УХВАЛА

м. Київ

25.02.2025Справа № 753/16875/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., за участю секретаря судового засідання Ятковської К.К., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у справі №753/16875/21 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

За участю представника скаржника - Лісковська О.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 753/16875/21 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду м. Києва у справі № 753/16875/21 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду м. Києва у справі № 753/16875/21 скасовано, а провадження у справі № 753/16875/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні закрито.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.04.2024 Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22 листопада 2023 року у справі № 753/16875/21 скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026007; код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)") 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору за подання касаційної скарги.

Доручено Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ. Справу № 753/16875/21 надіслати до Господарського суду міста Києва для видачі наказу, після чого передати до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

18.04.2024 на виконання постанови Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 04.04.2024 у справі №753/16875/21, яка набрала законної сили 04.04.2024 видано відповідний наказ.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 у справі № 753/16875/21 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 у справі № 753/16875/21 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.10.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 у справі № 753/16875/21 скасовано. Справу № 753/16875/21 передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

28.10.2024 на виконання постанови Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 10.10.2024 у справі №753/16875/21, яка набрала законної сили 10.10.2024, з урахуванням ухвали Верховного суду у складі Касаційного господарського суду про виправлення описки у резолютивній частині від 22.10.2024 року видано відповідний наказ.

22.11.2024 в системі «Електронний суд» представником ОСОБА_1 сформовано скаргу на дії (бездіяльність) Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ).

Згідно інформаційної системи Господарського суду міста Києва "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що Господарським судом міста Києва 04.11.2024 супровідним листом було направлено справу 753/16875/21 до Північного апеляційного господарського суду та станом на 26.11.2024 справа до Господарського суду міста Києва не поверталась.

Ухвалою суду 26.11.2024 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у справі №753/16875/21 до повернення матеріалів справи № 753/16875/21 до Господарського суду міста Києва.

17.01.2025 в системі «Електронний суд» представником заявника сформовано клопотання про прийняття до розгляду скарги.

Прийняти скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у справі №753/16875/21 до розгляду.

Ухвалою суду від 29.01.2025 прийнято скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у справі №753/16875/21 до розгляду. Розгляд скарги ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у справі №753/16875/21 призначено на 06.02.25 о 10:45 год. та зобов`язано Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) надати суду:

- належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_1;

- письмові пояснення щодо поданої стягувачем скарги.

02.02.2025 в системі «Електронний суд» представником боржника сформовано заяву про зміну предмету скарги (уточнення скарги) у відповідності до якої представник просив:

- Скасувати постанову головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.11.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 з виконання судового наказу № 753/16875/21 виданого 18.04.2024 Господарським судом міста Києва;

- Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо направлення 22.11.2024 до банківських установ платіжних інструкцій №46211 та № 46212;

- Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо неповернення безпідставно стягнутих коштів з рахунків ОСОБА_1 ;

- Скасувати постанову головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору від 25.11.2024;

- Зобов`язати посадових осіб Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжити заходів по поверненню ОСОБА_1 безпідставно стягнутих коштів в розмірі 7 261,60 грн.

Вищевказана скарга обґрунтована наступним:

- строк пред`явлення наказу про примусове виконання постанови від 18.04.2024 №753/16875/21, виданого Господарським судом міста Києва, закінчився 18.07.2024, а отже державний виконавець не мала законних підстав для відкриття 20.11.2024 виконавчого провадження за наказом Господарського суду міста Києва від 18.04.2024 №753/16875/21.;

- 29.04.2024 ОСОБА_1 в добровільному порядку в повному обсязі оплатила судовий збір в сумі 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. за подання касаційної скарги по справі №753/16875/21, про що повідомила Господарський суд міста Києва з наданням доказів оплати;

- 21.11.2024 о 10:35 представник ОСОБА_1 направила засобами електронного зв`язку до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) лист від 21.11.2024 № 21.11.1-24 про добровільне виконання рішення суду до пред`явлення судового наказу на примусове виконання з відповідними документами, зокрема, копією квитанції №554D-LFA2-51QE від 29.04.2024;

- в порушення вимог ч.1 та ч.2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець 21.11.2024 не винесла постанову про закінчення виконавчого провадження та не зняла арешти з рахунків ОСОБА_1 , незважаючи на отримання інформації про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом до відкриття виконавчого провадження;

22.11.2024 о 06:40 представник ОСОБА_1 направила засобами електронного зв`язку до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) лист від 22.11.2024 № 22.11.1-24 про добровільне виконання рішення суду до пред`явлення судового наказу на примусове виконання, до якого повторно було додано копію квитанції №554D-LFA2-51QE від 29.04.2024.

