ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 лютого 2025 року Справа № 903/870/24

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М.П.,

за участю представників:

від боржника: н/з,

від кредитора - АТ КБ "ПриватБанк": н/з,

арбітражний керуючий: н/з,

розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ

про визнання грошових вимог

у справі № 903/870/24

за заявою ОСОБА_1 , Волинська область, м. Луцьк

про неплатоспроможність,

в с т а н о в и в:

ухвалою суду від 07.11.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , орган, що видав 0710, виданий 4.08.2017, громадянство - Україна, РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ); введено процедуру реструктуризації боргів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; керуючим реструктуризацією боргів боржника призначено арбітражного керуючого Рабана Микиту Тарасовича.

07.11.2024 оприлюднено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 .

14.11.2024 та 19.11.2024 від Державної прикордонної служби України на адресу суду надійшла інформація про перетинання державного кордону України ОСОБА_1 та членів його сім`ї (а.с. 149-150, том 1).

25.112024 від АТ "Державний ощадний банк України" на адресу суду надійшла інформація про наявність рахунків та залишок коштів боржника (а.с.156-157, том 1).

25.11.2024 від АТ КБ "Приватбанк" на адресу суду надійшов лист, в якому зазначено, що відповідь на вимоги ухвали суду від 07.11.2024 буде підготовлена протягом 10 робочих днів (а.с.165-166, том 1).

28.11.2024 на адресу суду від АТ КБ "ПриватБанк" надійшла інформація про наявність рахунків ОСОБА_1 (а.с. 165-164, том 1).

02.12.2024 сформовано в системі "Електронний суд", а 03.12.2024 зареєстровано в Господарському суді Волинської області заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 7 394 333,57 грн., а отже строк 30-дений подання такої заяви дотримано.

03.12.2024 від керуючого реструктуризацією надійшов звіт про результати перевірки декларації боржника.

Згідно з наказом №56/02-3 від 18.11.2024 суддя Якушева І.О. з 25.11.2024 по 08.12.2024 включно перебувала у відпустці.

09.12.2024 від Головного управління ДПС у Волинській області надійшли відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1-го кварталу 2021 року по 3-ій квартал 2024 року громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

11.12.2024 від керуючого реструктуризацією Рабана М. Т. надійшло повідомлення про наслідки розгляду заяви з вимогами до ОСОБА_1 , в якому керуючий реструктуризацією посилається на те, що грошові вимоги АТ КБ "ПриватБанк" визнаються ним частково і підлягають погашенню в наступній черговості відповідно до ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства: 4844,80 грн. - позачергово, до задоволення вимог кредиторів (судовий збір), 7 028 755,02 грн.-друга черга, 365 578,55 грн. - третя черга (штраф згідно зм рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-412/1416/2012 від 25.01.2012 за невиконання вимоги щодо страхування об`єкту застави). Керуючий реструктуризацією зазначив, що остаточно затвердження кредиторських вимог буде здійснюватися у судовому засіданні з урахуванням думки всіх учасників провадження по справі.

Ухвалою суду від 12.12.2024 заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання грошових вимог до боржника від 03.12.2024 залишено без руху; зобов`язано акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" впродовж 5 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху усунути допущені при поданні заяви та визначені в мотивувальній частині цієї ухвали суду недоліки, подати до суду обґрунтування визначення грошових вимог у національній валюті окремо за кожним кредитним договором та відповідні розрахунки, виконані шрифтом, що читається.

Ухвалою суду від 12.12.2024 було відкладено попереднє судове засідання на 09.01.2025; зобов`язано керуючого реструктуризацією Рабана М. Т. спільно з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації всього майна боржника, у тому числі встановити обсяг майна, що підлягає обов`язковій реєстрації, визначити його вартість; документально оформлені результати проведеної інвентаризації та визначення вартості майна боржника подати у наступне судове засідання.

16.12.2024 від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" надійшла заява про усунення недоліків, допущених при поданні заяви про грошові вимоги до боржника.

17.12.2024 від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" надійшла інформація про наявність рахунків ОСОБА_1 .

Ухвалою від 17.12.2024 заяву кредитора Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" від 02.12.2024 про визнання грошових вимог до боржника прийнято до розгляду; розгляд заяви кредитора Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" в судовому засіданні призначено на 09.01.2025; зобов`язано керуючого реструктуризацією Рабана М. Т. розглянути заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання грошових вимог до боржника ОСОБА_1 та надати кредитору і суду нормативно-документальне обґрунтування про визнання або відхилення кредиторських вимог.

08.01.2025 від представника боржника надійшла заява про проведення судового засідання 09.01.2025 без його участі.

08.01.2025 від керуючого реструктуризацією надійшла заява про наслідки розгляду заяви з вимогами до ОСОБА_1 , згідно з якою грошові вимоги АТ КБ "Приватбанк" визнаються ним частково, а саме: 4 844,80 грн. - позачергово (судовий збір), 3 646 103,30 грн. - друга черга, 1 429 493,95 грн. - третя черга. У задоволенні інших вимог керуючий реструктуризацією просив суд відмовити, заявив також про застосування строків позовної давності щодо нарахування пені.

