ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року Справа № 903/495/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Мельник О.В.

секретар судового засідання Новосельська О.В.

за участю представників сторін:

прокурор: Толстореброва О.

позивача: не з"явився

відповідача 1: не з"явився

відповідача 2: не з"явився

відповідача 3: Капітанюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Вишнівської сільської ради на ухвалу Господарського суду Волинської області від 17.12.2024 про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі №903/495/24

за позовом: Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Волинської обласної державної (військової) адміністрації

до відповідача 1: Ковельської районної державної (військової) адміністрації

відповідача 2: Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

відповідача 3: Вишнівської сільської ради Ковельського району Волинської області

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками прикордонної смуги

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 17.12.2024 по справі №903/495/24 у задоволенні клопотання Вишнівської сільської ради Ковельського району Волинської області про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою Вишнівська сільська рада звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суд Волинської області від 17.12.2024 у справі №903/495/24, якою у задоволенні клопотання Вишнівської сільської ради Ковельського району Волинської області про скасування заходів забезпечення позову відмовлено, прийняти нову ухвалу із урахуванням законодавчих змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги рада посилається на те, що у зв`язку із накладенням арешту на земельні ділянки у справі № 903/495/24 Вишнівська сільська рада не може здійснювати подальші вимоги законодавства, щодо розробки комплексного плану просторового розвитку. Такі обмеження, перешкоджають проведенню відкритих торгів із особливостями та унеможливлюють розробниками виконувати вимоги завдання на розроблення комплексного плану просторового розвитку території Вишнівської сільської ради. Арешт на земельні ділянки перешкоджає змінювати їх цільове призначення з метою продажу права оренди на земельних торгам, передачу земельних ділянок в оренду громадянам для сінокосіння та випасання худоби, городництва. Накладення арешту перешкоджає проводити інвентаризацію земельних ділянок, що призводять до прямих втрат місцевого бюджету та раціонального використання земель. Господарський суд Волинської області задовольняючи формального характеру вимогу позивача фактично припинив роботу із проведенням подальших заходів та дій щодо розроблення «Комплексного плану просторового розвитку території Вишнівської територіальної громади». В свою чергу, розроблення комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади є невід`ємним кроком щодо забезпечення сталого розвитку громади і це є вимогою законодавства.

Скаржник зазначає, що комплексні плани просторового розвитку є одночасно як містобудівною, так і землевпорядною документацією, зміни у законодавстві були деталізовані у низці підзаконних актів: «Про затвердження Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації» (постанова КМУ від 01.09.2021 №926)[35]; «Про затвердження класифікації обмежень у використанні земель, що можуть встановлюватися комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади, генеральним планом населеного пункту, детальним планом території» (постанова КМУ від 02.06.2021№ 654) [36]; «Про затвердження Положення про визначення формату електронних документів комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території» (постанова КМУ від 09.06.2021 № 632) [37]; «Про затвердження Класифікатора видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила його застосування» (постанова КМУ від 17.10.2012 № 1051 в редакції постанови від 28.07.2021 №821) [38]; «Про порядок проведення експертизи містобудівної документації» (постанова КМУ від 25.05.2011 № 548 в редакції постанови від 01.09.2021 № 952) [39]; «Деякі питання надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на розроблення комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад» (постанова КМУ від 28.07.2021 № 853) [40]. Відповідно до вимог вищезазначених нормативно-правових актів, органам місцевого самоврядування до 1 січня 2025 року необхідно забезпечити: внесення відомостей до Державного земельного кадастру про функціональні зони територій, визначені у містобудівній документації на місцевому рівні, що затверджена; внесення відомостей до Державного земельного кадастру про межі територій пам`яток, історико-культурних заповідників, історичних ареалів населених пунктів та зон охорони пам`яток культурної спадщини, зазначені в історико-архітектурному опорному плані (за наявності); внесення відомостей до Державного земельного кадастру про обмеження у використанні земель у сфері забудови; розроблення комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи.

Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що ухвалою суду апеляційної інстанції від 27.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Вишнівської сільської ради на ухвалу Господарського суду Волинської області від 17.12.2024 про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі №903/495/24. Постановлено Вишнівській сільській раді уточнити прохальну частину апеляційної скарги, в якій враховуючи зміст апеляційної скарги зазначити, що оскаржується ухвала Господарського суд Волинської області від 17.12.2024 у справі №903/495/24 якою у задоволенні клопотання Вишнівської сільської ради Ковельського району Волинської області про скасування заходів забезпечення позову відмовлено, а також зазначити, які повноваження суд апеляційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваної ухвали.

В свою чергу, Вишнівською сільською радою Ковельського району Волинської області 07 лютого 2025 року через «Електронний суд» подано клопотання про доповнення або зміну апеляційної скарги в якому, як вбачається виклала (уточнила) прохальну частину апеляційної скарги в наступній редакції, зокрема: «Скасувати ухвалу Господарського суд Волинської області від 17.12.2024 у справі №903/495/24, якою у задоволенні клопотання Вишнівської сільської ради Ковельського району Волинської області про скасування заходів забезпечення позову було відмовлено. Прийняти нову ухвалу із урахуванням вищенаведених законодавчих змін.».

Водночас, зі змісту вказаного клопотання вбачається, що скаржником наведено додаткові обґрунтування доводів апеляційної скарги, які по своїй суті є доповненнями до апеляційної скарги.

Згідно вимог ч.1 ст.266 ГПК України передбачено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказане клопотання про доповнення або зміну апеляційної скарги, яке зі змісту по своїй суті є доповненням до апеляційної скарги надійшло до суду апеляційної інстанції 07.02.2025 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження (27.12.2024) встановленого абз.1 ч.1 ст. 256 ГПК України.

Відповідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з частиною четвертою статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, зважаючи на те, що під час подання скаржником клопотання про доповнення або зміну апеляційної скарги, яке по суті є доповненням до апеляційної скарги, останнім не ставилося питання про поновлення процесуального строку на подання таких доповнень, строк, встановлений чинним процесуальним законодавством, закінчився, судова колегія дійшла висновку, що клопотання в частині додаткових обґрунтувань доводів апеляційної скарги залишити без розгляду.

Крім того, колегія суддів не приймає до розгляду додані до апеляційної скарги копії: рішення сесії Вишнівської сільської ради від 30.09.2021 за №10/10 «Про розроблення Комплексного плану просторового розвитку території Вишнівської сільської ради; рішення сесії Вишнівської сільської ради від 23.12.2021 за №15/17 «Про затвердження завдання на розроблення Комплексного плану просторового розвитку території Вишнівської сільської ради; довідку фінансового відділу Вишнівської сільської ради про закладенні кошти на 2024, про проведення відкритих торгів з особливостями на закупівлю: розроблення Комплексного плану просторового розвитку території Вишнівської: сільської ради Волинської області, Ковельського району, оскільки вказані копії документів долучалися скаржником до клопотання про скасування заходів забезпечення позову та наявні в матеріалах оскарження ухвали суду (а.м.о.у. 35-39).

Щодо доданого до апеляційної скарги копію звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2022-11-17-005284-а від 21.12.2022 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Колегія суддів зауважує скаржнику на тому, що підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від учасників судового процесу.

Проте, скаржник не навів обставини та не надав докази неможливості подання звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2022-11-17-005284-а від 21.12.2022 до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від скаржника.

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює одному з учасників судового процесу більш сприятливі, аніж іншим умови в розгляді конкретної справи.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв у вирішенні питання про прийняття судом апеляційної інстанції таких доказів матиме наслідком порушення приписів статті 269 ГПК України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

За таких обставин, враховуючи, що скаржником не доведено наявність об`єктивних обставин, які унеможливлювали своєчасне подання звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2022-11-17-005284-а від 21.12.2022 до суду першої інстанції, вказаний додатковий доказ колегією суддів не приймається.

19 лютого 2025 року від Головного управління Держгеокадастру у Волинській області надійшла заява в якій відповідач 2 підтримує апеляційну скаргу та не заперечую щодо її розгляду 24.02.2025 без участі представника управління.

20 лютого 2025 року від Заступника Генерального прокурора надійшов відзив, в якому заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить суд апеляційну скаргу Вишнівської сільської ради Ковельського району Волинської області залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Волинської області від 17.12.2024 у справі № 903/495/24, без змін.

