ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" лютого 2025 р. м. Рівне Справа № 918/84/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Гуменюк О.С., розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (Рівненська область, м. Рівне, вул. Вишенського Івана,4, ; ел. пошта )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стева» (Рівненська область, м. Рівне, вул. Волонтерська, 17; )

про стягнення 31 236 грн 05 коп.

у судове засідання учасники справи не забезпечили явку уповноважених представників

Згідно з ч. 3 ст. 222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2025 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" надійшов позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Стева» про стягнення 31 236 грн 05 коп. вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 31 236 грн 05 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що спірні правовідносини виникли на підставі типового договору розподілу природного газу, який є публічним. Відповідачем підписана заява - приєднання № РА-1818 від 01.01.2024 до умов даного договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), а тому Товариству з обмеженою відповідальністю «Стева» як споживачу надавалася послуга з розподілу природного газу. Відповідачем 24.09.2024 була подана заява про проведення повірки лічильника. Проте ця заява подана з пропущенням строку встановленого пп.1 п.2 глави 7 розділу Х Кодексу ГРМ, а саме - звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати. 27.09.2024 Рівненською філією було проведено обстеження вузла обліку природного газу на об`єкті відповідача та встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: порушення пп.4, п2, глава 2, розділ ХІ Кодексу ГРМ (порушення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим) про що складено акти про порушення № 0216 про пропущення строку періодичної повірки лічильника газу Самгаз RS/2001-1 LA G-4 на об`єкті споживача (фактична повірка мала бути проведена до 14.09.2024). Відтак, споживачем не було дотримано належного контролю за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Позивачем було здійснено розрахунок необлікованого об`єму природного газу згідно з актом-розрахунком № 0216 від 27.09.2024 з 00 год. 00 хв. 15.09.2024 по 09:30 год. 27.09.2024, виходячи із номінальної потужності газового обладнання, що складає 1 648,03 м куб. Загальна вартість необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу становить 31 236,05 грн., яку і просить стягнути з відповідача позивач.

Ухвалою від 04.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/84/25. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи призначено на "25" лютого 2025 р. на 14:20 год. Визначено відповідачу строк для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - 10 днів з дня вручення даної ухвали. Запропоновано сторонам подати заяви по суті спору та встановлено процесуальні строки для подання таких заяв.

10 лютого 2025 року від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі та про повернення судового збору.

25 лютого 2025 року судом встановлено, що позивач та відповідач не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання.

Позивач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення даного засідання, що підтверджується довідкою про доставку ухвали від 04.02.2025 до його електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" 04.02.2025 о 16:27 год.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, серед іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до абз 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 04.02.2025, яка направлялась на адресу Рівненська область, м. Рівне, вул. Волонтерська (попередня назва - Тувинських Добровольців), 17 (трек-номер поштового відправлення) 510.

Суд, зважаючи на послідовну позицію, що викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 № 800/547/17, Касаційного господарського суду від 07.09.2022 № 910/10569/21, від 19.12.2022 № 910/1730/22, від 01.03.2023 № 910/18543/21, від 30.03.2023 № 910/2654/22, від 06.06.2023 № 922/3604/21, від 09.11.2023 у справі № Б-39/02-09 (922/3286/21), за якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду, то суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання без участі представників учасників справи.

Розглянувши заяву позивача про закриття провадження у справі, мотивовану відсутністю предмету спору, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам, судом встановлено наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між ним та відповідачем після відкриття провадження у справі було укладено Договір про реструктуризацію заборгованості, а відтак оскільки всі спірні питання врегульовано - провадження у справі слід закрити, а судовий збір сплачений при пред`явленні позову - повернути позивачу.

Судом встановлено, що 06.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стева» (боржник) укладено Договір № РвФ/100/10.2-Р-ТД-1230/25 про реструктуризацію заборгованості (далі - Договір).

Відповідно до розділу 1 даного Договору кредитор та боржник домовилися про реструктуризацію заборгованості, яка виникла у боржника перед кредитором за необлікований (донарахований) об`єм (обсяг) природного газу згідно акту про порушення від 27.09.2024 № 0216 та не погашена на момент укладення цього Договору, шляхом розстрочення на 12 календарних місяців. Боржник визнає та підтверджує наявність заборгованості, зазначеної у пункті 1.1 цього Договору в сумі, зазначеній у пункті 2.1 цього Договору.

У порядку та на умовах, визначених Договором, Кредитор та Боржник домовилися про реструктуризацію Заборгованості по Акту про порушення, який був складений та розглянутий Кредитором відповідно до розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКГІ від 30.09.2015 № 2494, і за яким утворилась Заборгованість, шляхом розстрочення на умовах цього Договору.

До складу Заборгованості, реструктуризація якої здійснюється згідно з Договором, не включаються суми неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань, нарахованих на заборгованість.

За умови своєчасної сплати Боржником сум платежів, визначених у пункті 2.2 цього Договору, на Заборгованість, реструктуризовану відповідно до умов цього Договору, суми інфляційних нарахувань, процентів річних згідно з нормами Цивільного кодексу України не нараховуються. Заборгованість, що реструктуризується за цим Договором, не може бути предметом подальшого продажу за умови повного та своєчасного виконання Боржником умов цього Договору.

