УХВАЛА

"25" лютого 2025 р. м ХарківСправа № 922/574/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30)
до ФОП Данілова Дмитра Миколайовича ( АДРЕСА_1 )
простягнення 72072,48 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (позивач) надало Господарському суду позовну заяву, в якій просить суд стягнути з ФОП Данілова Дмитра Миколайовича на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором №011/0256/1262585 від 09.11.2021 в розмірі 72072,48 грн, з яких 72072,48 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, а також понесені судові витрати.

Також позивач просить здійснювати розгляд позовної заяви в порядку спрощеного позовного провадження.

В разі розгляду даної позовної заяви в порядку загального позовного провадження, призначений розгляд справи за позовом ТОВ "ФК "ЄАПБ" до ФОП Данілов Д.М. здійснювати за відсутністю представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб-підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак, позовна заява не містить повного найменування відповідача як у вступній частині, так і в прохальній.

Згідно з п. 4 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Проте зміст позовних вимог не містить інформації щодо періоду нарахованої заборгованості, суми та складу судових витрат, а також визначення правової природи "основної суми боргу".

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 2, 4 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Пунктом 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2020", затвердженого наказом ДП Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості №144 від 01.07.2020, встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Позивачем додано до позову незасвідчені копії документів відповідно до вимог Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2020", затвердженого наказом ДП Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості №144 від 01.07.2020, оскільки додатки до позову подані хоча й у прошиті, проте не засвідчені належним чином - деякі копії не засвідчені зовсім, деякі не містять дати, а деякі замість підпису містять факсиміле.

З доданих до позовної заяви копій документів убачається, що вони містять ознаки застосування механічних засобів відтворення власноручного підпису - факсиміле.

Факсиміле з латині «facsimile» - зробити подібне. Так, фактично - це печатка, кліше, що відтворює власноручний підпис, аналог останнього.

У свою чергу, підпис - це графічне накреслення, що позначає виконавця підпису та наноситься ним з метою посвідчення. Як почерковий об`єкт підпис має характерні риси. Зокрема, це посвідчувальний знак обов`язково певної особи; виконується нею власноруч у вигляді графічного креслення; наноситься на документ з метою посвідчення різних фактів та подій.

Отже, факсиміле - це печатка, за допомогою якої відтворюється підпис, який є копією підпису певної особи. Факсиміле від власноручного підпису відрізняється тим, що відсутня можливість стверджувати, що документ містить дійсну волю особи, чий підпис відтворено.

З огляду на вказане, копії документів, які додані позивачем до позовної заяви за своєю правовою природою не є письмовими доказами в розумінні Господарського процесуального кодексу України, оскільки не засвідчені в установленому порядку.

Суд зазначає, що копія набуває юридичної сили лише в разі засвідчення в установленому порядку (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 08.05.2019 у справі №160/7887/19). Неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 11.07.2018 у справі № 904/8549/17).

Чинне законодавство України нормативно не визначає поняття факсиміле, однак частина третя статті 207 Цивільного кодексу України встановлює, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронно-цифрового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено випадків, коли допускається подання заяв чи засвідчення документів із факсимільним підписом.

Таким чином, подання до позовної заяви відповідних документів з використанням факсимільного відтворення підпису певної особи, який є фактично штампом із зображенням певного підпису фізичної особи, не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України та не може бути доказом волевиявлення певної особи на підписання / засвідчення документа.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 березня 2020 року у справі №640/5124/19.

Таким чином, додані позивачем до позовної заяви документи не можуть бути прийняті судом в якості належних та допустимих доказів, оскільки долучені документи не є ані оригіналами, ані належним чином засвідченими копіями.

Крім того, позивачем не додано до позову Кредитного договору №011/0256/1262585 від 09.11.2021.

До того ж позивач просить здійснювати розгляд позовної заяви в порядку спрощеного позовного провадження, але не вказує з викликом стороні чи ні.

Таким чином, позивачем до позову не додано доказів відповідно до ст. 91 ГПК України, а саме документів в оригіналах або в належним чином засвідчених копіях, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відтак, позивачем позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 162, 164, що є підставою для застосування судом ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

Керуючись статтями 91, 162, 164, 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів".

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" строк п`ять днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у випадку виправлення зазначених у цій ухвалі недоліків та подання нових доказів невідкладно надіслати відповідні документи всім учасникам справи. Докази про це надати суду.

Роз`яснити, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано 25.02.2025.

Суддя В.І. Ольшанченко