09.01.2025 від керуючого реструктуризацією надійшли документи проведеної інвентаризації наявного майна боржника.

Зважаючи на заперечення керуючого реструктуризацією на заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання грошових вимог, необхідністю подачі пояснень та документів, ухвалою від 09.01.2025 попереднє судове засідання було відкладено на 30.01.2025; Акціонерному товариству Комерційний банк "ПриватБанк" встановлено строк для подачі письмових пояснень.

27.01.2025 від АТ КБ "Приватбанк" надійшли письмові пояснення, в якому останній просить визнати грошові вимоги АТ КБ "Приватбанк" у загальному розмірі 7 394 333,57 грн., з яких 365 578,55 грн. є такими, що забезпеченні заставою.

29.01.2025 від АТ КБ "Приватбанк" надійшло клопотання від 29.01.2025 про проведення судового засідання, призначеного на 30.01.2025, без участі представника.

30.01.2025 від керуючого реструктуризацією Рабана М. Т. надійшло повідомлення від 29.01.2025 про наслідки розгляду заяви з вимогами до ОСОБА_1 , згідно з яким він визнає грошові вимоги АТ КБ "Приватбанк" частково, а саме: 4 844,80 грн. - позачергово (судовий збір), 2 814 365,39 грн. - друга черга, 481 879,80 грн. - третя черга.

У повідомленні керуючий реструктуризацією посилається на те, що заява кредитора АТ "КБ "Приватбанк" про визнання грошових вимог підлягає відхиленню в частині прострочення процентів за період після пред`явлення вимоги до позичальника згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, а також у частині визнання пені за несвоєчасне погашення кредиту.

Попередні повідомлення про наслідки розгляду заяви АТ КБ "Приватбанк" з вимогами до ОСОБА_1 арбітражний керуючий просив залишити без розгляду.

За клопотанням арбітражного керуючого суд залишає без розгляду його заяву від 08.01.2025 про наслідки розгляду заяви з вимогами до боржника ОСОБА_1 .

Також керуючий реструктуризацією заявив про застосування строків позовної давності в частині нарахування пені.

Сторони/учасники справи у судове засідання 30.01.2025 не з`явилися.

Ухвалою суду від 30.01.2025 попереднє судове засідання відкладено на 13.02.2025

10.02.2025 від АТ КБ "Приватбанк" надійшли письмові пояснення.

Представник кредитора в судовому засіданні заяву АТ КБ "Приватбанк" з грошовими вимогами підтримав повністю.

13.02.2025 було оголошено перерву у попередньому судовому засіданні до 20.02.2025 з розгляду кредиторської вимоги АТ КБ "Приватбанк".

В судове засідання 20.02.2025 боржник, кредитор та керуючий реструктуризацією не з`явилися. Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви у зв`язку з тим, що кредитор, керуючий реструктуризацією, боржник, представник боржника належним чином були повідомлені про судовий розгляд.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 20.02.2025 датою постановлення ухвали у справі №903/870/24 слід вважати 26.02.2025, коли було складено повний текст ухвали.

Розглянувши заяву кредитора АТ КБ "Приватбанк" від 03.12.2024 про визнання грошових вимог до боржника, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та часткового визнання грошових вимог АТ КБ "Приватбанк", виходячи з наступних обставин.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею.

Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна/керуючому реструктуризацією боргів боржника, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника. Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником.

Господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Кодексу та Господарського процесуального кодексу України, про що постановляється ухвала, в якій зазначається дата попереднього засідання суду.

Розпорядник майна/керуючий реструктуризацією боргів боржника не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Як вбачається із заяви, АТ КБ "Приватбанк" просить визнати грошові вимоги кредитора до боржника у розмірі 7 394 333,57 грн., з яких забезпечені заставою у розмірі 365 578,55грн.

На обґрунтування заявлених вимог АТ КБ "Приватбанк" посилається на те, що 27.06.2008 ЗАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 235991-cred, згідно з умовами якого боржник отримав строковий кредит у розмірі 6000,00 дол. США з терміном повного погашення 18.12.2009.

Однак, ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором № 235991-cred від 27.06.2008 не виконав, внаслідок чого станом на 10.01.2010 у нього виникла заборгованість у наступному розмірі: 4822,18 дол. США - заборгованість за кредитом, 1874,20 дол. США - заборгованість за процентам за користування кредитом, 31,29 дол. США - штраф (фіксована частина), 334,82 дол. США - штраф (процентна складова).

AT КБ "ПриватБанк" проводив претензійно-позовну роботу з метою стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.06.2010 у справі № 2-4655/10 було задоволено позовну заяву AT КБ "ПриватБанк" та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом в сумі 56 429, 28 грн., судовий збір в сумі 564,29 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120, 00 грн.

А рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2012 по справі № 2-412/1416/2012 позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості були задоволені частково.

У процесі розгляду справи № 2-412/1416/2012 суд встановив, що 06.11.2006 між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено договір № 1304/k, згідно з умовами якого боржник отримав строковий кредит у розмірі 14000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.11.2009.

