ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"24" лютого 2025 р. Справа № 918/983/24
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс" від 17.02.2024 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/983/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іванна"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс"
про стягнення заборгованості в сумі 4 578 076 грн 44 коп.,
у судовому засіданні приймали участь:
від позивача - не з`явився;
від відповідача - Кузьмін Є.В., ордер серія ВВ № 1042684 від 02.12.2024 р.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 10 лютого 2025 року у справі № 918/983/24 у задоволенні позову відмовлено.

18 лютого 2025 року (документ сформований в системі "Електронний суд" 17.02.2025 року) від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс" через систему "Електронний суд" надійшла заява від 17.02.2025 року про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове судове рішення по справі № 918/983/24, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Іванна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс" судові витрати, які пов`язані із розглядом справи та витратами на професійну правничу допомогу, у розмірі 50 000 грн 00 коп. Також в заяві представник відповідача просить поновити для відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс", строк на звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення по справі № 918/983/24 року, щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс" від 17.02.2024 року про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду та розгляд заяви призначено у судовому засіданні на 24 лютого 2025 року на 14:15 год.

20 лютого 2025 року від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду, в якій просить залишити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс" про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/983/24 без розгляду. Зокрема позивач зазначає, що відповідач не подавав до суду заяву або клопотання про розподіл судових витрат в розмірі 50 000,00 грн. до закінчення судових дебатів. Оскільки при розгляді даної справи судом відповідач не заявив до суду клопотання чи заяву про відшкодування понесених витрат на правову допомогу в розмірі 50 000,00 грн. до закінчення судових дебатів, то позивач вважає, що наявні підстави для залишення заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення без розгляду.

21 лютого 2025 року від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та відмову у розподілі витрат на правничу допомогу у заявленій сумі та заперечення позивача проти розподілу витрат, в якому просить зменшити суму витрат на правничу допомогу відповідача та відмовити позивачу у розподілі витрат на правничу допомогу у заявленій сумі; покласти на відповідача судові витрати повністю незалежно від результатів вирішення спору. Зокрема, позивач заперечує і по суті поданої заяви і вважає не доведеними відповідачем витрати на правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн. Позивач зазначає, що детальний опис робіт, виконаних представником відповідача, до суду не надано. Позивач вважає заявлені відповідачем витрати на правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн., що є фіксованим гонораром за участь адвоката при розгляді справи в суді першої інстанції є неспівмірними з обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю судових засідань, в яких приймав участь адвокат. Зокрема позивач вважає, що обсяг виконаних адвокатом робіт по справі також не відповідає заявленим витратам, та не є співмірним із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Як зауважує позивач, адвокат приймав участь лише у двох судових засіданнях та по суті склав лише відзив на позовну заяву, а інші процесуальні документи це фактично типові клопотання про долучення доказів та відкладення розгляду справи. Таким чином, на думку позивача, відповідачем не дотримано вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Представник відповідача у судовому засіданні 24 лютого 2025 року заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав та просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Іванна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн 00 коп.

Позивач у судове засідання 24 лютого 2025 року не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 18.02.2025 року, до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "Іванна" та його представника (а.с. 42). В той час про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи визначений законом строк і порядок ухвалення додаткового рішення, суд вважає за можливе розглянути заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс" від 17.02.2024 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/983/24 за відсутності представника позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, за приписами ст. 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Так, представником відповідача у відзиві на позовну заяву було зазначено, що судові витрати сторони відповідача по даній справі складатимуть суму у розмірі 100 000,00 грн. - правова допомога, до якої входить представництво інтересів відповідача у суді першої інстанції, надання консультацій, підготовка процесуальних документів та інша правова допомога. Розмір та обґрунтування витрат у 100 000,00 грн. будуть надані суду після розгляду спору по суті у встановлений законом термін, з урахуванням проведеної роботи по наданню допомоги та представництва інтересів у суді.

У заяві від 10.02.2025 року представник відповідача просив судові витрати відповідача, про які вказані у відзиві на позов, стягнути повністю. Також представником відповідача зазначено, що відповідну заяву про ухвалення додаткового рішення буде подано у встановлений законом термін.

В заяві від 17.02.2025 року про ухвалення додаткового рішення представник відповідача просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Іванна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн 00 коп.

За положенням ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 169 ГПК України заяви, клопотання (з процесуальних питань) подаються в письмовій або в усній формі.

