ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"19" лютого 2025 р. Справа№ 910/18114/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Демидової А.М.

Сибіги О.М.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 19.02.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" про призначення у справі №910/18114/23 судової експертизи при розгляді апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" та Державної служби геології та надр України

на рішення Господарського суду міста Києва

від 10.06.2024 (повний текст складено та підписано 19.06.2024)

у справі № 910/18114/23 (суддя О.В. Гумега)

за позовом Заступника керівника Житомирської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі Житомирської міської ради

до відповідача-1: Державної служби геології та надр України

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Комунальне підприємство "Житомирводоканал" Житомирської міської ради

про визнання недійсними результатів проведення електронного аукціону з продажу спеціального дозволу, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним спеціального дозволу на користування надрами

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді - Коробенка Г.П., суддів: Демидової А.М., Сибіги О.М. перебувають апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" та Державної служби геології та надр України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/18114/23.

15.10.2024 через підсистему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшло клопотання про призначення у справі №910/18114/23 судової земельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання:

- Чи накладаються зони санітарної охорони водозабору на земельні ділянки передані у надрокористування згідно спеціального дозволу на користування надрами від 31.10.2023 №6747 родовища "Відсічне"?

- В якій саме зоні санітарної охорони водозабору лежать земельні ділянки передані у надрокористування згідно спеціального дозволу на користування надрами від 31.10.2023 №6747 родовища "Відсічне"?

Проведення судової експертизи заявник просить доручити Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр будівельних та земельних експертиз".

25.12.2024 на адресу суду від відповідача-2 надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: плану схеми, системи координат ділянок №№1-5 родовища "Відсічне", копію кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника.

19.02.2025 через підсистему "Електронний суд" від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, для надання додаткового часу для отримання висновку експерта, складеного за результатом проведення земельно-технічної експертизи на замовлення відповідача-2, яке відхиляється апеляційним судом з огляду на таке.

Так, частини 2 та 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлюють, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Верховний Суд сформулював усталений правовий висновок про те, що єдиний винятковий випадок, коли можливе прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (постанови від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, від 13.01.2021 у справі № 10/Б-921/1442/2013 та інші). Водночас, така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність (постанови від 11.09.2019 у справі № 922/393/18, від 16.12.2020 у справі № 908/1908/19).

Такі висновки викладено в постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі №922/331/23.

Наведене виключає можливість відкладення розгляду справи з підстав необхідності надання додаткового часу для долучення до матеріалів справи висновку експерта, якого не існувало під час прийняття оскаржуваного рішення місцевим судом.

Також, відповідачем-2 подано клопотання про долучення додаткових доказів, а саме: договір №20/01-2025-3 від 20.01.2025; рахунок оплату від 20.01.2025, лист КП "Житомирводоканад" ЖМР №1/2504 від 30.12.2024, яке відхиляється колегією суддів з підстав наведених вище.

У судовому засіданні 19.02.2025, колегія суддів, розглянувши клопотання відповідача-2 про долучення до матеріалів справи плану схеми, системи координат ділянок №№1-5 родовища "Відсічне" та копію кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника, задовольнила його, відповідні докази долучено до матеріалів справи, з підстав необхідності останніх для проведення судової земельно-технічної експертизи.

Представник відповідача-2 підтримав клопотання про призначення судової експертизи, просив суд його задовольнити.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання відповідача-2 про призначення судової експертизи.

Суд, перевіривши наведені в клопотанні доводи апелянта, заслухавши доводи прокурора та відповідача-2, дійшов до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Виходячи зі змісту статті 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно до статті 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

У відповідності до з п. п. 1.2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5 (далі - Інструкція) основними видами (підвидами) експертизи є, зокрема, інженерно-технічна, яка передбачає проведення земельно-технічної експертизи.

Згідно з п. 6 розділу ІІ, визначена можливість проведення земельно-технічної експертизи, до основних завдань якої належать, з-поміж іншого: визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації; визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки; визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування); визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Дульський проти України" від 01.06.2006 (заява №61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 902/834/20, від 13.08.2021 у справі № 917/1196/19, від 30.09.2021 у справі № 927/110/18, від 23.12.2021 у справі № 5015/45/11 (914/1919/20).