23.07.2008 між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено договір № 1496/k, згідно з умовами якого боржник отримав строковий кредит у розмірі 55000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.07.2012.

23.07.2008 між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено договір № 1498/k, згідно з умовами якого боржник отримав строковий кредит у розмірі 12000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.07.2012.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 1304/k від 06.11.2006 року між банком та ОСОБА_1 06.11.2006 року було укладено договір застави автотранспорту, зареєстрований за № 3925. Відповідно до умов договору ОСОБА_1 передав у заставу банку належне йому майно, а саме: автомобіль MAN, модель: L2000, рік випуску: 1998, тип ТЗ: вантажний, № кузова/шасі: НОМЕР_3 , реєстраційний номер: НОМЕР_4 .

Предмет застави було реалізовано 24.02.2015 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 1496/k від 23.07.2008 року між банком та ОСОБА_1 23.07.2008 року було укладено договір застави автотранспорту зареєстрований за № 1615. Відповідно до умов договору ОСОБА_1 передав у заставу банку належне йому майно, а саме: автомобіль MAN, модель: 26.414, рік випуску: 2000, тип ТЗ: вантажний автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_5 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 .

Згідно з п. 9 зазначеного договору застави сторони визначили, що вартість предмету застави становить 300 210,20 грн.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 1498/k від 23.07.2008 року між банком та ОСОБА_1 23.07.2008 року було укладено договір застави автотранспорту, зареєстрований за № 1616. Відповідно до умов договору ОСОБА_1 передав у заставу банку належне йому майно, а саме: причiп Schmitz, модель: Schmitz, рік випуску: 1996, тип ТЗ: причіп фургон, № кузова/шасі: НОМЕР_7 , реєстраційний номер: НОМЕР_8 .

Згідно з п. 9 зазначеного договору застави сторони визначили, що вартість предмету застави становить 65 368, 35 грн.

В порушення умов договору позичальник - ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитними договорами № 1304/ к від 06.11.2006, № 1496/ к від 23.07.2008, №1498/к від 23.07.2008 не виконав, внаслідок чого станом на 08.05.2011 у нього виникла заборгованість у наступному розмірі: за кредитним договором №1304/к від 06.11.2006р. станом на 08.06.2011р. в розмірі 61932 грн. 06 коп., що є еквівалентом 7751,39 дол. США (за таким розрахунком: сума заборгованості 7751,39 дол. США х 7,9898 дол. США = 61932,06 грн.), пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 16492 грн. 15 коп., що є еквівалентом 2064,15 дол. США (за таким розрахунком: 2064,15дол.США х7,9898 = 16492,15грн.), заборгованість за збереження автотранспорту в розмірі 3170 грн., та штраф за договором застави автотранспорту №3925 в розмірі 23 634 грн., заборгованість за кредитним договором № 1496/к від 23.07.2008р. станом на 08.06.2011р. в розмірі 669122 грн. 66 коп., що є еквівалентом 83747,11 дол. США (за таким розрахунком: сума заборгованості 83747,11 дол. США х 7,9898 дол. США = 669122,66 грн.), пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 102423 грн. 64 коп., що є еквівалентом 12819,30 дол. США (за таким розрахунком: 12819,305 дол. США х7,9898 = 102423,64 грн.), штраф за невиконання п. 2.2.7 кредитного договору в розмірі 8770 грн. 85 коп. та штраф за договором застави автотранспорту № 1615 в розмірі 300210 грн.10 коп.; заборгованість за кредитним договором № 1498/к від 23.07.2008р. станом на 08.06.2011р. в розмірі 144778 грн. 81 коп., що є еквівалентом 18120,33 дол. США (за таким розрахунком: сума заборгованості 18120,33 дол. США х 7,9898 дол. США = 144777,81 грн.), пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 20798 грн. 17 коп., що є еквівалентом 2603,09 дол. США (за таким розрахунком: 2603,09 дол. США х7,9898 = 20798,17грн.), штраф за невиконання п. 2.2.7 кредитного договору в розмірі 1913 грн. 64 коп., та штраф за договором застави автотранспорту № 1616 в розмірі 65368грн. 35 коп.

У процесі розгляду заяви AT КБ "ПриватБанк" також встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2012 по справі № 2-412/1416/2012 було частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості:

- стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № 1304/ к від 06.11.2006р. станом на 08.06.2011 в розмірі 61932 грн. 06 коп. (шістдесят одну тисячу дев`ятсот тридцять дві грн. 06 коп.), пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 16492 грн. 15 коп. (шістнадцять тисяч чотириста дев`яносто дві грн. 15 коп.), заборгованість за збереження автотранспорту в розмірі 3170 грн. (три тисячі сто сімдесят грн.) та штраф за договором застави автотранспорту № 3925 в розмірі 23634 грн. (двадцять три тисячі шістсот тридцять чотири грн.);

- стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № 1496/ к від 23.07.2008р. станом на 08.06.2011р. в розмірі 669122 грн. 66 коп. (шістсот шістдесят дев`ять тисяч сто двадцять дві грн. 66 коп.), пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 102423 грн. 64 коп. (сто дві тисячі чотириста двадцять три грн. 64 коп.), штраф за невиконання п. 2.2.7 кредитного договору в розмірі 8770 грн. 85 коп. (вісім тисяч сімсот сімдесят грн. 85 коп.) та штраф за договором застави автотранспорту № 1615 в розмірі 300210 грн. 10 коп. (триста тисяч двісті десять грн. 10.коп.);

- стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором №1498/к від 23.07.2008р. станом на 08.06.2011р. в розмірі 144778 грн. 81 коп. (сто сорок чотири тисячі сімсот сімдесят вісім грн. 81 коп.), пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 20798 грн. 17 коп. (двадцять тисяч сімсот дев`яносто вісім грн. 17 коп.), штраф за невиконання п. 2.2.7 кредитного договору в розмірі 1913 грн. 64 коп. (одна тисяча дев`ятсот тринадцять грн. 64 коп.) та штраф за договором застави автотранспорту № 1616 в розмірі 65368 грн. 35 коп. (шістдесят п`ять тисяч триста Документ сформований в системі «Електронний суд» 02.12.2024 7 шістдесят вісім грн. 35 коп.).

Розглядаючи заяву AT КБ "ПриватБанк" про визнання грошових вимог до боржника, суд врахував наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

У рішеннях Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.06.2010 у справі № 2-4655/10, рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2012 по справі № 2-412/1416/2012 встановлено, що взяті на себе зобов`язання за кредитним договором боржник не виконував належним чином, не в повному обсязі та з порушенням графіку щомісячних платежів вносив кошти на виконання зобов`язання, у зв`язку з чим за боржником утворилась заборгованість і розміри цієї заборгованості зазначені у рішеннях суду.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.06.2010 у справі № 2-4655/10 встановлено заборгованість боржника у розмірі 56 429, 28 грн., судовий збір у розмірі 564,29 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн. станом на 10.01.2010.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2012 по справі № 2-412/1416/2012 встановлено станом на 08.06.2011:

- за ОСОБА_1 , ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 1304/ к від 06.11.2006 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом станом на 08.06.2011 в розмірі 61932 грн. 06 коп. (шістдесят одну тисячу дев`ятсот тридцять дві грн. 06 коп.), пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 16492 грн. 15 коп. (шістнадцять тисяч чотириста дев`яносто дві грн. 15 коп.), заборгованість за збереження автотранспорту в розмірі 3170 грн. (три тисячі сто сімдесят грн.) та штраф за договором застави автотранспорту № 3925 в розмірі 23634 грн. (двадцять три тисячі шістсот тридцять чотири грн.);

- за ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 1496/ к від 23.07.2008 станом на 08.06.2011 в розмірі 669122 грн. 66 коп. (шістсот шістдесят дев`ять тисяч сто двадцять дві грн. 66 коп.), пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 102423 грн. 64 коп. (сто дві тисячі чотириста двадцять три грн. 64 коп.), штраф за невиконання п. 2.2.7. кредитного договору в розмірі 8770 грн. 85 коп. (вісім тисяч сімсот сімдесят грн. 85 коп.) та штраф за договором застави автотранспорту № 1615 в розмірі 300210 грн. 10 коп. (триста тисяч двісті десять грн. 10.коп.);

- за ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №1498/к від 23.07.2008 станом на 08.06.2011 в розмірі 144778 грн. 81 коп. (сто сорок чотири тисячі сімсот сімдесят вісім грн. 81 коп.), пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 20798 грн. 17 коп. (двадцять тисяч сімсот дев`яносто вісім грн. 17 коп.), штраф за невиконання п. 2.2.7. кредитного договору в розмірі 1913 грн. 64 коп. (одна тисяча дев`ятсот тринадцять грн. 64 коп.) та штраф за договором застави автотранспорту № 1616 в розмірі 65368 грн. 35 коп.

Наявність судового рішення про стягнення заборгованості в національній валюті за договором, укладеним в іноземній валюті, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання саме у валюті кредиту й не позбавляє банк права на повернення тіла кредиту, отримання відсотків та комісії за користування кредитом, тощо - у валюті кредиту, на умовах, передбачених договором, оскільки судове рішення про стягнення боргу у гривні не змінює валюту кредитування, а лише свідчить про настання строку виконання зобов`язання за тією вимогою, яку задоволено судом, та наявність обов`язку боржника сплатити відповідну заборгованість.

Відповідно до частина 2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

АТ КБ «ПриватБанк» визначив розмір його грошових вимог як кредитора - 7 394 333,57 грн. та звернувся 03.12.2024 із заявою до Господарського суду Волинської області. У заяві розмір грошових вимог визначена у національній валюті за курсом НБУ станом на 02.12.2024 року - 41,5847 грн. за 1 долар США. На виконання вимог ухвали суду від 12.12.2024 кредитор до заяви додав розрахунки заборгованості, виконані окремо за кожним кредитним договором - а.с. 21-27.т.6.

