УХВАЛА

19 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 910/15465/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Баранець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Янковського В.А.,

представників учасників справи:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Віджи Трейд" - Заянчуковський С.О., Краснокутська Н.М. ,

Міністерства юстиції України - Репкін Н.І.,

приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Смірнової Алли Сергіївни - не з`явився,

Смарт Інвестментс (Сайпрус) ЛТД (Smart Investments (СY) LTD) - не з`явився,

ОСОБА_2 - Бабіч О.І.,

ОСОБА_7 - Бабіч О.І.,

ОСОБА_3 - Бабіч О.І. ,

ОСОБА_5 - Бабіч О.І. ,

ОСОБА_6 - Бабіч О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Віджи Трейд"

про відмову від касаційної скарги

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 (колегія суддів: Сітайло Л.Г., Буравльов С.І., Шапран В.В.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віджи Трейд" (далі - ТОВ "Віджи Трейд")

до Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст)

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Смірнової Алли Сергіївни (далі - приватний нотаріус Смірнова А.С.),

2) Смарт Інвестментс (Сайпрус) ЛТД (Smart Investments (СY) LTD),

3) ОСОБА_2 ,

4) ОСОБА_7 ,

5) ОСОБА_3 ,

6) ОСОБА_5 ,

7) ОСОБА_6

про скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

1. ТОВ "Віджи Трейд" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Мін`юсту про визнання незаконним та скасування наказу Мін`юсту від 02.05.2023 №1562/5 "Про задоволення скарги", в частині п.2 щодо скасування в ЄДР реєстраційної дії від 04.01.2023 №005079347 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" щодо ТОВ "Віджи Трейд", проведену приватним нотаріусом Смірновою А.С. та п.6 в частині виконання вказаного п.2 наказу, скасування в ЄДР реєстраційної дії від 02.05.2023 №007079347 "Скасування реєстраційної дії", проведеної ОСОБА_8 , Департамент державної реєстрації Мін`юсту, щодо ТОВ "Віджи Трейд", а також зобов`язання поновити в ЄДР реєстраційну дію від 04.01.2023 №005079347 "Зміна кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера)" щодо ТОВ "Віджи Трейд", проведену приватним нотаріусом Смірновою А.С.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

- оспорюваний наказ безпосередньо порушує права та охоронювані законом інтереси ТОВ "Віджи Трейд", в структурі власності якого відбулася зміна кінцевих бенефіціарних власників;

- Мін`юст прийняв наказ з істотним порушенням процедури його прийняття, він суперечить нормам матеріального та процесуального права, а викладені фактичні обставини, які покладені в основу висновків колегії Мін`юсту, є такими, що не відповідають дійсності, а тому наказ від 02.05.2023 №1562/5 є незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

3. Господарський суд міста Києва рішенням від 19.12.2023 у задоволенні позову відмовив.

4. Північний апеляційний господарський суд постановою від 09.12.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 скасував та ухвалив нове, яким у задоволенні позову відмовив. Підставою для скасування рішення було те, що суд першої інстанції ухвалив рішення про права та інтереси третіх осіб, які не були залучені судом першої інстанції до участі у справі.

5. 06.01.2025 ТОВ "Віджи Трейд" через систему Електронний суд звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

6. ТОВ "Віджи Трейд" посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

7. ТОВ "Віджи Трейд" щодо висновків судів про відсутність порушень оскаржуваним наказом прав та законних інтересів позивача як єдиної підстави для відмови у задоволенні позовних вимог (підстава касаційного оскарження, передбачена п.3 ч.2 ст.287 ГПК) зазначає таке:

1) Верховний Суд у постановах від 19.02.2020 у справі №910/16448/18, від 20.02.2019 у справі №522/3665/17 сформував висновки щодо звернення до суду за захистом порушеного права та законного інтересу; позивач у цій справі обґрунтовує незаконність оскаржуваного наказу в частині, яка стосується саме порушенням його прав та законних інтересів;

2) відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо можливості оскарження та захисту національними судами прав та законних інтересів юридичної особи, зареєстрованої в Україні при оскарженні наказу Мін`юсту про задоволення скарги Служби безпеки України (далі - СБУ) у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з питань порушення санкційного законодавства на реєстраційну дію щодо зміни даних про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи;