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін.

За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу. Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги обґрунтовано, тим, що Держгеонадра (відповідач-1) з порушенням вимог законодавства (ст. 36 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання") виставлено на продаж спеціальний дозвіл на користування надрами на ділянці, на якій заборонено видобуток корисних копалин, оскільки така ділянка знаходиться у І та II поясах зони санітарної охорони на об`єктах, що використовуються для забезпечення питних потреб населення, чим порушуються права Житомирської територіальної громади на питну воду та інтереси держави загалом.

Заперечуючи проти позову, відповідач-2 посилається на те, що статтею 36 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено заборону видобування піску з водного об`єкта та проведення інших днопоглиблювальних робіт, не пов`язаних з будівництвом та експлуатацією водопровідних споруд, тоді як у спірному випадку видобування піску здійснюється з родовища, а не з водного об`єкта. Відповідач-2 звернув увагу, що прокурор не надав Робочий проєкт Реконструкція відсічної греблі в м. Житомирі. Ложе водосховища 1982 року, на який він посилається у позові. Твердження прокурора у позові про те, що родовище Відсічне розташоване на відстані понад 300 м від поверхневого водозабору, на думку відповідача-2, підтверджує дотримання санітарних зон водосховища. Останній стверджує, що родовище Відсічне розташоване в другій зоні, а тому пісок може видобуватися, жодних порушень при видачі спеціального дозволу не було. Відповідач-2 вважає, що прокурор не довів порушення інтересів держави, оскільки Закон України "Про питну воду і водопостачання" не забороняє, а лише обмежує видобуток піску, а також прокурор не довів порушення закону під час організації та проведення аукціону на продаж спеціального дозволу на користування надрами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні виходив з того, що родовище Відсічне розташоване на водосховищі Відсічне, яке, у свою чергу, використовується для забезпечення водою жителів м. Житомира.

Згідно розділу 10 Робочого проєкту "Реконструкція відсічної греблі в місті Житомирі ложе водосховища", м. Житомир, 1982 визначено, що водосховище призначене для постачання водою м. Житомир, у відповідності до СБНіП 11-31-74 проєктом передбачено створення зон санітарної охорони І та II поясу. Перший пояс санітарної охорони включає територію по берегам водосховища шириною 100 м, включаючи водну поверхню протягом 10 км вверх за течією потоку греблі до с. Дениші. На території першого поясу забороняються, зокрема, заходи, які погіршують якість води.

Другий пояс санітарної охорони джерела водопостачання в наступних кордонах - території розташовані по берегам р. Тетерів та її приток шириною від берегів по 3-5 км, включаючи всі населені пункти, що знаходяться вище по течії річки від місця водозабору.

Згідно Ситуаційного плану родовища Відсічне вбачається, що видобуток піску планується з 5 ділянок, що розташовуються під водним плесом водосховища Відсічне, яке, в свою чергу, знаходиться в межах першого поясу санітарної охорони у межах якої заборонено видобування піску.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що здійснення діяльності з видобування піску родовища Відсічне суперечить ст. 36 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", нормами якої передбачено, що у межах першого поясу зони санітарної охорони забороняється видобування гравію чи піску, проведення днопоглиблювальних та інших будівельно-монтажних робіт, безпосередньо не пов`язаних з експлуатацією, реконструкцією чи розширенням водопровідних споруд і мереж.

За встановлених обставин, спеціальний дозвіл на видобування надр (піску) з родовища Відсічне не міг бути виставлений на торги та проданий, так як наявні імперативні норми щодо заборони здійснення видобутку корисних копалин у І та ІІ поясах зони санітарної охорони на об`єктах, що використовуються для забезпечення питних потреб населення.

Відповідач-2 у поданому ним клопотанні про призначення судової експертизи зазначає, що, для прийняття обґрунтованого рішення у справі №910/18114/23 необхідно з`ясувати обставин, що мають значення для справи, а саме чи має місце накладення зон санітарної охорони вод водозабору КП "Житомирводоканал" на водосховищі "Відсічне" на земельні ділянки передані у надракористування, для необхідні спеціальні знання.