Вимоги AT КБ "ПриватБанк" слід визнати частково за період дії строку кредитування із внесенням їх до реєстру вимог кредиторів, оскільки вони є обґрунтованими у розмірі:

- 684 грн. 29 коп. - судові витрати за рішенням Луцького міськрайонного суду від 22.06.2010 у справі №2-4655/10 - вимоги другої черги;

- 185335 грн. 10 коп., що еквівалентно 4456,81 дол. США- заборгованість за тілом кредиту (кредитний договір №235991-cred від 27.06.2008) - вимоги другої черги;

- 2143391 грн. 87 коп., що еквівалентно 51542,80 дол. США - заборгованість за тілом кредиту (кредитний договір №1496/к від 23.07.2008) - вимоги другої черги;

- 241 591 грн. 72 коп., що еквівалентно 5809,63 дол. США - заборгованість за процентами (станом на 20.06.2011 - 5901,14 дол. США, але кредитор обчислює з меншої суми - 5809,63 дол. США) (кредитний договір №1496/к від 23.07.2008) - вимоги другої черги;

- 544799 грн. 90 коп., що еквівалентно 13100,97 дол. США - пеня (станом на 20.06.2011) (кредитний договір №1496/к від 23.07.2008) - вимоги третьої черги;

- 441315 грн. 96 коп., що еквівалентно 10612,46 дол. США - заборгованість за тілом кредиту (кредитний договір №1498/к від 23.07.2008) - вимоги другої черги;

- 292418 грн. 20 коп., що еквівалентно 7031,87 дол. США (станом на 20.06.2011) - заборгованість за процентами (кредитний договір №1498/к від 23.07.2008) - вимоги другої черги;

- 110743 грн. 79 коп., що еквівалентно 2663,09 дол. США - пеня (станом на 20.06.2011) (кредитний договір №1498/к від 23.07.2008) - вимоги третьої черги;

- 43638 грн. 15 коп., що еквівалентно 1049,38 дол. США - заборгованість за тілом кредиту (кредитний договір №1304/к від 06.11.2006) - вимоги другої черги;

- 91599 грн. 45 коп., що еквівалентно 2202,72 дол. США (станом на 10.08.2010) - заборгованість за процентами (кредитний договір №1304/к від 06.11.2006) - вимоги другої черги;

- 51300 грн. 54 коп., що еквівалентно 1233,64 дол. США - пеня (станом на 10.08.2010) (кредитний договір №1304/к від 06.11.2006) - вимоги третьої черги;

- 65 368 грн. 35 коп. - штраф за договором застави № 1616 за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2012 у справі №2-412/1416/2012 - вимоги, що забезпечені заставою майна та підлягають задоволенню позачергово;

- 300210 грн. 10 коп. - штраф за договором застави № 1616, за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2012 у справі №2-412/1416/2012 - вимоги, що забезпечені заставою майна та підлягають задоволенню позачергово;

- 23 634 грн. 00 коп. - штраф за договором застави № 3925 за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2012 у справі №2-412/1416/2012 - вимоги третьої черги.

Визнаючи розмір вимог кредитора до боржника, господарський суд врахував, що Жовтневий районний суду м. Дніпропетровська встановив заборгованість боржника станом на 08.06.2011.

Оскільки кредитор на вимогу суду не подав розрахунку сум заборгованості окремо до і після прийняття рішення судів у справі №2-4655/10 та у справі №2-412/1416/2012, то при визначенні розміру вимог, які слід визнати, суд керувався розрахунками кредитора, які містяться у матеріалах справи - а.с. 21-27, т.6.

Щодо нарахування AT КБ "ПриватБанк" процентів за користування кредитом та пені після закінчення строку кредитування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 висловила правову позицію, згідно з якою право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, відхиляються доводи AT КБ "ПриватБанк" про те, що він мав право нараховувати передбачені кредитними договорами проценти після закінчення строку кредитування й до 06.11.2024.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 22.06.2010 у справі № 2-4655/10 з боржника стягнуто заборгованість, яка була визначена станом на 10.01.2010.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2012 по справі № 2-412/1416/2012 з боржника стягнуто заборгованість, яка була визначена станом на 08.06.2011.

Строк кредитування боржника за кредитними договорами № 235991-cred від 27.06.2008, № 1304/k від 06.11.2006, № 1496/k від 23.07.2008, № 1498/k від 23.07.2008 є таким, що закінчився, як і його право законно користуватися позиченими коштами, а тому вимога AT КБ "ПриватБанк" про визнання грошових вимог, а саме: процентів за користування кредитом після закінчення строку кредитування не підлягає до задоволення, відповідно не підлягають до задоволення і вимоги про визнання нарахувань за цими процентами.

З огляду на викладене, слід відмовити у визнанні вимог AT КБ "ПриватБанк" у розмірі: 341 311,00 грн., що еквівалентно 8207,61 дол. США за процентами (10410,33-2202,72) (кредитний договір 1304/к від 06.11.2006) за період з 28.03.2012 по 06.11.2024; 1393000,12 грн. що еквівалентно 33497,90 дол. США за процентами (40529,77-7031,87) (кредитний договір 1498/к від 23.07.2008) за період з 21.06.2012 по 06.11.2024.

