ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2025 р. м. Київ Справа № 911/3138/24

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., дослідивши в спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

до Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області

про стягнення 26 765,91 грн

Без виклику учасників справи;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області про стягнення 26 765, 91 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1410110 від 27.01.2020 в частині сплати за поставлену теплову енергію. У зв`язку із чим позивачем подано зазначену позовну заяву до відповідача про стягнення 18 278, 28 грн основного боргу, 6 982, 30 грн інфляційних втрат, 1 505, 33 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/3138/24. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

10.12.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому позов не визнає в повному обсязі, вважає позовні вимоги необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами. За ствердженням відповідача, позивачем, всупереч приписам ст. 74, 77, 91 ГПК України, не долучено до матеріалів справи належним чином засвідчені письмові докази, як наслідок, до позовної заяви позивачем не надано належних доказів на підтвердження викладених у позові обставин та доводів. Також відповідач стверджує, що в додатках до позовної заяви відсутнє документальне підтвердження призначення В.Є. Бінд т.в.о., а також призначення Вячеслава Бінд директором відповідно до установчих документів позивача. Як зазначив відповідач, позивач у позовній заяві вказує, що відповідач, порушуючи умови договору та норми законодавства, не розрахувався із постачальником теплової енергії за період з 21-31 грудня 2020, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за теплову енергію за вказаний період у розмірі 18 278, 28 грн. Однак, як зазначив відповідач, на підтвердження своїх тверджень позивачем не надано суду первинних документів відповідно до умов договору. Разом з тим, як зазначив відповідач, у документі «Довідка про стан розрахунків за спожиту від КП «Київтеплоенерго» теплоенергію за період з жовтня 2020 року по травень 2024 року» зазначається, що станом на грудень 2021 року заборгованість відповідача складає 18 278, 28 грн, проте, як зазначив відповідач, станом на грудень 2021 року між позивачем та відповідачем не існувало договірних зобов`язань. Також, як зазначив відповідач, згідно вказаної довідки про стан розрахунків за спожиту від КП «Київтеплоенерго» теплоенергію у грудні місяці 2020 року відповідачем здійснено оплату послуг на загальну суму 92 777, 22 грн в повному обсязі, що підтверджується актами приймання-передавання товарної продукції № 10/2020-1410110 від 11.12.2020, № 11/2020-1410110 від 11.12.2020 та № 12/2020-1410110 від 17.12.2020. З урахуванням зазначеного вище, на переконання відповідача, позивач жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів не надав, у зв`язку із чим позовні вимоги на підлягають задоволенню.

26.12.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшли письмові пояснення, в яких позивач звернув увагу, що акт приймання-передачі товарної продукції за грудень 2021 рік стосується не нарахування обсягів заборгованості за відповідний період, а коригує попередньо нараховані обсяги теплової енергії за періоди, коли відповідач фактично не споживав послуги, проте внаслідок недбалості не повідомив про припинення споживання послуг. Стосовно тверджень відповідача щодо здійсненої відповідачем оплати в грудні 2020 року в повному обсязі позивач зазначив, що враховуючи фактичний період отримання відповідачем товарної продукції, відповідач не міг здійснити оплату заборгованості, яка утворилась за період з 21.12.2020 по 31.12.2020 за актами від 11.12.2020, 11.12.2020, оскільки акт формується за наслідками споживання теплової енергії у відповідному періоді, тобто після фактичного отримання відповідачем теплової енергії в зазначений період.

30.12.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

29.01.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення.

30.01.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.02.2025 у справі № 911/3138/24 позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» залишено без руху. Встановлено позивачу строк та спосіб усунення виявлених недоліків позовної заяви.

13.02.2025 до суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 06.02.2025.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.02.2025, з огляду на усунення позивачем виявлених недоліків, постановлено продовжити розгляд справи № 911/3138/24.

Відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

У строк, встановлений ч. 7 ст. 252 ГПК України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Приймаючи до уваги, що учасники судового процесу скористалися наданими їм процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Враховуючи те, що суддя Л.В. Сокуренко з 21.02.2025 до 25.02.2025 включно перебувала на лікарняному, рішення у даній справі ухвалюються та підписується судом після виходу судді на роботу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

27.12.2017 Київською міською державною адміністрацією прийнято розпорядження № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», пунктом 5 якого визначено Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі позивач) підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго» після припинення угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго».

10.04.2018 Виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято розпорядження № 591 «Про видачу ліцензій Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», яким видано позивачу ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області (далі відповідач) звернулось до позивача із зверненням-дорученням про укладення договору на постачання теплової енергії у гарячій воді з 22.10.2018.

22.10.2018 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (енергопостачальна компанія) та Управлінням освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області (абонент) укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1410110 (далі договір від 22.10.2018), предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим договором.

У пунктах 2.2.1, 2.2.3 договору від 22.10.2018 визначено, що енергопостачальна організація зобов`язалась постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції в період опалювального сезону; гарячого водопостачання протягом року; в кількості та обсягах згідно з додатком № 1 до цього договору. При зміні тарифів (додаток № 3 договору) забезпечувати розміщення інформації про їх змінення на сайті Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Відповідно до пп. 2.3.1-2.3.3 договору від 22.10.2018, абонент зобов`язався додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у додатку № 1 до договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії. Додержуватися умов та порядку оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в додатку № 4 до договору. Додержуватися умов та порядку припинення передачі теплової енергії, які передбачені в додатку № 7 до договору.