В судовому засіданні 24.02.2025 представник Вишнівської сільської ради підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд скасувати ухвалу Господарського суд Волинської області від 17.12.2024 у справі №903/495/24 та прийняти нову ухвалу із урахуванням наведених законодавчих змін.

Прокурор в судовому засіданні 24.02.2025 заперечила доводи апеляційної скарги та просила апеляційну скаргу Вишнівської сільської ради Ковельського району Волинської області залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Волинської області від 17.12.2024 у справі № 903/495/24 без змін.

В судове засідання 24.02.2025 Волинська обласна державна (військова) адміністрація та Ковельська районна державна (військова) адміністрація своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно ч.12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників Волинської обласної державної (військової) адміністрації та Ковельської районної державної (військової) адміністрації, за наявними у матеріалах оскарження ухвали доказами.

Відповідно до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ч.1 ст.271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника Вишнівської сільської ради та прокурора в судовому засіданні 24.02.2025, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку апеляційну скаргу Вишнівської сільської ради залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Волинської області від 17.12.2024 про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі №903/495/24 без змін, враховуючи наступне.

Заступник Генерального прокурора звернувся до Господарського суду Волинської області з позовною заявою від 16.05.2024 в інтересах держави в особі Волинської обласної державної (військової) адміністрації до Ковельської районної державної (військової) адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Вишнівської сільської ради Ковельського району Волинської області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками прикордонної смуги.

Підставою для пред`явлення позову стало виявлення Офісом Генерального прокурора порушень норм законодавства у сфері земельних відносин, зокрема при розпорядженні та використанні земель оборони в межах прикордонної смуги, що розташовані на території Волинської області.

Одночасно з позовною заявою від заступника Генерального прокурора до суду першої інстанції надійшла заява про забезпечення позову, в якій прокурор просив суд вжити заходів щодо забезпечення цього позову (аркуш матеріалів оскарження ухвали далі а.м.о.у 1-6), а саме:

1.Заборонити Вишнівській сільській раді Ковельського району Волинської області до набрання законної сили рішенням у цій справі вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок:

з кадастровим номером :06:004:0850 площею 8,0884 га,

з кадастровим номером :06:004:0852 площею 5,4725 га,

з кадастровим номером :06:004:0854 площею 2,6211 га,

з кадастровим номером :06:004:0856 площею 3,7957 га,

з кадастровим номером :06:004:0858 площею 18,1755 га,

з кадастровим номером :06:004:0860 площею 6,6813 га,

з кадастровим номером :06:004:0862 площею 2,4767 га,

з кадастровим номером :06:004:0863 площею 1,8710 га,

з кадастровим номером :06:004:0869 площею 2,2594 га,

з кадастровим номером :06:004:0873 площею 1,5731 га.

2. Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській раді, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), до набрання законної сили рішенням у цій справі вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо земельних ділянок:

з кадастровим номером :06:004:0850 площею 8,0884 га,

з кадастровим номером :06:004:0852 площею 5,4725 га,

з кадастровим номером :06:004:0854 площею 2,6211 га,

з кадастровим номером :06:004:0856 площею 3,7957 га,

з кадастровим номером :06:004:0858 площею 18,1755 га,

з кадастровим номером :06:004:0860 площею 6,6813 га,

з кадастровим номером :06:004:0862 площею 2,4767 га,

з кадастровим номером :06:004:0863 площею 1,8710 га,

з кадастровим номером :06:004:0869 площею 2,2594 га,

з кадастровим номером :06:004:0873 площею 1,5731 га.

3. Заборонити державним кадастровим реєстраторам Держгеокадастру та державним кадастровим реєстраторам його територіальних органів до набрання законної сили рішенням у цій справі здійснювати будь-які реєстраційні дії, у тому числі реєстрацію права власності, користування, поділу, об`єднання земельних ділянок, інші дії, які можуть призвести до зміни об`єкта цивільних прав, щодо земельних ділянок:

з кадастровим номером :06:004:0850 площею 8,0884 га,

з кадастровим номером :06:004:0852 площею 5,4725 га,

з кадастровим номером :06:004:0854 площею 2,6211 га,

з кадастровим номером :06:004:0856 площею 3,7957 га,

з кадастровим номером :06:004:0858 площею 18,1755 га,

з кадастровим номером :06:004:0860 площею 6,6813 га,

з кадастровим номером :06:004:0862 площею 2,4767 га,

з кадастровим номером :06:004:0863 площею 1,8710 га,

з кадастровим номером :06:004:0869 площею 2,2594 га,

з кадастровим номером :06:004:0873 площею 1,5731 га.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.05.2024 заяву заступника Генерального прокурора від 16.05.2024 №11/3/1-16вих-24 про вжиття заходів забезпечення позову по справі №903/495/24 задоволено. Вжито заявлені прокурором заходи щодо забезпечення позову заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Волинської обласної державної (військової) адміністрації до Ковельської районної державної (військової) адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Вишнівської сільської ради Ковельського району Волинської області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками прикордонної смуги №903/495/24 (а.м.о.у 20-24).

09 грудня 2024 року на адресу суду першої інстанції від Вишнівської сільської ради Ковельського району Волинської області надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову за нововиявленими обставинами, в якому просив суд скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.05.2024 у справі №903/495/24 про забезпечення позову в повному об`ємі, як таку, що перешкоджає здійснювати торги й подальші дії із реалізації комплексного плану просторового розвитку території Вишнівської територіальної громади (а.м.о.у. 32-34).

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 17.12.2025 у справі №903/495/24 у задоволенні клопотання Вишнівської сільської ради Ковельського району Волинської області про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що відмовляючи у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, судом першої інстанції враховано, що заходи забезпечення позову були застосовані на захист правового інтересу заявника та наразі потреба в існуванні вжитих судом заходів забезпечення позову не відпала, оскільки рішення у справі №903/495/24 не прийнято. Враховуючи те, що відповідач 3 не надав суду докази на спростування поведінки, існування якої було покладено в основу правових підстав для вжиття відповідних заходів забезпечення позову у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Вишнівської сільської ради Ковельського району Волинської області про скасування заходів забезпечення позову.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частин 1-4 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Тобто положення вказаної статті пов`язують вжиття заходу забезпечення з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Отже, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

За змістом ч.ч. 5, 6 ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Виходячи з приписів ст. ст. 136, 137 ГПК України, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в т. ч. з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 ГПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи, або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки забезпечення позову є гарантією реального виконання рішення суду (у випадку задоволення законних вимог позивача), то суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 15.08.2019 року у справі №15/155-б, від 21.11.2022 року у справі №916/621/22, від 05.12.2023 року у справі №914/466/23 (914/1504/23).

Верховний Суд у постанові від 05.12.2023 року у справі №914/466/23 (914/1504/23) вказав, що необхідно розмежовувати як окремі юридичні факти "скасування заходів забезпечення" господарським судом, який їх встановив, у зв`язку з тим, що такі заходи вичерпали свою дію чи потреба у їх збереженні відпала, а також "скасування ухвали суду про вжиття заходів забезпечення" судом вищої інстанції з підстав її невідповідності нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

З матеріалів оскарження вбачається, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.05.2024, заяву заступника Генерального прокурора від 16.05.2024 №11/3/1-16вих-24 про вжиття заходів забезпечення позову по справі №903/495/24 шляхом заборони Вишнівській сільській раді Ковельського району Волинської області до набрання законної сили рішенням у цій справі вчиняти будь-які реєстраційні дії; заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській раді, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») до набрання законної сили рішенням у цій справі вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів; заборони державним кадастровим реєстраторам Держгеокадастру та державним кадастровим реєстраторам його територіальних органів до набрання законної сили рішенням у цій справі здійснювати будь-які реєстраційні дії, у тому числі реєстрацію права власності, користування, поділу, об`єднання земельних ділянок, інші дії, які можуть призвести до зміни об`єкта цивільних прав щодо земельних ділянок: з кадастровим номером :06:004:0850 площею 8,0884 га, з кадастровим номером :06:004:0852 площею 5,4725 га, з кадастровим номером :06:004:0854 площею 2,6211 га, з кадастровим номером :06:004:0856 площею 3,7957 га, з кадастровим номером :06:004:0858 площею 18,1755 га, з кадастровим номером :06:004:0860 площею 6,6813 га, з кадастровим номером :06:004:0862 площею 2,4767 га, з кадастровим номером :06:004:0863 площею 1,8710 га, з кадастровим номером :06:004:0869 площею 2,2594 га, з кадастровим номером :06:004:0873 площею 1,5731 га, керуючись п.п.2, 4 ч.1 ст.137 ГПК України, задоволено.