Щодо визнання грошових вимог AT КБ "ПриватБанк" в частині пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договорами № 235991-cred від 27.06.2008, № 1304/k від 06.11.2006, № 1496/k від 23.07.2008, № 1498/k від 23.07.2008 за період з 09.06.2011 по 06.11.2024 тобто, з наступного дня, коли суд у справі №2-412/1416/2012 встановив розмір заборгованості боржника і стягнув її, то суд погоджується з позицією керуючого реструктуризацією про застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

За статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кредитор самостійно обирає спосіб захисту порушеного права. Звернення конкурсного кредитора із заявою з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство є одним із таких способів.

Водночас можливість судового захисту суб`єктивного права особи в разі його порушення, визнання або оспорювання, зокрема, обумовлена строком, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Строки звернення до суду, як складова механізму реалізації права на судовий захист, є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників правовідносин (абзац п`ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 № 4-рп/2012).

Частиною 1 ст. 223 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦК України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Загальні положення щодо позовної давності та порядку її обчислення, що підлягають застосуванню під час вирішення спорів між сторонами у зобов`язаннях, визначені у главі 19ЦК України.

Позовна давність відповідно до ст. 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Пред`явлення позову як форми захисту суб`єктивного права є одним з етапів здійснення матеріального права. Втім, хоча позовна форма захисту цивільних прав є основною формою їх захисту в суді та у ЦК України йдеться саме про позовну давність, проте встановлені законом строки застосовуються і до цивільно-правових вимог, які не оформляються у вигляді позову, зокрема у справах про банкрутство.

Підтвердженням такого висновку слугує тлумачення змісту ст. 256 "Поняття позовної давності" ЦК України, яке свідчить, що позовна давність як правова категорія є наданим особі строком для реалізації звернення до суду за захистом права, яке порушується, оспорюється або не визнається.

Під захистом прав розуміється сукупність дозволених законом певних дій, прийомів, способів, що використовуються особою, право якої порушено або може бути порушено чи оспорюється, з метою відновлення порушеного (оспорюваного) права, припинення правопорушення чи запобігання вчиненню правопорушення та відшкодування спричиненої шкоди.

КУзПБ не встановлює спеціальних норм, які регулюють застосування позовної давності у справах про банкрутство, в тому числі її застосування при розгляді кредиторських вимог до боржника. Таких норм не містить і ГК України.

Водночас ч. 6 ст. 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство в порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Провадження у справах про банкрутство є однією з форм господарського процесу, тому в його межах повинні виконуватися завдання господарського судочинства та досягатися його мета - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

ЦК України як основний акт цивільного законодавства не містить вичерпного переліку вимог, на які позовна давність не поширюється. Водночас оскільки позовна давність є інститутом цивільного права, вона може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у ч. 1 ст. 1 ЦК України, та у господарських відносинах (ст. 3 ГК України).

У справі про банкрутство кредитори звертаються до суду за захистом своїх прав шляхом подання заяви з грошовими вимогами до боржника у справі про його банкрутство.

Тобто, кредитори звертаються до суду в розумінні ст. 16 ЦК України з вимогою про захист свого майнового права та інтересу.

За таких умов положення про позовну давність поширюються і на майнові вимоги кредиторів, заявлені до боржника у справі про його банкрутство.

Враховуючи наведене, у справі про банкрутство при розгляді кредиторських грошових вимог до боржника застосовуються загальні норми цивільного законодавства про позовну давність, визначені у главі 19 "Позовна давність" ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 926/950-б/21 від 18.05.2023.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч. 3-5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з п. 5.7. кредитного договору № 235991-cred від 27.06.2008 термін позовної давності за вимогами щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

Відповідно до п. 6.8. кредитних договорів №1304/к від 06.11.2006, №1496/к від 23.07.2008, №1498/к від 23.07.2008 термін позовної давності за вимогами щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

У зв`язку із зверненням AT КБ "ПриватБанк" з позовами до суду та прийняттям рішень Луцьким міськрайонним судом від 22.06.2010 у справі № 2-4655/10, Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 25.01.2012 у справі № 2-412/1416/2012 відбулося переривання строку позовної давності за вимогами про визнання пені.

Таким чином, перебіг п`ятирічного строку позовної давності, визначеного у п.п. 5.7, 6.8. договорів, закінчився, а тому строк позовної давності заявлених AT КБ "ПриватБанк" грошових вимог в частині пені, нарахованої за несвоєчасне виконання зобов`язань після прийняття рішень судів є пропущеним, що є підставою для відмови у визнанні грошових вимог у розмірі 92 667,34 грн., що еквівалентно 2228,40 дол. США пені по кредитному договору 235991-cred від 27.06.2008 за період з 01.12.2023 по 25.10.2024; 239792,35 грн., що еквівалентно 5766,366 дол. США пені (7000-1233,64) по кредитному договору 1304/к від 06.11.2006 за період з 28.03.2012 по 06.11.2024; 598779,34 грн., що еквівалентно 14399,03 дол. США пені (27500-13100,97) по кредитному договору 1496/к від 23.07.2008 за період з 21.06.2011 по 06.11.2024; 138 764,40 грн., що еквівалентно 3336,91 дол. США пені (6000-2663,09) по кредитному договору 1498/к від 23.07.2008 за період з 21.06.2011 по 06.11.2024.