Відповідно до пп. 5.1, 5.3 договору від 22.10.2018, облік споживання абонентом теплової енергії проводиться за приладами обліку. Абонент, що має прилади обліку, щомісячно надає енергопостачальній організації звіт по фактичному споживанню теплової енергії, в терміни передбачені у додатку № 1 до договору.

Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін вказана у додатку № 6 до договору та не може бути змінена в односторонньому порядку (п. 5.4 договору від 22.10.2018).

Відповідно до пп. 8.1, 8.2 договору від 22.10.2018, договір набуває чинності з дня його підписання та діє до моменту його розірвання за письмовою згодою сторін, рішення суду або в іншому випадку, визначеному чинним законодавством. Керуючись ст. 631 Цивільного кодексу України, сторони домовились про те, що дія цього договору поширюється на взаємовідносини, які фактично виникли між сторонами з 01.05.2018.

У додатку № 1 до договору від 22.10.2018 сторонами узгоджено обсяги постачання теплової енергії абоненту. У додатку № 4 визначено порядок розрахунків за теплову енергію. Додаток № 6 є актом розмежування балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності.

Відповідно до додатку № 8 до договору від 22.10.2018, яким є довідка про дані по будинках (спорудах) Управління освіти і науки Ірпінської міської ради, опалення і гаряче водопостачання яких здійснюється від теплових мереж енергопостачальної організації станом на 01.05.2018, об`єктом споживача є адміністративна будівля, розташована за адресою: Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Бакала, буд. 1, загальною опалювальною площею 1 698,00 кв. м, з якої площа бюджетних організацій складає 1 698,00 кв. м.

Додатки до договору від 22.10.2018 підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх відтисками печаток; копії долучені до матеріалів справи.

В подальшому, як зазначив позивач, 27.01.2020 між сторонами було укладено договір про закупівлю товару (теплова енергія у гарячій воді/парі) № 1410110, тобто викладено вказаний вище договір в новій редакції.

В матеріалах справи наявний протокол проведення переговорів щодо закупівлі теплової енергії від 21.01.2020, відповідно до змісту якого сторони погодили наведені нижче умови теплової енергії у січні-грудні 2020 року: «пара, гаряча вода та пов`язана продукція» (теплова енергія); виділено кошторисом 382 704, 00 грн; тариф на момент проведення переговорів 1 822, 40 грн/Гкал з ПДВ відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 2340 від 22.12.2018; орієнтований обсяг закупівлі (постачання): 210 Гкал; період постачання січень-грудень 2020 року.

Суд встановив, що 27.01.2020 між Управлінням освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області (замовник) та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (учасник) укладено договір про закупівлю товару (теплова енергія у гарячій воді/парі) № 1410110 (далі договір від 27.01.2020), відповідно до п. 1.1 якого учасник зобов`язується поставити замовнику товар, зазначений в п. 1.2 договору, а замовник прийняти і оплатити товар, в порядку і строки згідно з цим договором.

За змістом п. 1.2 договору від 27.01.2020, найменування товару «Пара, гаряча вода та пов`язана продукція» (теплова енергія). Код згідно класифікатора ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник»: 09320000-8. Товар за цим договором постачається замовнику за допомогою технічних засобів передачі та розподілу гарячої води та пари. Одиницею виміру теплової енергії є 1 Гкал.

Згідно з пп. 1.3, 1.4 договору від 27.01.2020, теплова енергія поставляється замовнику у кількості 210 Гкал, згідно з додатком 1 до цього договору. Обсяги закупівлі товару (теплова енергія у гарячій воді/парі) можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Пунктом 2.1 договору від 27.01.2020 передбачено, що учасник підтримує середньодобову температуру теплоносія в подавальному трубопроводі згідно з температурним графіком, затвердженим КП «Київтеплоенерго» та погодженим Київською міською державною адміністрацією.

Відповідно до пп. 3.1-3.4 договору від 27.01.2020, ціна цього договору становить 382 704, 00 грн з ПДВ та складається із суми очікуваної вартості обсягів місячних поставок теплової енергії протягом вказаного у п. 10.1 строку дії цього договору.

Згідно з пп. 3.2-2.5 договору від 27.01.2020, ціна цього договору на дату укладення визначена згідно з тарифами, затвердженими у встановленому порядку. Ціна цього договору може бути змінена у зв`язку зі змінами розмірів складових калькуляцій собівартості теплової енергії, хімічноочищеної та знесоленої води (ціни на паливо тощо), а також у випадках, передбачених чинним законодавством України. Ціна цього договору визначається з урахуванням розділу V Податкового Кодексу України та законодавства у сфері теплопостачання за тарифами на теплову енергію, які на час його укладання становлять, зокрема тариф на опалення 1 518, 66 грн/1 Гкал без ПДВ (100 %). Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін.

За змістом п. 3.6 договору від 27.01.2020, у разі зміни тарифів на теплову енергію сторони здійснюють розрахунки за новими тарифами з дня їх введення в дію та відповідно до умов договору.

У пунктах 4.1, 4.2 договору від 27.01.2020 сторонами узгоджено, що розрахунки проводяться виключно у грошовій формі. Розрахунки проводяться щомісяця: - шляхом оплати замовником вартості спожитої теплової енергії протягом 3-х діб після пред`явлення учасником рахунка на оплату товару або після підписання сторонами акта приймання-передавання товарної продукції за звітній період згідно з додатком 4; - шляхом попередньої оплати, яка здійснюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 117 від 23.04.2014 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» у термін до 01 числа звітного періоду у розмірі згідно з додатком № 1 до договору.