- держаним виконавцем 22.11.2024 виставлено платіжну інструкцію №46211 та платіжну інструкцію № 46212, відповідно до яких з зарплатного (в АТ КБ ПРИВАТБАНК) та пенсійного (в АТ Райффайзен Банк) рахунків ОСОБА_1 були стягнуті кошти на загальну суму 7 261,60 грн. (з кожного рахунку в розмірі 3 630,80 грн).

04.02.2025 в системі «Електронний суд» представником боржника сформовано заяву про відкладення розгляду скарги.

06.02.2025 в системі «Електронний суд» представником Дарницького ВДВС долучено матеріали виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.02.2025 відкладено судове засідання з розгляду скарги ОСОБА_1 на 13.02.25 о 14:00 год.

12.02.2025 в системі «Електронний суд» представником Дарницького ВДВС сформовано додаткові пояснення у справі у відповідності до яких представник зазначив, що 22.11.2024 грошові кошти в сумі 3630,80 грн. надійшли на депозитний рахунок Відділу, які згідно розпорядження НОМЕР_1 від 25.11.2024 перераховано: 3028,00 грн. на користь Державної судової адміністрації України; 302,80 грн. виконавчого збору та 300,00 грн. витрат виконавчого провадження.

25.11.2024 державним виконавцем керуючись п.9 ст. 39 Закону винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1.

25.11.2024 на адресу Відділу надійшло повідомлення представника боржника про добровільну сплату боргу боржником, що підтверджено квитанцією, але канцелярією дана квитанція передана була лише наступного дня.

Інших коштів в межах вищевказаного провадження не надходило.

10.02.2025 надійшла заява боржника про повернення надмірно стягнутих коштів в сумі 3630,80 грн.

Наразі державним виконавцем вчиняються дії щодо повернення стягнутих коштів боржнику.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.02.2025 витребувано у Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ):

- письмові пояснення стосовно отримання/не отримання листа (із зазначенням вхідного № та дати його надходження) надісланого засобами електронного зв`язку 21.11.2024 за вих. № 21.11.1-24 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про добровільне виконання рішення суду до пред`явлення судового наказу на примусове виконання з відповідними документами, зокрема, копією квитанції №554D-LFA2-51QE від 29.04.2024;

- пояснення стосовно того чи було здійснено стягнення з рахунків ОСОБА_1 відкритих в АТ КБ ПРИВАТБАНК та в АТ Райффайзен Банк та у яких сумах із зазначенням реквізитів банку з якого відбулось таке списання.

Витребувано у ОСОБА_1 :

- докази списання Дарницьким відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з рахунків ОСОБА_1 відкритих в АТ КБ ПРИВАТБАНК та в АТ Райффайзен Банк суми у розмірі 7 261,60 грн. (з кожного рахунку в розмірі 3 630,80 грн);

- докази надіслання (окрім долучених до скарги у разі наявності таких) чи отримання надісланого засобами електронного зв`язку листа від 21.11.2024 за вих. № 21.11.1-24 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про добровільне виконання рішення суду до пред`явлення судового наказу на примусове виконання з відповідними документами, зокрема, копією квитанції №554D-LFA2-51QE від 29.04.2024 (за необхідності означені докази можуть бути надані з використанням власних технічних засобів електронного зчитування (ноутбук)).

Відкладено розгляд скарги у справі № 753/16875/21 на 25.02.25 о 12:55 год.