Крім цього, згідно з пунктом 7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України передбачено, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 19.03.2014 у справі №6-14цс14 та від 30.09.2015 у справі №6-154цс15, які були підтримані Великою Палатою ВС у постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12, якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування, згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України, починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як передбачено Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов`язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін. При цьому, однак, слід мати на увазі положення частини шостої статті 232 ГК України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором). Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за угодою сторін, тому, зокрема, умови договору, за якими сторони встановили, що така давність обчислюється не з моменту прострочення платежу, а з іншої дати, що визначається шляхом зворотного відрахування шести місяців від дати пред`явлення вимоги, суперечать вимогам закону і не застосовуються судом (п. 4.3 зазначеної Постанови).

Відповідно до пункту 8 розділ IX "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України змін внесених на підставі Закону України "Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19" від 16 червня 2020 року №691-IX, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» передбачено, що з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

У відповідності до п. п. 15, 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З наданих розрахунків (а.с.21-27, том 6) вбачається, що пеня нарахована кредитором у період з 12.03.2020 по 30.06.2023, коли діяв карантин, та до 06.11.2024 - коли діяв воєнний стан, не враховуючи законодавчої заборони нарахування неустойки, штрафу та пені у період дії карантину та воєнного стану.

Щодо нарахування AT КБ "ПриватБанк" 1284 дол. США додаткових витрат банку, пов`язаних з виконанням кредитного договору 1498/к від 23.07.2008, що еквівалентно 53394,75 грн., то таке нарахування є необґрунтованим, не підтвердженим жодними доказами, кредитор, посилаючись на умови кредитних договорів, не обгрунтував їх нарахування, не довів зобов`язання боржника їх сплачувати, розрахунку суми у розмірі 1284 дол. США не подав.

У зв`язку з цим заява кредитора в частині визнання вимог до боржника на суму 1284 дол. США додаткових витрат банку, пов`язаних з виконанням кредитного договору, що еквівалентно 53394,75 грн., також не підлягає до задоволення.

Інші кредитори, після офіційного оприлюднення зазначеного оголошення, за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, до господарського суду з письмовими заявами з вимогами до боржника не звертались.

Як передбачено ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав.

Згідно зі ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали; 2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто схвалений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства протягом трьох робочих днів після постановлення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду арбітражний керуючий згідно з цією ухвалою письмово повідомляє кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення.

Участь кредиторів у зборах кредиторів, визначення кількості голосів кредиторів з правом вирішального голосу та учасників зборів кредиторів з правом дорадчого голосу здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Основними завданнями зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є: 1) розгляд звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника; 2) розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника; 3) прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність. Проведення зборів кредиторів та голосування на них здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

З огляду на наведені приписи законодавства, слід зобов`язати керуючого реструктуризацією боргів боржника Рабана М. Т. провести збори кредиторів у порядку, передбаченому п. 4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 45, 113, 122, 123 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву AT КБ "ПриватБанк" про визнання грошових вимог до боржника задовольнити частково.

2. Визнати у встановленому порядку доведені грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) до фізичної особи ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , орган, що видав 0710, виданий 4.08.2017, громадянство - Україна, РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та зобов`язати керуючого реструктуризацією боргів боржника Рабана М. Т. включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості:

- 4844 грн. 80 коп. - витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору) відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів (позачергово);

- 684 грн. 29 коп. - судові витрати за рішенням Луцького міськрайонного суду від 22.06.2010 у справі №2-4655/10 - вимоги другої черги;

- 185335 грн. 10 коп., що еквівалентно 4456,81 дол. США- заборгованість за тілом кредиту (кредитний договір №235991-cred від 27.06.2008) - вимоги другої черги;

- 2143391 грн. 87 коп., що еквівалентно 51542,80 дол. США - заборгованість за тілом кредиту (кредитний договір №1496/к від 23.07.2008) - вимоги другої черги;

- 241 591 грн. 72 коп., що еквівалентно 5809,63 дол. США - заборгованість за процентами (кредитний договір №1496/к від 23.07.2008) - вимоги другої черги;

- 544799 грн. 90 коп., що еквівалентно 13100,97 дол. США - пеня (кредитний договір №1496/к від 23.07.2008) - вимоги третьої черги;

- 441315 грн. 96 коп., що еквівалентно 10612,46 дол. США - заборгованість за тілом кредиту (кредитний договір №1498/к від 23.07.2008) - вимоги другої черги;