Згідно з п. 4.3 договору від 27.01.2020, до рахунка на оплату товарної продукції учасником додаються: облікові картки за звітний період, акти приймання-передавання товарної продукції за звітний період та акти звіряння розрахунків на звітну дату.

Пунктами 5.1-5.4 договору від 27.01.2020 передбачено строк (термін) поставки товарів до 31.12.2020. Місце поставки (передачі) товару межа балансової належності. Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності встановлюється згідно з додатками № 5, 6 до договору і не підлягає зміненню в односторонньому порядку. Поставка товару здійснюється учасником згідно із заявленими замовником обсягами та договірним приєднаним тепловим навантаженням, зазначеними в додатку 1 до договору.

За змістом п. 6.1 договору від 27.01.2020, замовник зобов`язаний, зокрема: - додержуватися кількості споживання теплової енергії за кожним параметром обсягів, які визначені у додатку № 1 до договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії; - виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в додатку № 4 до договору; - додержуватися умов та порядку припинення подачі теплової енергії, які передбачені в додатку № 7 до договору; - у додатках № 8 та № 9 до договору зазначити всі об`єкти теплоспоживання, підключені до теплових мереж замовника (найменування, максимальні теплові навантаження, обсяги теплоспоживання, займана площа орендарів тощо);- здійснювати систематичний контроль обсягів споживання теплової енергії у межах затвердженого фінансування видатків.

За змістом п. 6.3 договору від 27.01.2020, учасник зобов`язаний: - постачати теплову енергію у гарячій воді/парі на потреби: опалення та вентиляції в період опалювального сезону; гарячого водопостачання протягом року; в кількості та в обсягах згідно з додатком № 1 до цього договору у період його дії; - підтримувати середньодобову температуру теплоносія в подавальному трубопроводі згідно з температурним графіком, затвердженим Київською міською держадміністрацією (додаток № 2), крім випадків, зазначених у п. 6.4.8 договору; - повідомляти замовника про зміну тарифів (додаток № 3 до договору) шляхом оприлюднення на сайті КП «Київтеплоенерго», у засобах масової інформації.

Пунктом 6.4 договору від 27.01.2020 передбачено, що учасник має право своєчасно та у повному обсязі отримувати плату за поставлену товарну продукцію, а також вимагати від замовника виконання умов цього договору.

Пунктом 7.6 договору від 27.01.2020 передбачено, що замовник несе відповідальність, зокрема за: - невиконання умов цього договору; - виконання порядку розрахунків за теплову енергію, викладених в додатку № 4 договору; - виконання Правил, нормативних актів з питань користування, взаєморозрахунків за енергоносії та чинного законодавства України; - достовірність даних з розподілу займаної площі орендарями, кількість точок підключень до теплових мереж енергопостачальної організації (ГВП) іншої інформації, необхідної для оформлення та виконання умов договору.

Відповідно до пп. 10.1, 10. 2 договору від 27.01.2020, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення. Відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до відносин, що виникли між сторонами до моменту укладення цього договору з 01.01.2020.

Пунктом 10.4 договору від 27.01.2020 передбачено, що припинення дії договору не звільняє замовника від обов`язку повної сплати за спожиту теплову енергію.

Пунктом 11.4 договору від 27.01.2020 передбачено, що у випадках передачі замовником свого об`єкта іншій організації, учасник повинен бути повідомлений в 3-денний термін відповідним двостороннім листом. У цьому разі договір буде припинений тільки при повній сплаті замовником заборгованості за спожиту теплову енергію.

Відповідно до п. 1.4 додатку № 1 до договору від 27.01.2020, учасник відпускає замовнику теплову енергію в гарячій воді в межах 210 Гкал/рік з розподілом теплової енергії в Гкал по кварталам (для замовника без приладів обліку розрахунково; для замовника з приладами обліку згідно заявленої величини): І квартал 100, 0 Гкал, в т.ч. січень 40, 0 Гкал; лютий 25, 0 Гкал; березень 35, 0 Гкал; ІІ квартал 5, 0 Гкал, в т.ч. квітень 5, 0 Гкал; травень-червень 0 Гкал; ІІІ квартал 0 Гкал; IV квартал 105, 0 Гкал, в т.ч. жовтень 20, 0 Гкал; листопад 40, 0 Гкал; грудень 45, 0 Гкал.

Відповідно до п. 2 додатку № 1 до договору від 27.01.2020, орієнтовна вартість теплової енергії, відпущеної замовнику за поточний рік відповідно до тарифів, діючих на момент укладення договору, становить 382 704, 00 грн з ПДВ.

Додатком № 3 до договору від 27.01.2020 передбачено, що розрахунки з замовником за відпущену теплову енергію учасником проводяться згідно з затвердженими розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 2340 від 22.12.2018, за кожну відпущену гігакалорію (1 Гкал/грн) без урахування ПДВ для бюджетних установ 1 518, 66 грн/Гкал. Можливе змінення тарифів в період дії договору. Розмір податку на додану вартість визначається чинним законодавством України.

За змістом п. 4 додатку № 1 до договору від 27.01.2020, дата зняття замовником показників приладів обліку по 22 число звітного місяця; надання звіту в ЦОК за адресою: проспект Перемоги, 93 а не пізніше 25 числа звітного місяця. При відсутності звіту у встановлений термін розрахунок виконується згідно договірних навантажень.