24.02.2025 в системі «Електронний суд» представником скаржника сформовано додаткові пояснення у відповідності до яких представником було зазначено, що адвокатський запит №21.11.2-24 від 21.11.2024 було направлено представником скаржника 21.11.2024 о 15:25 і, як вбачається з відповіді на цей адвокатський запит, він був отриманий Дарницьким відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 21.11.2024 та зареєстрований за вхідним №25082.

Оскільки лист від 21.11.2024 № 21.11.1-24 про добровільне виконання рішення суду до пред`явлення судового наказу на примусове виконання з відповідними документами, зокрема, копією квитанції №554D-LFA2-51QE від 29.04.2024, було направлено в той же день, що і наведений вище адвокатський запит (лист про сплату направлено 21.11.2024 о 10:35, а адвокатський запит - 21.11.2024 о 15:25) і в той же спосіб, представник вважає, що лист від 21.11.2024 № 21.11.1-24 був також отриманий і зареєстрований 21.11.2024.

Окрім того представником було долучено в якості доказів списання Дарницьким відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з рахунку ОСОБА_1 відкритого в АТ КБ ПРИВАТБАНК суми у розмірі 3 630,80 грн.

Представник скаржника у судове засідання 25.02.2025 прибула надала свої пояснення, представники від Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) та акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» у судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином.

В судовому засіданні 25.02.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Дослідивши матеріали скарги, суд зазначає наступне.

Постановою від 20.11.2024 державним виконавцем Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.04.2024 №753/16875/21.

Постановою від 20.11.2024 державним виконавцем Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) було винесено постанову про арешт коштів боржника та винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження.

22.11.2024 державним виконавцем було виставлено дві платіжні інструкції №46211 та № 46212, надіслані до АТ КБ ПРИВАТБАНК та АТ Райффайзен Банк, банки у яких були відкриті рахунки у ОСОБА_1

Постановою від 25.11.2024 державним виконавцем Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Постановою від 25.11.2024 державним виконавцем Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) було винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Стосовно заперечень представника боржника в частині строку пред`явлення наказу про примусове виконання постанови від 18.04.2024 №753/16875/21, виданого Господарським судом міста Києва, закінчився 18.07.2024, а отже державний виконавець не мала законних підстав для відкриття 20.11.2024 виконавчого провадження за наказом Господарського суду міста Києва від 18.04.2024 №753/16875/21, суд зазначає наступне.

Підпунктом 4 пункту 102 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIІI передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

З огляду на викладене державним виконавцем в цій частині не було порушено вимог Закону України "Про виконавче провадження".

З матеріалів скарги вбачається, що 29.04.2024 боржником на виконання наказу від 18.04.2024 було сплачено на рахунок Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. за подання касаційної скарги про що було повідомлено Господарський суд міста Києва. У той же час боржник повинен був повідомити стягувача (Державну судову адміністрацію України), а не суд.

Разом з тим ч. 8 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Оскільки боржником на виконання наказу від 18.04.2024 було сплачено на рахунок Державної судової адміністрації України (стягувач) судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. останній не повинен був пред`являти виконавчий документ до виконання та у разі пред`явлення повідомити державного виконавця про добровільне виконання боржником наказу від 18.04.2024.

Враховуючи, що наказ від 18.04.2024 був пред`явлений до Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) та з урахуванням того, що стягувачем не було повідомлено про добровільне виконання наказу від 18.04.2024, державним виконавцем правомірно було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.11.2024.

З огляду на що, вимога про скасування постанови головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.11.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 з виконання судового наказу № 753/16875/21 виданого 18.04.2024 Господарським судом міста Києва не підлягає задоволенню.

Постановою від 20.11.2024 державним виконавцем Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) було винесено постанову про арешт коштів боржника та винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження.

Частиною 3 ст. 13 Закон України «Про виконавче провадження» передбачено, що платіжні інструкції на примусове списання коштів або пред`явлення емітенту електронних грошей до погашення в обмін на грошові кошти надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях.

Як вказує представник скаржника 21.11.2024 останнім було направлено до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) лист від 21.11.2024 № 21.11.1-24 про добровільне виконання рішення суду до пред`явлення судового наказу на примусове виконання з відповідними документами, зокрема, копією квитанції №554D-LFA2-51QE від 29.04.2024.