- 292418 грн. 20 коп., що еквівалентно 7031,87 дол. США - заборгованість за процентами (кредитний договір №1498/к від 23.07.2008) - вимоги другої черги;

- 110743 грн. 79 коп., що еквівалентно 2663,09 дол. США - пеня (кредитний договір №1498/к від 23.07.2008) - вимоги третьої черги;

- 43638 грн. 15 коп., що еквівалентно 1049,38 дол. США - заборгованість за тілом кредиту (кредитний договір №1304/к від 06.11.2006) - вимоги другої черги;

- 91599 грн. 45 коп., що еквівалентно 2202,72 дол. США - заборгованість за процентами (кредитний договір №1304/к від 06.11.2006) - вимоги другої черги;

- 51300 грн. 54 коп., що еквівалентно 1233,64 дол. США - пеня (кредитний договір №1304/к від 06.11.2006) - вимоги третьої черги;

- 65 368 грн. 35 коп. - штраф за договором застави № 1616 за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2012 у справі №2-412/1416/2012 - вимоги, що забезпечені заставою майна та підлягають задоволенню позачергово;

- 300210 грн. 10 коп. - штраф за договором застави № 1616, за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2012 у справі №2-412/1416/2012 - вимоги, що забезпечені заставою майна та підлягають задоволенню позачергово;

- 23 634 грн. 00 коп. - штраф за договором застави № 3925 за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2012 у справі №2-412/1416/2012 - вимоги третьої черги.

3. У визнанні решти грошових вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до фізичної особи ОСОБА_1 відмовити.

4. Зобов`язати розпорядника майна Рабана М. Т. відповідно до ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги та окремо внести до реєстру вимоги кредитора АТ КБ "Приватбанк» на суму 365 578 грн. 45 коп. - як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

5. Визначити перелік та розмір визнаних вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , орган, що видав 0710, виданий 4.08.2017, громадянство - Україна, РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), які підлягають внесенню керуючим реструктуризацією боргів боржника до реєстру вимог кредиторів боржника, з яких:

Публічного акціонерного товариства Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, )

- 4844 грн. 80 коп. - витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору) відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів (позачергово);

- 684 грн. 29 коп. - судові витрати за рішенням Луцького міськрайонного суду від 22.06.2010 у справі №2-4655/10 - вимоги другої черги;

- 185335 грн. 10 коп., що еквівалентно 4456,81 дол. США- заборгованість за тілом кредиту (кредитний договір №235991-cred від 27.06.2008) - вимоги другої черги;

- 2143391 грн. 87 коп., що еквівалентно 51542,80 дол. США - заборгованість за тілом кредиту (кредитний договір №1496/к від 23.07.2008) - вимоги другої черги;

- 241 591 грн. 72 коп., що еквівалентно 5809,63 дол. США - заборгованість за процентами (кредитний договір №1496/к від 23.07.2008) - вимоги другої черги;

- 544799 грн. 90 коп., що еквівалентно 13100,97 дол. США - пеня (кредитний договір №1496/к від 23.07.2008) - вимоги третьої черги;

- 441315 грн. 96 коп., що еквівалентно 10612,46 дол. США - заборгованість за тілом кредиту (кредитний договір №1498/к від 23.07.2008) - вимоги другої черги;

- 292418 грн. 20 коп., що еквівалентно 7031,87 дол. США - заборгованість за процентами (кредитний договір №1498/к від 23.07.2008) - вимоги другої черги;

- 110743 грн. 79 коп., що еквівалентно 2663,09 дол. США - пеня (кредитний договір №1498/к від 23.07.2008) - вимоги третьої черги;

- 43638 грн. 15 коп., що еквівалентно 1049,38 дол. США - заборгованість за тілом кредиту (кредитний договір №1304/к від 06.11.2006) - вимоги другої черги;

- 91599 грн. 45 коп., що еквівалентно 2202,72 дол. США - заборгованість за процентами (кредитний договір №1304/к від 06.11.2006) - вимоги другої черги;

- 51300 грн. 54 коп., що еквівалентно 1233,64 дол. США - пеня (кредитний договір №1304/к від 06.11.2006) - вимоги третьої черги;

- 65 368 грн. 35 коп. - штраф за договором застави № 1616 за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2012 у справі №2-412/1416/2012 - вимоги, що забезпечені заставою майна та підлягають задоволенню позачергово;

- 300210 грн. 10 коп. - штраф за договором застави № 1616, за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2012 у справі №2-412/1416/2012 - вимоги, що забезпечені заставою майна та підлягають задоволенню позачергово;

- 23 634 грн. 00 коп. - штраф за договором застави № 3925 за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2012 у справі №2-412/1416/2012 - вимоги третьої черги.

6. Керуючому реструктуризацією боргів боржника Рабану М. Т. провести збори кредиторів у порядку, передбаченому п. 4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства.

7. Засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі призначити на 20 березня 2025 року на 14:00 год.

Відповідно до ч.4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства ухвали, прийняті господарським судом у справі про банкрутство (неплатоспроможність), набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та ухвалу підписано 26.02.2025.

Суддя І. О. Якушева