3) ТОВ "Віджи Трейд" просить Верховний Суд сформувати такий правовий висновок у подібних правовідносинах: враховуючи приписи ч.1 ст.19 Господарського кодексу України, п.7 ч.1 ст.4, п.9 ч.2 ст.9, частин 1, 4 ст.10, ч.4 ст.35 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (далі - Закон про державну реєстрацію), ст.15 Закону "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", ст.166-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наказ Мін`юсту про задоволення скарги СБУ у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо тверджень про порушення санкційного законодавства на реєстраційну дію щодо зміни даних про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, проведеною за заявою такої юридичної особи зачіпає законні інтереси такої юридичної особи на відображення об`єктивних, достовірних та повних відомостей у ЄДР про таку особу, адже: 1) можуть бути використані у спорі з третьою особою; 2) стосуються виконання нею законодавчого обов`язку відображення таких змін; 3) використовуються при ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах; 4) порушує та/або обмежує права юридичної особи на здійснення повноцінної господарської діяльності без обмежень, що не суперечить законодавству під загрозою настання для такої особи юридичної відповідальності; не тільки власник юридичної особи (опосередкований власник юридичної особи, бенефіціарний власник, кінцевий бенефіціарний власник, трасті чи особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність підприємства), а й сама юридична особа може звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів шляхом визнання такого наказу Мін`юсту незаконним та його скасування в частині, яка його стосується, відновлення становища, яке існувало до порушення на підставі положень частин 1, 4 ст.11, пунктів 4, 10 ч.2 ст.16, ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.2, ч.2 ст.4 ГПК.

8. ТОВ "Віджи Трейд" щодо наявності інших підстав для скасування оскаржуваних рішень з урахуванням помилковості висновків суду апеляційної інстанції про відсутність порушеного права та законного інтересу позивача оскаржуваним наказом вимог (підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 ч.2 ст.287 ГПК) зазначає таке:

1) СБУ подала скаргу з пропуском встановлених законодавством строків, її права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням у сфері державної реєстрації юридичних осіб не порушені та в неї не було повноважень на її подання:

- Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 №910/574/22 зазначив, що до Мін`юсту, його територіальних органів за захистом порушеного права може звернутися кожна особа, чиї права були порушені внаслідок вчинених суб`єктом державної реєстрації дій, бездіяльності або прийнятих рішень;

- Мін`юст під час розгляду справи посилався на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.06.2023 у справі №910/2529/22, як на підставу наявності у СБУ повноважень на подання скарги, а у Мін`юсту - її розглянути по суті, втім викладені у цій справі висновки не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки такі не є подібними;

- відсутній правовий висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо можливості/неможливості звернення СБУ зі скаргою до Мін`юсту на реєстраційні дії щодо зміни даних про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи з твердженнями про порушення вимог санкційного законодавства та наявності у Мін`юсту повноважень щодо її розгляду по суті з урахуванням приписів частин 3, 4 та 6 ст.34 Закону про державну реєстрацію у редакції станом на день виникнення спірних правовідносин та з огляду на прийняття Закону "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення непорушності майнових прав" від 03.05.2023 №3103-IX, який набув чинності 22.07.2023, яким були внесені зміни до ч.3 ст.34 Закону про державну реєстрацію;

- Верховний Суд у постанові від 07.07.2022 у справі №280/2030/21 вказав, зокрема, що однією з підстав для відмови у задоволені скарги є закінчення встановленого законом строк подачі скарги; Верховний Суд у постанові від 23.04.2024 у справі №910/713/23 дослідив питання щодо з`ясування дати, з якої розпочинається відлік часу, передбаченого ч.3 ст.34 Закону про державну реєстрацію; суди попередніх інстанцій не застосували ці висновки Верховного Суду;

2) Мін`юст не забезпечив права позивача на участь при розгляді скарги, що також є самостійною підставою для скасування оскаржуваного наказу:

- повідомлення відповідних зацікавлених осіб має на меті не лише їх інформування про розгляд скарги, але й забезпечує їм реальну можливість взяти участь у засіданні (право на участь при розгляд справи квазісудовим органом), з тим, щоб їхні пояснення були прийняті та враховані урядовим органом, тобто, щоб всі заінтересовані особи у розгляді зазначеної скарги були "почуті", навіть під час воєнного стану (постанови Верховного Суду від 23.03.2021 у справі №480/388/19, від 15.08.2019 у справі №826/3539/17);

- під час розгляду справи позивач також посилався на практику Верховного Суду щодо відсутності обов`язку особи здійснювати моніторинг сайту Мін`юсту на предмет розміщення на ньому інформації, адже обов`язок надання такої інформації встановлений спеціальним порядком (незалежно від редакції Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції №1128 (далі - Порядок №1128)) (постанови від 14.11.2018 у справі №814/2229/17, від 17.07.2019 у справі №420/5711/18, від 08.08.2019 у справі №813/2632/18, від 12.12.2019 у справі №540/15/19, від 30.04.2020 у справі №820/5458/17, від 08.07.2021 у справі №640/25601/19, від 16.12.2021 у справі №460/2927/20, від 15.08.2019 у справі №826/3539/17);

- Верховний Суд у постанові від 19.06.2019 у справі №826/9614/17 вказав, що Мін`юст повинен обрати і дотримуватися такої процедури розгляду скарги, за якої не тільки скаржник, але й суб`єкт оскарження та зацікавлені особи повинні бути обізнаними про подання скарги, дату, час і місце її розгляду; аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01.09.2022 у справі №910/14346/21, від 23.03.2021 у справі №480/388/19 та 15.08.2019 у справі №826/3539/17;