Отже відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Отже право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Тобто відшкодування судових витрат здійснюється у разі подання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В той же час неподання зазначеної заяви виключає здійснення розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

У зв`язку з викладеним, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи, заява про відшкодування судових витрат в суді першої інстанції, за винятком витрат щодо сплаченого судового збору, має бути зроблена до закінчення судових дебатів у цьому суді, а відповідні докази - надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

В той час, як було зазначено судом вище, у відзиві на позовну заяву представником відповідача було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Товариство з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс" понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді.

Також, як було зазначено судом вище, у заяві від 10.02.2025 року представник відповідача просив судові витрати відповідача, про які вказані у відзиві на позов, стягнути повністю.

Тобто заявник дотримався обов`язкових етапів практичної реалізації принципу відшкодування судових витрат (зокрема, на професійну правничу допомогу).

Зазначене свідчить про дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс" вимог ГПК України, які надають право стороні на відшкодування судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, заява представника позивача про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду є необґрунтованою та безпідставною, а тому в її задоволенні суд відмовляє.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

При цьому, відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених витрат в сумі 50 000 грн 00 коп. представник відповідача надав договір про надання правової допомоги від 2 грудня 2024 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс" (далі - Клієнт, Замовник) та адвокатом - Кузьміним Євгеном Валерійовичем (далі - Адвокат, Виконавець); додаткову угоду від 3 грудня 2024 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 2 грудня 2024 року; акт приймання-передачі наданих послуг від 14 лютого 2025 року до договору про надання правової допомоги від 2 грудня 2024 року; додаток від 14 лютого 2025 року № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг від 14 лютого 2025 року.

З метою отримання професійної правничої допомоги, 2 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс" уклало договір про надання правової допомоги з адвокатом - Кузьміним Євгеном Валерійовичем (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання відповідно до умов даного Договору надати Клієнту юридичні послуги (представництво інтересів ТОВ "Титан Альянс" у Господарському суді Рівненської області, а також у Північно-Західному апеляційному господарському суді, а також у Верховному Суді України з приводу захисту інтересів товариства по справі № 918/983/24 за позовом TOB "Іванна" до ТОВ "Титан Альянс" про стягнення суми боргу за договором оренди; з правом подання запитів, заяв, з правом отримання відповідей, у тому числі на адресу юридичних та фізичних осіб будь-якої форми власності, без обмежень прав захисника та представника за даним Договором), а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Вартість послуг Адвоката зазначаються сторонами у додаткових угодах до даного Договору.

Вартість послуг, що надаються Адвокатом встановлюється в додаткових угодах до даного Договору (пункт 3.1. Договору).

Згідно п. 3.2. Договору, за результатами надання послуг Адвокатом не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним складається Акт приймання-передачі наданих послуг (далі - Акт), який надається/надсилається Клієнту на підписання.

У відповідності до п. 3.3. Договору, на підставі виставленого Адвокатом рахунку Клієнт має сплатити вартість послуг наданих по кожному Акту впродовж п`ятнадцяти робочих днів з дня підписання відповідного Акту приймання-передачі надання послуг, але не раніше дня отримання рахунку на оплату. Оплата послуг Адвоката може здійснюватися Клієнтом шляхом попередньої оплати. У випадку попередньої оплати Клієнтом послуг Адвоката, сума попередньої оплати автоматично зараховується до загальної вартості наданих Адвокатом у звітному місяці та/або подальших місяцях послуг.

Договір укладений на строк до "02" травня 2025 року та набирає чинності з моменту його підписання сторонами (пункт 10.1. Договору).

Додатковою угодою від 3 грудня 2024 року № 1 до Договору сторонами погоджено, що у відповідності до умов п. 1.1. Договору Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надати Клієнту юридичні послуги, що полягають у наданні правової допомоги щодо розгляду спору у Господарському суді Рівненської області у справі № 918/983/24, у Північно-Західному апеляційному Господарському суді, для відповідача - ТОВ "Титан Альянс" від позивача - ТОВ "Іванна", про стягнення заборгованості у сумі 4 578 076 грн 44 коп., що включає:

1.1. представництво інтересів Клієнта у Господарському суді Рівненської області, як суді першої інстанції та інша професійна правова допомога, пов`язана зі справою (включаючи підготовку, збір доказів, тощо): вивчення матеріалів справи, розробка та обговорення стратегії захисту прав та інтересів відповідача ТОВ "Титан Альянс", аналіз та збір доказової бази, підготовка та подача до суду відзиву на позов, підписання процесуальних документів, завірення усіх без виключення та обмежень документів та доказів поданих Адвокатом, надання рекомендацій щодо збору доказової бази, проведення переговорів зі стороною позивача, підготовка та подача до суду клопотань/пояснень/заяв/заяв по суті спору, участь у судових засіданнях, отримання рішення суду, надання інших послуг, необхідних для належного представництва інтересів Клієнта без обмеження в правах.