У додатку № 4 визначено порядок розрахунків за теплову енергію, пунктом 2 якого передбачено, що абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у ЦОК за адресою: проспект Перемоги, 93а: - облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період; - акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в ЦОК) Шевченківського району); - акт приймання-передавання товарної продукції; - рахунок-фактуру, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Пунктом 4 додатку № 4 передбачено, що сплату за вказаними в п. 2 цього додатка документами, абонент виконує не пізніше 25 числа поточного місяця.

Додатком № 5 до договору від 27.01.2020 є схема балансової належності та експлуатаційної відповідальності Коцюбинський гуманітарний ліцей Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області за адресою: вул. Бакала, буд. 1, смт Коцюбинське.

Додатком № 6 до договору від 27.01.2020 є акт розмежування балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності.

Усі додатки до договору від 27.01.2020 підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх відтисками печаток; копії долучені до матеріалів справи.

Отже суд встановив та не заперечується відповідачем, що об`єкт відповідача, до якого позивачем на підставі договору від 27.01.2020 здійснювалось постачання теплової енергії знаходиться за адресою: вул. Бакала, буд. 1, смт Коцюбинське.

В матеріалах справи наявний корінець наряду № 1014 від 20.10.2020 про включення споживача Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області (особистий рахунок абонента № 1410110), адреса абонента: ліцей Відділ освіти Ірпінської міської ради, вул. Бакала, 1, у зв`язку із початком опалювального сезону. Початок опалювального сезону 2020-2021.

Також в матеріалах справи наявний корінець наряду № 816 від 02.04.2021 на відключення споживача Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області (особистий рахунок абонента № 1410110), адреса абонента: ліцей Відділ освіти Ірпінської міської ради, вул. Бакала, 1, у зв`язку із кінцем опалювального сезону.

Вказані вище корінці нарядів підписаний представниками енергопостачальної організації та споживача без зауважень.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач стверджує, що відповідач неналежним чином виконав зобов`язання за договором від 27.01.2020 та не розрахувався із постачальником теплової енергії за поставлену теплову енергію за період з 21 грудня 2020 до 31 грудня 2020 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію за вказаний період в загальній сумі 18 278, 28 грн.

На підтвердження вказаних відомостей позивач долучив до матеріалів справи наступні копії: - звіти про споживання тепла за грудень 2020 року, січень-квітень 2021 року; - облікові картки щодо споживача Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області за січень-квітень 2021, грудень 2021 року; - акти приймання-передавання товарної продукції за січень 2021 року № 1/2021-1410110 від 31.01.2021 на суму 67690,56 грн, за лютий 2021 року № 2/2021-1410110 від 28.02.2021 на суму 78936,17 грн, за березень 2021 року № 3/2021-1410110 від 31.03.2021 на суму 50230,20 грн, за квітень 2021 року № 4/2021-1410110 від 30.04.2021 на суму 8990,53 грн та за грудень 2021 року № 12/2021-1410110 від 31.12.2021 на суму -185514,49 грн; - довідки про нарахування за теплову енергію Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області за договором № 1410110 за січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року, квітень 2021 року та грудень 2021 року; - деталізовану інформацію про коригування нарахувань за теплову енергію згідно з договором № 1410110 Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області за період виникнення заборгованості (з 01.01.2021-01.11.2023); - коригування коштів за спожиту теплову енергію Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області (ліцей Відділу освіти Ірпінської міської ради) за договором № 1410110 та № 1411110; - довідку про стан розрахунків за спожиту відповідачем теплову енергію за період жовтень 2020-травень 2024 року.

Крім того, позивач долучив до матеріалів справи копію акта звіряння взаємних розрахунків від 31.10.2023, відповідно до змісту якого після документальної перевірки за даними КП «Київтеплоенерго» встановлено заборгованість споживача (відповідача) за теплову енергію станом на 01.01.2023 в сумі 18 278, 28 грн з ПДВ, та копію рахунку-фактури № 1410110/2023-10 від 31.10.2023 на суму 18 278, 28 грн з ПДВ.

Стосовно долучених до матеріалів справи розрахунків та актів приймання-передачі позивач зазначив, що відповідно до деталізованої інформації про коригування нарахувань за теплову енергію вбачається, що з грудня 2020 року відбулось коригування нарахувань за теплову енергію (безпосередньо опалення та втрати) за договором № 1410110 від 27.01.2020, укладеним з відповідачем, з підстав зміни контрагента (об`єкт теплопостачання був переданий на користь Управління освіти, культури, молоді, спорту та туризму Коцюбинської селищної ради Київської області).

На підтвердження обставини зміни контрагента, тобто передачі об`єкта теплопостачання на користь Управління освіти, культури, молоді, спорту та туризму Коцюбинської селищної ради Київської області, позивач долучив до матеріалів справи копію договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1411110 від 03.11.2021 та додатки до нього, укладений між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та Управлінням освіти, культури, молоді, спорту та туризму Коцюбинської селищної ради Київської області. Як зазначив позивач, пунктом 8.2 договору № 1411110 від 03.11.2021 сторони домовились про те, що зазначений договір врегульовує правовідносини, що фактично виникли між сторонами з 01.01.2021. На думку позивача, укладення вказаного договору в зазначеній редакції підтверджує правомірність застосування положень п. 11.4 договору про закупівлю товару (теплова енергія у гарячій воді/парі) № 1410110 від 27.01.2020 до спірних правовідносин. Таким чином, як зазначив позивач, обсяг отриманої відповідачем теплової енергії за період грудень 2020, січень-квітень 2021 було відкориговано в сторону зменшення після отримання позивачем інформації щодо зміни фактичного споживача послуг теплової енергії.