- Верховний Суд у постанові від 14.11.2018 у справі №814/2229/17 відхилив доводи Мін`юсту щодо можливості позивача ознайомитися зі змістом відповідних наказів на офіційному сайті Мін`юсту, оскільки позивач не зобов`язаний здійснювати моніторинг сайту Мін`юсту щодо розміщення на ньому такої інформації;

- Верховний Суд у постанові від 29.11.2023 у справі №440/7773/22 надав свою оцінку Порядку №1128 вже з урахуванням внесених змін щодо розгляду скарг під час дії воєнного стану;

- Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 у справі №910/574/22 висловився щодо повідомлення особи про розгляд скарги у сфері державної реєстрації;

3) Мін`юст вийшов за межі наданих йому повноважень і діяв всупереч ч.2 ст.19 Конституції України, крім того Мін`юст 02.05.2023 застосував норми закону, який набрав чинності лише 22.07.2023:

- пункт 11 розд.ІІ Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 №359/5, суперечив положенням ст.28 Закону про державну реєстрацію на момент виникнення спірних правовідносин та не міг бути застосований до спірних правовідносин; Верховний Суд у постанові від 08.04.2020 у справі №826/25373/15 висловився щодо ієрархічної колізії нормативно-правових актів та вказав, що у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону варто застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу;

- відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування п.11 розд.ІІ Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 №359/5, який суперечив положенням статті 28 Закону про державну реєстрацію на момент виникнення спірних правовідносин та не міг бути застосований до спірних правовідносин;

4) Мін`юст порушив принцип належного урядування:

- відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування роз`яснень Мін`юсту №23983/8.4.3/32-22 від 28.02.2022 про підстави для відмови у державній реєстрації, визначених ст.28 Закону про державну реєстрацію (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), у зв`язку із прийняттям РНБО України та введенням в дію указом Президента України рішення про застосування санкцій, передбачених пунктами 1, 16 ч.1 ст.4 Закону "Про санкції" у розрізі спірних правовідносин.

9. Крім того, скаржник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме: п.30 ч.1 ст.1 Закону "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", пунктів 1, 25 ч.1 ст.4, ч.3 ст.5 Закону "Про санкції", частин 4 та 5 ст.17 Закону про державну реєстрацію, ч.2 ст.106 Конституції України.

10. Верховний Суд ухвалою від 23.01.2025 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Віджи Трейд", розгляд касаційної скарги призначив у відкритому судовому засіданні на 19.02.2025.

11. 18.02.2025 від ТОВ "Віджи Трейд" надійшла заява від 17.02.2024 вих.№16-г/16-66 про відмову від касаційної скарги (вх. №123/2025Д4), подана адвокатом Лещенко О.В., в якій просить прийняти його відмову від касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 у справі №910/15465/23 та закрити касаційне провадження.

12. 19.02.2025 до Верховного Суду надійшла заява Смарт Інвестментс (Сайпрус) ЛТД, в якій не заперечує проти поданої ТОВ "Віджи Трейд" заяви про відмову від касаційної скарги та просить провести судове засідання за відсутності представника Смарт Інвестментс (Сайпрус) ЛТД.

13. У судовому засіданні, що відбулося 19.02.2025, Верховний Суд розглянув заяву ТОВ "Віджи Трейд" про відмову від касаційної скарги, з`ясував позицію представників учасників справи (зокрема, представників ТОВ "Віджи Трейд"), відсутність заперечень на заяву про відмову від касаційної скарги та дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

14. За змістом частин 1, 2, 4 ст.13 ГПК судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

15. Статтею 14 ГПК, зокрема, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

16. Згідно з п.3 ч.1 ст.42 ГПК учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

17. Суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги (п.1 ч.1 ст.296 ГПК).

18. Про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу (ч.2 ст.296 ГПК).

19. У силу положень ч.4 ст.298 ГПК особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

20. Суд касаційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у ч.5 ст.191 цього Кодексу (ч.6 ст.298 ГПК).

21. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч.5 ст.191 ГПК).

22. Отже, відмова від касаційної скарги є процесуальним правом особи, яка її подала. Реалізація зазначеного права залежить виключно від волевиявлення самого скаржника та обмежується лише строком звернення із такою заявою, а саме до закінчення касаційного провадження.

23. Дослідивши подану заяву, зважаючи на відсутність інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги ТОВ "Віджи Трейд", а також те, що відмова від касаційної скарги не суперечить вимогам закону, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів сторін, Верховний Суд приймає відмову ТОВ "Віджи Трейд" від касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 у справі №910/15465/23та закриває касаційне провадження, відкрите за цією касаційною скаргою.

24. Відповідно до ч.5 ст.298 ГПК у разі закриття касаційного провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.03.2019 у справі №904/809/15).

Керуючись статтями 234, 235, 296, 298 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Віджи Трейд" про відмову від касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 у справі №910/15465/23 задовольнити.

2. Закрити касаційне провадження у справі №910/15465/23, відкрите за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Віджи Трейд" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

О. Баранець