У той же час в матеріалах виконавчого провадження, наданого Дарницьким відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) наявний лист від 21.11.2024 № 21.11.2-24.

Зі змісту означеного листа, представником скаржника не було долучено копією квитанції №554D-LFA2-51QE від 29.04.2024, а також не зазначено жодних відомостей стосовно добровільної сплати за наказом від 18.04.2024, а лише представник просив надати інформацію про спосіб (поштою, кур`єром, тощо) і дату надходження до Дарницькою відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листа Державної судової адміністрації України №10.11051/24 від 10.05.2024 щодо стягнення з ОСОБА_1 судовою збору за подання касаційної скарги та надати копію поштового конверту, в якому надійшов лист Державної судової адміністрації України №10.11051/24 від 10.05.2024 (у випадку надходження листа засобами поштового зв`язку).

На що 22.11.2024 державним виконавцем було надано відповідь.

Лист від 21.11.2024 № 21.11.1-24 про який вказує скаржник в матеріалах виконавчого провадження (паперова копія) наданого Дарницьким відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутній як і відсутній в Автоматизованій системі виконавчого провадження.

У той же час у додаткових поясненнях сформованих представником скаржника 24.02.2025 в системі «Електронний суд» представником було зазначено, що адвокатський запит №21.11.2-24 від 21.11.2024 було направлено представником скаржника 21.11.2024 о 15:25 і, як вбачається з відповіді на цей адвокатський запит, він був отриманий Дарницьким відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 21.11.2024 та зареєстрований за вхідним №25082.

Оскільки лист від 21.11.2024 № 21.11.1-24 про добровільне виконання рішення суду до пред`явлення судового наказу на примусове виконання з відповідними документами, зокрема, копією квитанції №554D-LFA2-51QE від 29.04.2024, було направлено в той же день, що і наведений вище адвокатський запит (лист про сплату направлено 21.11.2024 о 10:35, а адвокатський запит - 21.11.2024 о 15:25) і в той же спосіб, представник вважає, що лист від 21.11.2024 № 21.11.1-24 був також отриманий і зареєстрований 21.11.2024.

Частиною 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Пунктом 9 ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У частині третій ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.01.2021 по справі № 922/51/20).

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Крім того, 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема, внесені зміни до ГПК України та змінено назву ст. 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (п. 1 ст. 32 Конвенції).

Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Таким чином оскільки в матеріалах справи наявні докази надіслання на електронну пошту Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - листа від 21.11.2024 № 21.11.1-24 та адвокатського запиту №21.11.2-24 від 21.11.2024, які було підписано представником Лісковською Ольгою Анатолієвною з накладення ЕЦП та направлено в той же день та в той же спосіб, суд вважає, що скаржник належним чином повідомив Дарницький ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) листом від 21.11.2024 № 21.11.1-24 про добровільне виконання рішення суду до пред`явлення судового наказу на примусове виконання з відповідними документами (не отримання означеного листа Дарницьким ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) не спростовано).

З огляду на викладене суд погоджується з вимогою скаржника в частині визнання неправомірними дії головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо направлення 22.11.2024 до банківських установ платіжних інструкцій №46211 та № 46212.

Постановою від 25.11.2024 державним виконавцем Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Постановою від 25.11.2024 державним виконавцем Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) було винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

За змістом частини 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13.03.2019 у справі №545/2246/15-ц та від 03.04.2019 у справі №370/1288/15, а також Верховним Судом у постановах від 03.11.2021 у справі №910/16262/19 та від 13.02.2023 у справі №922/153/13-г.

У прохальній частині скарги представник просив зобов`язати посадових осіб Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжити заходів по поверненню ОСОБА_1 безпідставно стягнутих коштів в розмірі 7 261,60 грн.

В той же час у додаткових поясненнях сформованих представником скаржника 24.02.2025 в системі «Електронний суд» представником було долучено в якості доказів списання Дарницьким відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з рахунку ОСОБА_1 відкритого в АТ КБ ПРИВАТБАНК суми у розмірі 3 630,80 грн.