Згідно пояснень позивача, за результатами відповідного коригування нарахованих обсягів теплової енергії, отриманої відповідачем за період з 21.12.2020 до 31.12.2020, обсяг теплової енергії становить 14, 982354 Гкал (включно з втратами).

Позивач звернув увагу, що з долучених до позовної заяви облікових карток вбачається, що за січень 2021 року нараховано обсяг теплової енергії 43,779 Гкал, за лютий 2021 року 48,79 Гкал, за березень 2021 року 31,047 Гкал, за квітень 2021 року 5,557 Гкал та за грудень 2021 року нарахований обсяг 2,946106 Гкал, що був відкоригований у бік зменшення (-114,190648 Гкал). У зв`язку із цим, узагальнюючи зазначені нарахування та коригування, обсяг поставленої теплової енергії у спірний період складає 14, 982352 Гкал.

Як зазначив позивач, зі змісту довідки про нарахування за теплову енергію вбачається, що зазначений обсяг теплової енергії було поставлено за тарифом, що становив 1 130, 94 грн без ПДВ. Таким чином, заборгованість розрахована наступним чином: 14, 982352 (Гкал) * 1 130, 94 (грн/Гкал) = 16 944, 14 грн без ПДВ 16 944, 14 + 20 % (ПДВ) = 20 332, 97 грн з ПДВ. При цьому позивач зазначив, що станом на січень 2021 року без врахування нарахувань за обсяг 14, 982352 Гкал за період з 21.12.2020 до 31.12.2020, відповідач мав переплату в сумі 2 054, 69 грн, що підтверджується довідкою про стан розрахунків станом на січень 2021 року.

Водночас позивач наголосив на тому, що відповідно до довідки про стан розрахунків за спожиту відповідачем теплову енергію, останнім було сплачено 92 777, 22 грн 23.12.2020 згідно актів за попередні періоди користування тепловою енергією (жовтень 2020, листопад 2020 та 17.12.2020), тобто за виключенням періоду утворення заборгованості, що є предметом позову у даній справі.

Враховуючи вказане, відповідно до прояснень позивача, заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію за період з 21.12.2020 до 31.12.2020, з урахуванням наявної переплати на січень 2021 року, складає в загальному розмірі 18 278, 28 грн, яка станом на дату звернення позивачем до суду відповідачем не сплачена.

З урахуванням зазначеного вище та внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором № 1410110 від 27.01.2020 в частині оплати спожитої теплової енергії, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення з відповідача 18 278, 28 грн заборгованості за теплову енергію за період з 21.12.2020 до 31.12.2020, а також нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 6 982, 30 грн інфляційних втрат та 1 505, 33 грн 3 % річних.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір про закупівлю товару (теплова енергія у гарячій воді/парі) № 1410110 від 27.01.2020 та усі додатки до нього як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до приписів статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статей 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч. 2 ст. 714 ЦК України).

Крім того суд зазначає, що відносини між позивачем та відповідачем регулюються спеціальним законодавством у сфері енергопостачання, а саме Законом України «Про теплопостачання» та Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 (далі Правила).

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що теплова енергія це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Теплопостачальна організація суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Споживач теплової енергії фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватись суб`єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів. Теплогенеруючі організації, які використовують різні технології виробництва теплової енергії, мають рівні права доступу на ринок теплової енергії. Споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо.

Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. У разі якщо така організація не є теплотранспортуючою, то теплотранспортуюча організація не має права відмовити теплогенеруючій організації у транспортуванні теплової енергії, якщо це дозволяють технічні можливості системи. Теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що основними обов`язками споживача теплової енергії, серед іншого, є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Згідно з ст. 25 Закону України «Про теплопостачання», основними обов`язками теплопостачальних, теплотранспортних і теплогенеруючих організації є, зокрема: - при зміні тарифів на теплову енергію повідомляти споживача письмово або в медіа в порядку, встановленому законодавством; - забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил; - здійснювати перерахунок за спожиту теплову енергію із споживачами з урахуванням авансового платежу та показань вузлів обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду;

Відповідно до п. 2 Правил користування тепловою енергією (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), Правила є обов`язкові для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії.

За змістом п. 4 Правил, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Згідно з п. 23 Правил, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як було встановлено судом вище 27.01.2020 між сторонами було укладено договір про закупівлю товару (теплова енергія у гарячій воді/парі) № 1410110, у пунктах 10.1, 10.2 якого сторони узгодили, що відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України умови договору застосовуються до відносин, що виникли між сторонами до моменту укладення цього договору з 01.01.2020. Договір діє до 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

При цьому пунктами 5.1, 5.2 договору від 27.01.2020 передбачено, що строк (термін) поставки товарів до 31.12.2020. Місце поставки (передачі) товару межа балансової належності, яка встановлюється з додатками № 5, 6 до договору і не підлягає зміненню в односторонньому порядку.

З урахуванням наведених вище умов договору, суд встановив, що за договором № 1410110 від 27.01.2020 терміном поставки позивачем відповідачу теплової енергії є період з 01.01.2020 до 31.12.2020.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що позивачем на підставі договору № 1410110 від 27.10.2020 здійснювалось постачання теплової енергії на об`єкт відповідача, розташований за адресою: Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Бакала, буд. 1, загальною опалювальною площею 1 698, 00 кв. м.