Вказана ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову набрала законної сили 23.05.2024 та в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Натомість в подальшому майже через сім місяців Вишнівська сільська рада Ковельського району Волинської області 09.12.2024 звернулась до суду першої інстанції з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову за нововиявленими обставинами, вжитих ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.05.2024 у справі №903/495/24, оскільки вжиті заходи перешкоджають здійснювати торги й подальші дії із реалізації Комплексного плану просторового розвитку території Вишнівської територіальної громади.

Судова колегія звертає увагу, що як в заяві про скасування заходів забезпечення позову, так і в апеляційній скарзі, доводи Вишнівської сільської ради Ковельського району Волинської області фактично зводяться до незгоди останньої з ухвалою суду, якою було вжито заходи забезпечення позову, оскільки вважає, що вказана ухвала перешкоджає здійснювати торги й подальші дії із реалізації комплексного плану просторового розвитку території Вишнівської територіальної громади, дозвіл на розробку якого наданий ще у вересні 2021 року.

В свою чергу, колегія суддів відзначає, що предметом апеляційного оскарження в даному випадку є ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову.

Тобто, до предмету доказування належить встановлення обставин наявності чи відсутності підстав для скасування вжитих судом першої інстанції заходів забезпечення позову.

При цьому, відповідно до приписів ч. 1 ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання заявником доказів того, що після вжиття судом відповідних заходів забезпечення позову змінились обставини, що спричинили їх застосування.

Тобто, обґрунтування необхідності скасування забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про скасування забезпечення позову.

Заявляючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову, відповідач повинен вказати обставини і додати до заяви належні докази вказаних обставин.

Ці обставини (вказані відповідачем у заяві) або мають спростовувати підстави для забезпечення позову або мають бути такими (новими), які істотно впливають на переоцінку вказаних судом в ухвалі підстав забезпечення позову.

Саме доведені суду обставини можуть бути підставою для скасування чи зміни вжитих судом заходів забезпечення позову, за умови, якщо суд визнає їх достатніми для цього та визнає їх перевагу над вказаними в ухвалі суду підставами для забезпечення позову.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання про скасування заходів забезпечення позову заявник посилається на те, що відповідно до ст.137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечених позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкур: аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Таким чином, заявник вважає, що суд першої інстанції задовольняючи формального характеру вимогу позивача, фактично перешкоджає проведенню заходів та унеможливлює реалізацію подальших дії із розроблення: «Комплексного плану просторового розвитку території Вишнівської територіальної громади». Розроблення комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади є невід`ємним кроком щодо забезпечення сталого розвитку громади. Таким чином, заявник вважає, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 23 травня 2024 року, у справі №903/495/24 опосередковано порушено право Вишнівської територіальної громади. Заборона здійснювати будь-які реєстраційні дії до вищевказаних земельних ділянок, перешкоджає проведенню відкритих торгів із особливостями та неможливістю розробниками виконати вимоги завдання по розробленню комплексного плану просторового розвитку території Вишнівської сільської ради.

В підтвердження вищевказаного, заявником долучено: рішення сесії Вишнівської сільської ради від 30.09.2021 за №10/10 «Про розроблення Комплексного плану просторового розвитку території Вишнівської сільської ради"; рішення сесії Вишнівської сільської ради від 23.12.2021 за №15/17 «Про затвердження завдання на розроблення Комплексного плану просторового розвитку території Вишнівської сільської ради"; довідку фінансового відділу Вишнівської сільської ради про закладенні кошти на 2024, про проведення відкритих торгів з особливостями на закупівлю: розроблення комплексного плану просторового розвитку території Вишнівської сільської ради Волинської області, Ковельського району (а.м.о.у. 35-39).

На підставі вищевикладеного заявник просив суд першої інстанції скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 23 травня 2024 року у справі №903/495/24 про забезпечення позову, як таку, що перешкоджає здійснювати торги й подальші дії із реалізації комплексного план просторового розвитку території Вишнівської територіальної громади.

