачу вбудовано-прибудованому нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 станом на 01.03.2024 утворилась заборгованість за надані послуги у сумі 197 568,02 грн.

Несплата вказаних рахунків стала приводом для звернення до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості.

Окрім іншого позивачем заявлено до стягнення з відповідача 265,43 грн пені, 217,57 грн 3% річних та 164,88 грн інфляційних.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Взаємовідносини між позивачем та відповідачем/споживачем регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», «Про теплопостачання» та Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 і регламентовані типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії.

Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022 та № 1023) є публічним договором приєднання та встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води (далі - Договір). Вказана постанова набула чинності з 01.10.2021. Текст типового договору, відповідно до норм чинного законодавства, розміщений на офіційному сайті підприємства http://te.pl.ua.

Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ФО-П Гончаренко Є.В. є укладеним. Укладеному Договору присвоєно № 5485 (а.с. 13-16).

Так, згідно з пунктом 5 Індивідуального Договору про надання послуги з постачання теплової енергії позивач зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг.

Приписами частини 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно з частиною 4 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Пунктом 4 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до пункту 7 статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 181 ГК України унормовано, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Також частиною 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Як вже зазначалось, Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ФО-П Гончаренко Є.В. є укладеним. Укладеному Договору присвоєно № 5485 (а.с. 13-16).

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: - обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; - частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; - та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Пунктом 30 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії встановлено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Щодо тарифів на послугу з постачання теплової енергії, які діяли протягом спірного періоду, то їх формування та встановлення здійснювалося уповноваженими органами на підставі рішень Полтавської обласної ради, які встановлювалися відповідно до Постанови КМУ від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги». Згідно з наданим розрахунком, нарахування проведено за двоставковими тарифами на послугу з постачання теплової енергії (дія двоставкового тарифу з умовно - змінною та умовно - постійною складовими).

Згідно наданого розрахунку, нарахування проведено за двоставковими тарифами на послугу з постачання теплової енергії (дія двоставкового тарифу з умовно - змінною та умовно - постійною складовими).

Нарахування за надані позивачем послуги здійснюються у відповідності до встановлених тарифів, які:

- введені в дію з 01 жовтня 2022 року рішенням Полтавської обласної ради від 30.09.2022 № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТЕ «Полтаватеплоенерго»;

- введені в дію з 01 жовтня 2023 року рішенням Полтавської обласної ради від 28.07.2023 № 669 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТЕ «Полтаватеплоенерго» в редакції рішення Полтавської обласної ради від 26.09.2023 № 687 «Про внесення змін до рішення обласної ради від 28 липня 2023 року № 669 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго»».

Інформація про тарифи є загальнодоступною та перебуває у вільному цілодобовому доступі на сайті Полтавської обласної ради 1іпр5://оЬ1га(іа-р1.gov.ua/ та на сайті ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» http://te.pl.ua/ в розділі «ТАРИФИ», далі «Тарифи для потреб інших споживачів» (за посиланням http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya-potreb-nshih-spozhivachv/).

Так, тарифи, які діяли протягом спірного періоду і встановлені відповідними рішеннями уповноважених органів є двоставкові.

Згідно з пунктом 34 типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії: «Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу».

Підпунктом 3 пункту 41 типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії: «Споживач зобов`язаний: зокрема оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленим відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором».

Статтею 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.

Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Інформація, зазначена в пунктах 6, 7, 9, 10 частини третьої цієї статті, надається споживачу не менше двох разів на рік. Інформація, зазначена в пункті 10 частини третьої цієї статті, надається також у випадках, коли виконавець надсилає споживачам договори або зміни до них.

На виконання зазначених положень позивач направляв на адресу відповідача акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки на оплату обсягу теплової енергії, що підтверджується реєстрами згрупованих поштових відправлень (а.с. 58-90).

Рахунки на оплату теплової енергії за період з листопада 2022 року по лютий 2024 року, що направлялись на адресу відповідача, містять найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги, адресну інформацію та найменування споживача, загальну суму до сплати, обсяг спожитої теплової енергії та тариф на комунальну послугу.

Пунктом 34 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії визначено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Як стверджує позивач, відповідачем не сплачено заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії на суму 197 568,02 грн (розрахунок а.с. 91).

Доказів на підтвердження виконання зобов`язань щодо здійснення оплати у вказаному розмірі відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, з огляду на встановлені законом принципи змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 197 568,02 грн заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з листопада 2022 року по лютий 2024 року підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідача в зв`язку із неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 45 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Таким чином, позивачем нараховано: 265,43 грн пені, 217,57 грн 3% річних та 164,88 грн інфляційних (розрахунки додані до матеріалів позовної заяви).

Як унормовано приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3% річних від простроченої суми, інфляційних втрат та пені, встановив, що обчислення виконано арифметично правильно, згідно з приписами законодавства, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, суд визнає обґрунтованими та задовольняє позовні вимоги про стягнення 265,43 грн - пені, 217,57 грн - 3% річних та 164,88 грн - інфляційних.

Судом досліджено всі докази наявні у матеріалах справи.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232 - 233, 237 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гончаренко Євгена Вячеславовича, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (вул. Польська, 2 А, м. Полтава, 36008, ) 197 568,02 грн - заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 01.03.2024, 265,43 грн - пені, 217,57 грн - 3% річних, 164,88 грн - інфляційних, 3028,00 грн - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення підписано 26.02.2025.

Суддя Погрібна С.В.