В матеріалах справи наявний корінець наряду № 1014 від 20.10.2020 про включення споживача Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області (особистий рахунок абонента № 1410110), адреса абонента: ліцей Відділ освіти Ірпінської міської ради, вул. Бакала, 1, у зв`язку із початком опалювального сезону.

Також в матеріалах справи наявний корінець наряду № 816 від 02.04.2021 на відключення споживача Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області (особистий рахунок абонента № 1410110), адреса абонента: ліцей Відділ освіти Ірпінської міської ради, вул. Бакала, 1, у зв`язку із кінцем опалювального сезону.

Судом було встановлено вище, що вказані вище корінці нарядів підписаний представниками енергопостачальної організації та споживача без зауважень.

Позивач стверджує, що відповідач неналежним чином виконав зобов`язання за договором № 1410110 від 27.01.2020 та не розрахувався із постачальником теплової енергії за поставлену теплову енергію за період з 21 грудня 2020 до 31 грудня 2020 року в обсязі 14, 982352 Гкал на загальну суму 18 278, 28 грн (з урахуванням наявної переплати у відповідача станом на січень 2021 року).

На підтвердження вказаних відомостей позивач долучив до матеріалів справи копії:- звіти про споживання тепла за грудень 2020 року, січень-квітень 2021 року; - облікові картки щодо споживача Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області за період січень-квітень 2021, за грудень 2021 року; - акти приймання-передавання товарної продукції за січень-квітень 2021 року, за грудень 2021; - довідки про нарахування за теплову енергію Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області за договором № 1410110 за періоди січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року, квітень 2021 року та грудень 2021 року; - деталізовану інформацію про коригування нарахувань за теплову енергію згідно з договором № 1410110 Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області за період виникнення заборгованості (з 01.01.2021-01.11.2023); - коригування коштів за спожиту теплову енергію Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області (ліцей Відділу освіти Ірпінської міської ради) за договором № 1410110 та № 1411110; - довідку про стан розрахунків за спожиту відповідачем теплову енергію за період жовтень 2020-травень 2024 року.

При цьому стосовно долучених до матеріалів справи розрахунків та актів приймання-передачі позивач зазначив, що відповідно до деталізованої інформації про коригування нарахувань за теплову енергію вбачається, що з грудня 2020 року відбулось коригування нарахувань за теплову енергію (безпосередньо опалення та втрати) за договором № 1410110 від 27.01.2020, укладеним з відповідачем, з підстав зміни контрагента (об`єкт теплопостачання був переданий на користь Управління освіти, культури, молоді, спорту та туризму Коцюбинської селищної ради Київської області).

На підтвердження обставини зміни контрагента, тобто передачі об`єкта теплопостачання на користь Управління освіти, культури, молоді, спорту та туризму Коцюбинської селищної ради Київської області, позивач долучив до матеріалів справи копію договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1411110 від 03.11.2021 та додатки до нього.

Суд встановив, що 03.11.2021 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та Управлінням освіти, культури, молоді, спорту та туризму Коцюбинської селищної ради Київської області укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1411110, у пункті 8.2 якого сторони узгодили, що керуючись ст. 631 ЦК України, сторони домовились про те, що дія цього договору поширюється на взаємовідносини, які фактично виникли між сторонами з 01.01.2021.

Крім того позивачем долучено до матеріалів справи додаток № 8 до договору № 1411110 від 03.11.2021, яким є довідка про дані по будинках (спорудах) Управлінням освіти, культури, молоді, спорту та туризму Коцюбинської селищної ради Київської області, за змістом якої об`єктом споживача є навчальний заклад, розташований за адресою: вул. Бакала, буд. 1, загальною опалювальною площею 1 698, 00 кв. м, з якої площа госпрозрахункових організацій складає 1 698, 00 кв. м.

Тобто, починаючи з 01.01.2021 на підставі договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1411110 від 03.11.2021 споживачем за об`єктом, що розташований за адресою: вул. Бакала, буд. 1, загальною опалювальною площею 1 698, 00 кв. м, є не відповідач, а інший контрагент.

Водночас суд наголошує на тому, що до 31.12.2020 включно споживачем за об`єктом, що розташований за адресою: вул. Бакала, буд. 1, загальною опалювальною площею 1 698, 00 кв. м, був саме відповідач відповідно до договору № 1410110 від 27.01.2020. Протилежного суду не доведено.

Враховуючи вказане, як зазначив позивач, обсяг отриманої відповідачем теплової енергії за грудень 2020, січень-квітень 2021 було відкориговано в сторону зменшення після отримання позивачем інформації щодо зміни фактичного споживача послуг теплової енергії (тобто після укладення договору № 1411110 від 03.11.2021).

Згідно пояснень позивача, за результатами відповідного коригування нарахованих обсягів теплової енергії, отриманої відповідачем за період з 21.12.2020 до 31.12.2020, обсяг теплової енергії становить 14, 982354 Гкал (включно з втратами).

Із долучених до позовної заяви облікових карток судом встановлено, що за січень 2021 року нараховано обсяг теплової енергії 43,779 Гкал, за лютий 2021 року 48,79 Гкал, за березень 2021 року 31,047 Гкал, за квітень 2021 року 5,557 Гкал та за грудень 2021 року нарахований обсяг 2, 946106 Гкал, що був відкоригований у бік зменшення (-114,190648 Гкал). У зв`язку із цим узагальнюючи зазначені нарахування та коригування обсягів поставленої теплової енергії за спірний період складає 14, 982352 Гкал.

