ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.02.2025 Справа № 914/439/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично інвестиційна група» (01014, м. Київ, вул. Бойчука Михайла, буд. 43, офіс 5; код ЄДРПОУ № 44494907)

про видачу судового наказу

за вимогою про стягнення з: Гуманітарного управління Городоцької міської ради Львівської області (81500, Львівська область, Львівський район, м. Городок, вул. Джерельна, буд. 16; код ЄДРПОУ № 44101707) 98 202,35 грн. заборгованості за поставлену електричну енергію на підставі Договору про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу № Т24-23 від 15.08.2024

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично інвестиційна група» до боржника: Гуманітарного управління Городоцької міської ради Львівської області про видачу судового наказу, а саме: стягнення з Гуманітарного управління Городоцької міської ради Львівської області (81500, Львівська область, Львівський район, м. Городок, вул. Джерельна, буд. 16; код ЄДРПОУ № 44101707) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично інвестиційна група» (01014, м. Київ, вул. Бойчука Михайла, буд. 43, офіс 5; код ЄДРПОУ № 44494907) 98 202,35 грн. заборгованості за поставлену електричну енергію на підставі Договору про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу № Т24-23 від 15.08.2024 та понесених судових витрат.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично інвестиційна група» та долучені до неї матеріали, суд дійшов висновку, що необхідно відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас Господарським процесуальним кодексом України встановлено певні вимоги до заяви про видачу судового наказу.

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України підставою для відмови у видачі судового наказу може бути та обставина, що заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

До вказаної заяви в якості доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, заявником додано Договір про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу № Т24-23 від 15.08.2024, який укладено між ТзОВ «Енергетично інвестиційна група» (за договором Постачальник) та Гуманітарним управлінням Городоцької міської ради Львівської області ((за договором Споживач).

У заяві про видачу судового наказу від 05.02.2025, заявник зазначає, що «постачальник свої зобовязання виконав належним чином та в повному обсязі: постачальник виставив рахунок № 1596 від 16.01.2024 та акт приймання передачі товару № 1465 від 16.01.2024 за грудень місяць за увесь фактично спожитий обсяг електроенергії (частина з якого була оплачена відповідно до прогнозованих обсягів електричної енергії)».

Отже, заявник посилається на вказані вище документи, які датовані швидше, тобто 16.01.2024, ніж укладений Договір про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу № Т24-23 від 15.08.2024.

До матеріалів заяви про видачу судового наказу, заявником долучено, серед іншого, рахунок на оплату № 1596 від ___________2024 на суму 207 511,78 грн., а також акт приймання-передачі електроенергії № 1465 від _________________2024 на суму 207 511,78 грн., тобто без дати.

Таким чином, суд констатує, що заявником не долучено до заяви всіх документів, якими заявник обгрунтовує свої вимоги.

Згідно пунктів 1 та 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За приписами ч.2 ст.154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично інвестиційна група», на підставі п. 1, 8 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу на пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку відмовити заявнику у видачі судового наказу за поданою заявою.

Суд роз`яснює заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Згідно ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично інвестиційна група» про видачу судового наказу не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 147, 148, 150, 152, 153, 234, 235 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енергетично інвестиційна група» у видачі судового наказу про стягнення з Гуманітарного управління Городоцької міської ради Львівської області (81500, Львівська область, Львівський район, м. Городок, вул. Джерельна, буд. 16; код ЄДРПОУ № 44101707) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично інвестиційна група» (01014, м. Київ, вул. Бойчука Михайла, буд. 43, офіс 5; код ЄДРПОУ № 44494907) 98 202,35 грн. заборгованості за поставлену електричну енергію на підставі Договору про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу № Т24-23 від 15.08.2024 та понесених судових витрат.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 ГПК України і може бути оскаржена до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Інформацію у справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Долінська О.З.