Тобто доводи заявника зводяться до безпідставності застосування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.05.2024 у даній справі, що за своєю суттю є запереченнями щодо застосування забезпечувальних заходів та не можуть виступати в якості вмотивованої підстави для скасування вже існуючих заходів забезпечення позову, а зумовлюють надання судом правової оцінки вказаної ухвали, яка набрала законної сили.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції наголошує, що під час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд не оцінює правомірність та доцільність вжиття ним заходів забезпечення позову, а лише з`ясовує, чи потреба у забезпеченні позову відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

В контексті викладеного, колегія суддів відзначає, що вживаючи ухвалою від 23.05.2024 Господарським судом у Волинській області у справі №903/495/21 заходи забезпечення позову шляхом встановлення відповідної заборони керуючись п.п.2, 4 ч.1 ст.137 ГПК України, суд першої інстанції виходив із того, що у Вишнівської сільської ради існує реальна можливість здійснити відповідні дії щодо реєстрації права власності на спірні земельні ділянки, що зумовить набуття нею можливості реалізовувати правомочності власника земель оборони. Суд першої інстанції зазначив, що обрані заходи забезпечення позову пов`язані з предметом спору, а отже, існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог. Правові наслідки їх застосування не призведуть до невиправданих і надмірних обмежень прав Вишнівської сільської ради, однак їх незастосування може спричинити не лише незаконне розпорядження землями оборони, а й ставить під загрозу належний захист державного кордону України.

В свою чергу, Вишнівська сільська рада, обґрунтовуючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову категорично заявляє про необхідність здійснення реєстраційних дій щодо спірних земельних ділянок, оскільки як зазначає заявник заборона здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок, перешкоджає проведенню відкритих торгів із особливостями та неможливістю розробникам виконати вимоги завдання по розробленню комплексного плану просторового розвитку території Вишнівської сільської ради.

Тобто, скаржник заявляє про необхідність здійснення реєстраційних дій щодо земельних ділянок, які є предметом позову у даній справі, розгляд якого ще триває у суді першої інстанції та перебуває на стадії зупинення провадження у справі №903/495/24 з підстав призначення у даній справі земельно - технічної експертизи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач 3 не надав суду докази на спростування поведінки, існування якої покладено в основу правових підстав для вжиття відповідних заходів забезпечення позову у справі.

Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що долучена до клопотання про скасування заходів забезпечення доказів довідка фінансового відділу Вишнівської сільської ради №93 від 06.12.2024 (а.м.о.у. 39) про те, що у бюджеті територіальної громади на 2024 рік передбачені кошти для проведення відкритих торгів з особливостями на закупівлю: із розроблення комплексного плану просторового розвитку території Вишнівської сільської ради Волинської області, Ковельського району (код ДК 021:2015:71410000-5-Послуги у сфері містобудування), не є належним та допустимим доказом проведення вищевказаних торгів та підставою для застосування приписів ч.12 ст. 137 ГПК України, оскільки свідчить лише про наявність коштів у разі проведення відповідних торгів.

Крім того, доводи скаржника, що арешт на земельні ділянки перешкоджає змінювати їх цільове призначення з метою продажу права оренди на земельних торгах, передачу земельних ділянок в оренду для сінокосіння та випасання худоби, городництва, проводити інвентаризацію земельних ділянок колегія суддів не бере до уваги, оскільки ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.05.2024 не було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на спірні земельні ділянки.

Згідно ч.6 ст.145 ГПК України, відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що звертаючись до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, відповідачем 3 не наведено обґрунтованих доводів та не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що потреба у забезпеченні позову відпала або змінились обставини (до винесення судового рішення у справі по суті спору), що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або ж того, що забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення, які в розумінні ст. 145 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні клопотання Вишнівської сільської ради Ковельського району Волинської області про скасування заходів забезпечення, вжитих ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.05.2024 у справі №903/495/24.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційні скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Волинської області від 17.12.2024 про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі №903/495/24 відповідає чинному законодавству, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Вишнівської сільської ради залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Волинської області від 17.12.2024 про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі №903/495/24, без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "26" лютого 2025 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.