При цьому суд враховує, що в матеріалах справи наявний звіт про споживання тепла за грудень 2020 року (договір № 1410110, абонент: Школа 1-2 ступенів Коцюбинський гуманітарний ліцей), який включає період споживання теплової енергії з 24.11.2020 до 20.12.2020, а також звіт про споживання тепла за січень 2021 року (договір № 1410110, абонент: Школа 1-2 ступенів Коцюбинський гуманітарний ліцей), який включає період споживання теплової енергії з 21.12.2020 до 22.01.2021.

Суд встановив, що вказані звіти підписані відповідальною особою за облік теплової енергії та скріплені відтиском його печатки. Відповідачем не заперечено та спростовано обставину того, що вказані звіти підписані уповноваженою на те особою.

При цьому звіт про споживання тепла за січень 2021 року містить відомості про початок розрахункового періоду 21.12.2020 та його кінець 22.01.2021.

Отже, зі змісту долучених позивачем звітів про споживання тепла вбачається, що споживання тепла у грудні 2020 року включає розрахунковий період, який починається 24.11.2020 та закінчується 20.12.2020, а споживання тепла у січні 2021 року включає розрахунковий період, який починається 21.01.2020 та закінчується 20.01.2021.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі статтею 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Обов`язок (тягар) доказування обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 922/1163/18, від 23.12.2020 у справі № 910/2284/20).

У постанові Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 922/51/20 зазначено, що Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів. Тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13ц (провадження № 14-400цс19).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

При цьому суд також враховує, що питання прийняття облікових карток (табуляграм) у справах про стягнення заборгованості за договорами постачання (купівлі-продажу) теплової енергії у гарячій воді, у контексті їх оцінки судами як доказів, неодноразово вирішувалося у судовій практиці (постанови Верховного Суду від 28.03.2018 справа № 910/6652/17, від 12.07.2018 справа № 910/6654/17, від 12.10.2018 справа № 910/30728/15).

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, зокрема корінці нарядів на включення та відключення об`єкта споживача (відповідача), звіти про споживання тепла, складені та підписані відповідальною особою за облік теплової енергії, облікові картки щодо споживача Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області за період січень 2021-квітень 2021, грудень 2021 року, довідки про нарахування за теплову енергію Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області за договором № 1410110, деталізовану інформацію про коригування нарахувань за теплову енергію згідно з договором № 1410110 Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустими доказами доведено споживання Управлінням освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області за об`єктом споживання (Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Бакала, буд. 1) у період з 21.12.2020 до 31.12.2020 теплової енергії обсягом 14, 982352 Гкал на загальну суму 20 332, 97 грн з ПДВ. Відповідачем не спростовано споживання теплової енергії у спірний період.

З урахуванням зазначеного вище, матеріалами справи підтверджується належне виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором щодо постачання відповідачу теплової енергії у період з 21.12.2020 до 31.12.2020.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 40 Правил, споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (які були чинним на дату виникнення спірних правовідносин), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Як передбачено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Згідно з ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У додатку № 4 до договору від 27.01.2020 визначено порядок розрахунків за теплову енергію, пунктом 2 якого передбачено, що абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у ЦОК за адресою: проспект Перемоги, 93а: - облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період; - акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в ЦОК) Шевченківського району); - акт приймання-передавання товарної продукції; - рахунок-фактуру, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Пунктом 4 додатку № 4 передбачено, що сплату за вказаними в п. 2 цього додатка документами, абонент виконує не пізніше 25 числа поточного місяця.

Позивач долучив до матеріалів справи копію акта звіряння взаємних розрахунків від 31.10.2023, відповідно до змісту якого після документальної перевірки за даними КП «Київтеплоенерго» встановлено заборгованість споживача (відповідача) за теплову енергію станом на 01.01.2023 в сумі 18 278, 28 грн з ПДВ та копію рахунку-фактури № 1410110/2023-10 від 31.10.2023 на суму 18 278, 28 грн з ПДВ.

Суд зазначає, що вказаний акт підписаний тільки з боку позивача, доказів направлення вказаних документів матеріали справи не містять.

Водночас, додатком № 4 до договору від 27.01.2020 саме на споживача покладено обов`язок щомісячно з 12 по 15 число самостійно отримувати в ЦОК за адресою: проспект Перемоги, 93а, облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період, акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акта звірки абонент повертає в ЦОК) та акт виконаних робіт.

При цьому, доказів належного виконання позивачем умов договору в цій частині матеріали справи не містять, як і не містять обґрунтованих заперечень щодо відомостей, відображених у облікових картках фактичного споживання теплової енергії, а також доказів, поданих відповідачем на спростування споживання теплової енергії у спірний період.

З огляду на наведене, факт відсутності підписаних сторонами актів приймання-передавання товарної продукції не є підставою для висновку про невиконання позивачем своїх зобов`язань щодо постачання теплової енергії.

Відповідно до довідки про нарахування за теплову енергію Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області за договором № 1410110 за період грудень 2021 року (з урахування здійснених позивачем коригувань обсягів постачання теплової енергії у зв`язку із передачею об`єкта іншій організації), обсяг спожитої Управлінням освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області теплової енергії складає 14, 982352 Гкал на загальну суму 20 332, 97 грн з ПДВ.

Зі змісту долученої позивачем до матеріалів справи довідки про стан розрахунків за спожиту від КП «Київтеплоенерго» теплоенергію Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області за період з жовтня 2020 року по травень 2024 за договором № 1410110 від 27.01.2020, станом на січень 2021 у відповідача була наявна переплата в сумі 2 054, 69 грн (без врахування нарахувань за обсяг 14, 982352 Гкал за період з 21.12.2020 до 31.12.2020).