Так, до матеріалів справи долучено Проєкт зон санітарної охорони водозабору КП "Житомирводоканал" на водосховищі "Відсічне", який на думку заявника чітко доводить, що зони санітарної охорони згідно ситуаційних планів розміщення зон санітарної охорони не накладаються на земельну ділянку Родовище "Відсічне", що передано у користування (географічні координати містяться в матеріалах справи).

Важливість експертизи, за твердженням відповідач-2, полягає у тому, що висновки експерта спростують або підтвердять відомості, що містяться у Робочому проекті "Реконструкція відсічної греблі в місті Житомирі ложе водосховища" про накладення земельних ділянок, що надані у надрокористування на зони санітарної охорони, а також підтвердить (спростує) перебування надр у першому поясі зон санітарної охорони.

Враховуючи викладене, суд вважає, що усі сумніви і протиріччя, на які посилаються учасники справи повинні бути усунені у встановлений законом спосіб, а суд зі свого боку повинен скористатись усіма наданими процесуальними засобами для офіційного з`ясування всіх обставин справи з метою винесення законного та обґрунтованого рішення, тобто через призначення у справі судової експертизи.

Доказове значення отриманих доказів полягає в наданні певної характеристики, що відображає місце зазначеного доказу в системі інших доказів у справі, а також рівень аргументованості висновку експерта та його розуміння всіма суб`єктами господарського провадження.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 924/1058/20.

Призначення судом експертизи є обов`язковим тоді, коли отримання доказів у господарському провадженні будь-якими засобами доказування, окрім використання спеціальних знань у формі судової експертизи, є неможливим. Суд вважає, що такий підхід дасть змогу всебічно й повно дослідити обставини господарської справи і є підставою для винесення об`єктивного судового рішення.

Отже, оцінивши доводи клопотання про призначення експертизи та врахувавши характер спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що обставини на які посилаються учасники, не можуть бути доведені чи спростовані ними за допомогою інших засобів доказування, окрім як висновком експерта, оскільки вирішення питання про їх наявність чи відсутність належить до сфери спеціальних знань та кола питань, що вирішуються земельно-технічною експертизою.

Оскільки для повного та всебічного розгляду справи необхідно встановити чи є накладання земельних ділянок, що надані у надрокористування на зони санітарної охорони згідно спеціального дозволу на користування надрами від 31.10.2023 №9747 родовища "Відсічне", а також перебування надр у першому поясі зон санітарної охорони , що зі свого боку, потребує спеціальних знань, колегія суддів апеляційного господарського суду, керуючись приписами Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, для повного та всебічного встановлення усіх обставин справи, вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача-2 та призначити по справі судову земельно-технічну експертизу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадках призначення судом експертизи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження по справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини 1 статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Зупинення провадження у справі це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху судового процесу. Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, визначеним п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням вищевикладеного, приписів ч.1 ст.99, п. 2 ч. 1 ст. 228, п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у даній справі підлягає зупиненню на час проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 99, 228, 229 та 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі №910/18114/23 задовольнити.

Призначити у справі №910/18114/23 судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр будівельних та земельних експертиз" (10014, м. Житомир, вул. Миколи Лисенка, 16, оф. 6).

На вирішення експерта поставити наступні питання:

- Чи накладаються зони санітарної охорони водозабору на земельні ділянки передані у надрокористування згідно спеціального дозволу на користування надрами від 31.10.2023 №6747 родовища "Відсічне"?

- В якій саме зоні санітарної охорони водозабору лежать земельні ділянки передані у надрокористування згідно спеціального дозволу на користування надрами від 31.10.2023 №6747 родовища "Відсічне"?

Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову від виконання покладених на нього обов?язків.

Витрати пов?язані з проведенням судової земельно-технічної експертизи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс", з подальшим розподілом судових витрат відповідно до ст. 129 ГПК України.

Зупинити апеляційне провадження у справі №910/18114/23 до отримання експертного висновку.

Матеріали справи №910/18114/23 направити для проведення судової земельно-технічної експертизи Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр будівельних та земельних експертиз" (10014, м. Житомир, вул. Миколи Лисенка, 16, оф. 6).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної ухвали, відповідно до ч. 1 ст. 288 ГПК України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 24.02.2025

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді А.М. Демидова

О.М. Сибіга