З матеріалів скарги вбачається, що сума у розмірі 3 630,80 грн складається з (302,80 грн - виконавчий збір, 69,00 грн - витрати виконавчого провадження, 231,00 грн витрати виконавчого провадження), які є коштами виконавчого провадження, стягнення яких здійснювалось не на підставі наказу суду, а згідно винесених державним виконавцем постанов.

Наведене, у свою чергу, свідчить про те, що питання про повернення коштів пов`язаних з примусовим виконанням рішення суду у розмірі 602,80 грн (виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій) має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Відтак вимога про скасування постанови головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення та повернення виконавчого збору від 25.11.2024 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Стосовно вимоги про визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо неповернення безпідставно стягнутих коштів з рахунків ОСОБА_1 та зобов`язання посадових осіб Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжити заходів по поверненню ОСОБА_1 безпідставно стягнутих коштів в розмірі 7 261,60 грн, суд зазначає наступне.

22.11.2024 державним виконавцем було виставлено дві платіжні інструкції №46211 та № 46212, надіслані до АТ КБ ПРИВАТБАНК та АТ Райффайзен Банк, банки у яких були відкриті рахунки у ОСОБА_1

Представник скаржника зазначає, що з рахунків ОСОБА_1 у означених банках було стягнуто по 3630,80 грн з кожного, у той же час в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази стягнення суми у розмірі 7261,60 грн як і не надані скаржником.

Як було зазначено вище представником скаржника було долучено в якості доказів списання Дарницьким відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з рахунку ОСОБА_1 відкритого в АТ КБ ПРИВАТБАНК суму у розмірі 3 630,80 грн.

У судовому засіданні представник скаржника зазначила, що не зверталась до АТ Райффайзен Банк для отримання інформації щодо списання з рахунку ОСОБА_1 в розмірі 3 630,80 грн.

З матеріалів виконавчого провадження, а саме з розпорядження НОМЕР_1 вбачається, що було стягнуто з боржника 3630,80 грн та перераховано на рахунок Державної судової адміністрації України грошові кошти у розмірі 3028,00 грн., а також стягнуто 302,80 грн - виконавчого збору, 69,00 грн - витрат виконавчого провадження, 231,00 грн витрат виконавчого провадження.

За таких обставин матеріалами справи підтверджується, а скаржником не спростовано, що державним виконавцем було стягнуто з боржника 3630,80 грн та перераховано на рахунок Державної судової адміністрації України грошові кошти у розмірі 3028,00 грн.

Враховуючи, що ГПК України, а також Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено такого способу захисту як зобов`язання посадових осіб вжити заходів по поверненню безпідставно стягнутих коштів, а остання є окремою вимогою, яка розглядається в порядку позовного провадження, суд дійшов висновку про відмову в цій частині.

Окрім того судом з Автоматизованої системи виконавчого провадження за № ВП НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про повернення надмірно стягнутих коштів у розмірі 3630,80 грн.

Відповідно до ч. 3 розділу І Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5 звернення громадян (крім звернень, які підлягають розгляду в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), або які надійшли на телефонну «гарячу лінію» органів державної виконавчої служби) розглядаються органами державної виконавчої служби у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», а діловодство за ними ведеться згідно з Інструкцією з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 348.

З огляду на те, що в Автоматизованій системі виконавчого провадження за № ВП НОМЕР_2 звернення ОСОБА_1 датується з 10.02.2025 та з урахуванням ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» якою передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів, суд не вбачає у діях державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) бездіяльності, оскільки строк розгляду такого звернення не закінчився.

Керуючись статтями 231-235, 240, 342, 343 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у справі №753/16875/21 - задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо направлення 22.11.2024 до банківських установ платіжних інструкцій №46211 та № 46212.

3. Провадження у справі № 753/16875/21 за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у справі №753/16875/21 в частині скасування постанови головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення та повернення виконавчого збору від 25.11.2024 - закрити.

4. В іншій частині скарги відмовити.

Згідно з ч.1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та відповідно до Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.02.2025

Суддя Владислав ДЕМИДОВ