Враховуючи вказане, заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію за спірний період з 21.12.2020 до 31.12.2020 за договором № 1410110 від 27.01.2020, з урахуванням наявної переплати станом на січень 2021 року, складає в загальному розмірі 18 278, 28 грн.

Суд вважає необґрунтованими твердження відповідача стосовно того, що відповідачем здійснено оплату послуг в повному обсязі на загальну суму 92 777, 22 грн, що підтверджується актами приймання-передавання товарної продукції № 10/2020-1410110 від 11.12.2020, № 11/2020-1410110 від 11.12.2020 та № 12/2020-1410110 від 17.12.2020, оскільки останнім було сплачено грошові кошти в сумі 92 777, 22 грн 23.12.2020 згідно актів за попередні періоди користування тепловою енергією, що виключає сплату відповідачем за теплову енергію, спожиту у період з 21.12.2020 до 31.12.2020.

Як було зазначено судом вище, зі змісту долучених позивачем звітів про споживання тепла вбачається, що споживання тепла у грудні 2020 року включає розрахунковий період, який починається 24.11.2020 та закінчується 20.12.2020, а споживання тепла у січні 2021 року включає розрахунковий період, який починається 21.01.2020 та закінчується 20.01.2021.

Крім того, за змістом п. 4 додатку № 1 до договору від 27.01.2020, дата зняття замовником показників приладів обліку по 22 число звітного місяця; надання звіту в ЦОК за адресою: проспект Перемоги, 93 а не пізніше 25 числа звітного місяця. При відсутності звіту у встановлений термін розрахунок виконується згідно договірних навантажень.

Вказаним спростовується твердження відповідача, що останнім 23.12.2020 здійснено оплату теплової енергії в повному обсязі за грудень 2020 року, оскільки споживання тепла у грудні 2020 року включає розрахунковий період, який починається 24.11.2020 та закінчується 20.12.2020.

Суд вважає безпідставним твердження відповідача про те, що у довідці про стан розрахунків за спожиту від КП «Київтеплоенерго» теплоенергію за період жовтень 2020 року - травень 2024 року зазначається, що станом на грудень 2021 року заборгованість відповідача складає 18 278, 28 грн, проте станом на грудень 2021 року між позивачем та відповідачем не існувало договірних зобов`язань, оскільки з матеріалів справи вбачається, що нарахування суми боргу у розмірі 18 278, 28 грн здійснено позивачем за період з 21.12.2020 до 31.12.2020, за наслідками здійсненого позивачем коригування у бік зменшення у зв`язку із зміною контрагента за відповідний період, а не за споживання теплової енергії за грудень 2021 року, як помилково вважає відповідач

Крім того суд звертає увагу відповідача, що пунктом 10.4 договору від 27.01.2020 передбачено, що припинення дії договору не звільняє замовника від обов`язку повної сплати за спожиту теплову енергію.

Отже, закінчення строку дії договору № 1410110 від 27.01.2020 не звільняє відповідача від обов`язку повної сплати за спожиту теплову енергію за спірний період з 21.12.2020 до 31.12.2020.

Станом на дату розгляду даної справи в матеріалах справи відсутні докази належного виконання зобов`язань за договором № 1410110 від 27.01.2020 в частині сплати позивачу за спожиту теплову енергію у період з 21.12.2020 до 31.12.2020 на загальну суму 18 278, 28 грн. Протилежного матеріали справи не містять. Доказів сплати відповідачем вказаної суми заборгованості до суду не надано.

Оскільки відповідач не у повній мірі виконав взяті на себе зобов`язання з оплати поставленої теплової енергії, що ним не спростовано шляхом подання доказів, він є таким, що порушив взяті на себе зобов`язання.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та належних доказів на заперечення відомостей, повідомлених позивачем, не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню повністю в сумі 18 278, 28 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 6 982,30 грн інфляційних втрат, 1 505,33 грн 3% річних за період прострочення з 01.01.2021 до 31.10.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

Здійснивши власний перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, порядку розрахунків, погодженого сторонами, в межах розрахунку позивача, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю у заявлених позивачем сумах.

Суд наголошує на тому, що відповідач заборгованість шляхом подання відповідних доказів не спростував, контррозрахунку до суду не подав.

Посилання відповідача на те, що в додатках до позовної заяви відсутнє документальне підтвердження призначення В.Є. Бінд т.в.о., а також призначення Вячеслава Бінд директором відповідно до установчих документів позивача суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача, Бінд Вячеслав Євгенович з 22.12.2018 є керівником Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Інформації про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи керівником відомості з ЄДР не містять.

Суд також звертає увагу відповідача, що за приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Стосовно посилань відповідача на те, що позивачем долучено завірені неналежним чином документи суд зазначає, що вказані недоліки позивачем були усунуті в заяві про усунення недоліків № б/н від 11.02.2025 на виконання вимог ухвали суду від 06.02.2025.

Всі інші клопотання, заяви, доводи та міркування учасників судового процесу досліджені судом, однак залишені без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «РуїсТоріха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів відповідача та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

Приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028, 00 грн.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 3-А, м. Ірпінь, Київська обл., 08200; ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (місцезнаходження: площа Івана Франка, буд. 5, м. Київ, 01001; ) 18 278, 28 грн основного боргу, 6 982, 30 грн інфляційних втрат, 1 505, 33 грн 3% річних та 3 028, 00 грн судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 28.02.2025.

Суддя Л.В. Сокуренко