Згідно з п. 2.1. Договору сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до цього Договору, становить 31 236,05 грн.

У відповідності до п. 2.2. боржник зобов`язується виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену в пункті 2.1 цього Договору, шляхом перерахування щомісяця коштів з поточного рахунка Боржника на поточний рахунок Кредитора не пізніше останнього числа відповідного місяця, згідно з таким графіком погашення заборгованості у загальному розмірі 31 236 грн 05 коп, а саме: до 28.02.2025 - 2 636 грн 05 коп; до 31.03.2025 - 2 600 грн 00 коп; до 30.04.2025 - 2 600 грн 00 коп; до 31.05.2025 - 2 600 грн 00 коп; до 30.06.2025 - 2 600 грн 00 коп; до 31.07.2025 - 2 600 грн 00 коп; до 31.08.2025 - 2 600 грн 00 коп; до 30.09.2025 - 2 600 грн 00 коп; до 31.10.2025 - 2 600 грн 00 коп; до 30.11.2025 - 2 600 грн 00 коп; до 31.12.2025 - 2 600 грн 00 коп; до 31.01.2026 - 2 600 грн 00 коп.

Згідно з п. 2.3. Договору зобов`язання Боржника зі сплати чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок Кредитора коштів у строк та сумі, що встановлені графіком погашення заборгованості на відповідний місяць.

У разі коли у Боржника існує прострочена сума оплати щомісячних платежів за попередні місяці, Кредитор зараховує кошти, що надійшли від Боржника на виконання даного Договору, як погашення заборгованості за простроченими платежами незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу. (п. 2.4. Договору).

Боржник має право на дострокове погашення заборгованості. У разі повного або часткового нездійснення платежів у розмірах та строки згідно з графіком погашення заборгованості, визначеним пунктом 2.2 цього Договору, Боржник зобов`язується сплатити Кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення, а також проценти річних та інфляційні нарахування відповідно до умов чинного законодавства. У разі повного або часткового нездійснення платежів згідно з графіком погашення заборгованості, визначеним пунктом 2.2 цього Договору, у розмірі, що дорівнює або перевищує суму платежів за три місяці, Боржник зобов`язується сплатити Кредитору штраф у розмірі 7% від суми залишку заборгованості, визначеної у пункті 2.1 цього Договору. (п.п. 2.5., 3.1., 3.2. Договору).

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України унормовано, що суд закриває провадження у справі, зокрема якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК (відсутність предмету спору) можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 04.11.2024 у справі № 927/1187/23, від 18.07.2023 у справі № 906/1357/20, від 22.02.2022 у справі № 917/957/20, від 19.10.2021 у справі № 904/5506/18, від 14.01.2025 у справі № 910/17599/23.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 22.02.2022 у справі № 917/957/20 господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 30.08.2024 у справі № 916/3006/23, від 12.09.2024 у справі № 915/386/22, від 06.08.2024 у справі № 924/362/21.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначав, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 19.10.2021 у справі № 904/5506/18, від 22.10.2024 у справі № 911/2392/23, від 30.08.2024 у справі № 916/3006/23, від 01.01.2024 у справі № 910/5635/22.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у пункті 4.14 постанови від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 31 236 грн 05 коп. заборгованості, котра виникла за договором розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), а після відкриття провадження у справі сторони уклали між собою Договір про реструктуризацію заборгованості, а отже, самими сторонами врегульовано спірні питання стосовно заборгованості, яка є предметом спору. Відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про стягнення основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Таким чином, заява позивача про закриття провадження у справі підлягає до задоволення.

Частиною 4 та 5 ст. 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвалу про закриття провадження у справі може бути оскаржено.

Як вбачається, позивача просить суд повернути йому 2 422 грн 40 коп. судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Законом 2147 до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підп. «б» підпункту 1 п. 17 § 1 розділу 4).

Особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи через підсистему «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0,8. (Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22, Провадження № 12-26гс22).

За таких обставин, враховуючи, що позовну заяву подано через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС, відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" зобов`язане було сплатити судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп., так як у даному випадку застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору від 3 028 грн 00 коп.

Судом встановлено, що позивачем внесено судовий збір в необхідному розмірі, що підтверджується платіжною інструкцією №7732 від 28.01.2025 на суму 2 422 грн 40 коп.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у випадках, установлених, зокрема п. 5 ч.1 цієї статті, судовий збір повертається повністю.

У зв`язку із закриттям провадження у справі господарський суд дійшов висновку, про повернення позивачу за його письмовою заявою з Державного бюджету України 2 422 грн 40 коп. судового збору.

Згідно з ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Керуючись ст. ст. 202, 222, 231, 234, 235 ГПК України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" про закриття провадження у справі № 918/84/25 та про повернення судового збору - задовольнити.

2. Закрити провадження у справі № 918/84/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стева» про стягнення 31 236 грн 05 коп.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (Рівненська область, м. Рівне, вул. Вишенського Івана,4, ; ел. пошта ) з Державного бюджету України судовий збір у 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп., сплачений згідно з платіжною інструкцією №7732 від 28.01.2025.

4. Дана ухвала з гербовою печаткою суду є підставою для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" з Державного бюджету України судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала складена та підписана суддею - 26.02.2025.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О.Пашкевич