1.2. представництво інтересів Клієнта у суді апеляційної інстанції: підготовка та подача до суду апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу, підготовка та подача клопотань/заяв/пояснень, участь у судових засіданнях, надання інших послуг, необхідних для належного представництва інтересів Клієнта без обмеження в правах (в залежності від результатів розгляду спору у суді першої інстанції).

Додатковою угодою від 3 грудня 2024 року № 1 до Договору сторонами визначено, що вартість послуг, що надаються Адвокатом встановлюється в наступному розмірі:

- за надання послуг згідно пп. 1.1. даної Додаткової угоди - в розмірі 50 000 грн. (п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ;

- за надання послуг згідно пп. 1.2. даної Додаткової угоди - розмірі 10 000 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ.

Суми, вказані в цьому пункті є гонораром Адвоката за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягають.

Договір та додаткова угода до нього підписані повноважними представниками сторін, підпис зі сторони Клієнта скріплений печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс".

Правову допомогу за договором про надання правової допомоги від 2 грудня 2024 року надавав Клієнту адвокат Кузьмін Євген Валерійович.

Доказом того, що Кузьмін Євген Валерійович є адвокатом свідчить Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 20 грудня 2007 року № 876.

Також до матеріалів справи долучено ордер на надання правничої допомоги Серії ВВ № 1042684 від 2 грудня 2024 року адвоката Кузьміна Євгена Валерійовича, виданий адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально, на підставі договору про надання правничої допомоги від 2 грудня 2024 року

14 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс" (далі - Клієнт, Замовник) та адвокатом - Кузьміним Євгеном Валерійовичем (далі - Адвокат, Виконавець) підписано акт приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого загальна вартість послуг, наданих адвокатом у даній справі, становить 50 000,00 грн.

Також до матеріалів справи долучено додаток від 14 лютого 2025 року № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого загальна вартість послуг, наданих адвокатом у даній справі, становить 50 000,00 грн.

Відповідно до додатку від 14.02.2025 року № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг, Виконавцем були виконані наступні роботи (надані послуги):

- вивчення господарської документації, наданої представником позивача TOB "Іванна" до позову, а також в подальшому, із заявою про доручення письмових доказів, як доказ утворення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс" за договором оренди від 31.10.2019 року перед позивачем - TOB "Іванна";

- складення та подання відзиву на позов та інших процесуальних документів, включаючи: клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. Складання та направлення запиту на TOB "Іванна" про надання інформації; складання та направлення запиту на адресу ПрАТ "Харківенергозбут" та на адресу АТ "Харківобленерго"; клопотання про доручення до справи запитів та відповідей на запит адвоката/представника відповідача;

- участь у двох судових засіданнях № 918/983/24.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, окрім документального обґрунтування та доведеності, мають відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 922/1964/21 зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Частинами другою та третьою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду зауважує у справі № 922/1964/21, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18.

Суд, враховуючи принцип співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, а також відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, дійшов висновку про те, що обсяг заявлених відповідачем витрат на правову допомогу в розмірі 50 000 грн 00 коп. є пропорційним до предмету спору, відповідає критеріям реальності, розумності та співрозмірності.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дану позицію підтримує Верховний Суд відповідно до постанови Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі № 922/445/19 від 03.10.2019 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зменшити заявлену до стягнення суму витрат на професійну правничу допомогу до 35 000 грн 00 коп.

Щодо заперечень представника позивача суд зазначає, що вони є необґрунтованими та безпідставними, а тому відхиляються судом.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

З урахуванням наведеного, оскільки у задоволенні позову у даній справі відмовлено та враховуючи, що судом при ухваленні рішення від 10.02.2025 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надану відповідачу при розгляді справи № 918/983/24, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс" від 17.02.2024 року про ухвалення додаткового рішення та в порядку ст. 244 ГПК України ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача витрати відповідача на оплату правничої допомоги в розмірі 35 000 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 123, 124, 126, 129, 202, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс" від 17.02.2024 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/983/24 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Іванна" (61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 33, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Альянс" (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 112, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35 000 (тридцять п`ять) грн 00 коп.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

У решті вимог щодо витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено та підписано 26 лютого 2025 року.

Суддя Політика Н.А.