ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" березня 2025 р. Справа № 914/2191/18

Суддя Західного апеляційного господарського суду Галушко Н.А. вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна транспортна компанія» від 21.02.25 (вх. № ЗАГС 01-05/478/25 від 24.02.25), (особа, яка не брала участі в справі)

на рішення Господарського суду Львівської області від 29.10.2024 (повний текст рішення складено та підписано 01.11 2024, головуючий суддя Запотічняк О.Д., судді Манюк П.Т., Никон О.З.)

у справі № 914/2191/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит»

до відповідача: Акціонерного товариства «Галичфарм»

за участю третьої особи - 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

за участю третьої особи - 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національний банк України

про: стягнення заборгованості за кредитними договорами в сумі 1 153 112 678,05 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.10.2024 у справі №914/2191/18 позовні вимоги задоволено частково.

- Стягнуто з АТ «Галичфарм» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заборгованість за кредитними договорами у розмірі 689 595 066, 99 грн., а саме: 529 538 496, 03 грн. кредитної заборгованості; 40 812 755,72 грн. заборгованості зі сплати комісійної винагороди та 119 243 815,24 грн. заборгованості зі сплати процентів за несвоєчасне повернення кредитних коштів та 455 981,50 грн. судового збору;

- Провадження в частині позовних вимог про стягнення заборгованості в розмірі 17 787 599,09 грн. закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору;

- В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ТОВ «Міжрегіональна транспортна компанія» (особа, яка не брала участі в справі) подано апеляційну скаргу від 21.02.25, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 29.10.2024 у справі №914/2191/18 в частині стягнення з Акціонерного товариства «Галичфарм» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості зі сплати комісійної винагороди у розмірі 40812 755, 72 грн та ухвалити нове рішення, яким стягнути заборгованість зі сплати комісійної винагороди в сумі 38 832 755, 72 грн.

Скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 29.10.2024 у справі №914/2191/18 в частині стягнення з Акціонерного товариства «Галичфарм» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості зі сплати комісійної винагороди з огляду на те, що ТОВ «Міжрегіональна транспортна компанія» не брало участі у справі №914/2191/18, оскаржуване рішення суду порушує його право та охоронюваний законом інтерес, як акціонера АТ Галичфарм, про порушення свого права дізналось лише 21.02.2025 із листа АТ Галичфарм.

27.02.2025 на адресу Західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» представником Національного банку України Гузієнком Ярославом Миколайовичем подано заперечення проти відкриття апеляційного провадження (вх. № ЗАГС 01-04/1565/25 від 27.02.2025), в якому просить суд відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Міжрегіональна транспортна компанія» у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження без поважних причин, адже твердження скаржника про необізнаність існування даної судової справи не відповідають дійсності, адже всі акціонери АТ «Галичфарм» повідомлялись емітентом про наявність вказаного судового спору, шляхом опублікування річного звіту на інтернет-порталі SMIDA та перебування його у відкритому доступі.

Відповідно до ч.1 ст. 254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вказаних процесуальних норм, апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Львівської області від 29.10.2024 у даній справі (повний текст рішення складено та підписано 01.11.2024) заявник мав подати в строк до 21.11.2024 (включно), проте до суду апеляційної інстанції звернувся 21.02.2025, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, у цьому разі ГПК України.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 119 ГПК України).

У розумінні статті 86 ГПК України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи зі змісту частин другої та третьої статті 256 ГПК України, клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. При цьому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Зазначені правові позиції наведені у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 912/2325/17, від 18.01.2019 у справі № 921/396/17-г, від 19.06.2020 у справі № 926/1037-б/15, від 16.04.2021 у справі № 904/3258/14, від 17.05.2018 у справі № 904/5618/17, від 08.10.2019 у справі № 5011-46/18261-2012.

У постанові Верховного Суду від 03.05.2022 у справі № 904/1875/19 зазначено, що з приписів частини другої статті 261 ГПК України не вбачається безумовного обов`язку суду відкрити апеляційне провадження у випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки. Натомість, як вбачається з системного аналізу положень даної статті, суд у такому випадку надає оцінку наведеним апелянтом причинам пропуску строку апеляційного оскарження на предмет їх поважності.

Наведена норма не встановлює безумовного обов`язку суду поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти до розгляду апеляційну скаргу у будь-якому разі подання її особою, яка не була залучена до участі у справі. Скаржник має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строку оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку і у разі, коли відповідну апеляційну чи касаційну скаргу подано особою, не залученою до участі у справі. Разом з цим, неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою з посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, не є безумовною підставою визнання причин пропуску строку поважними та поновлення цього строку.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить, що подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, захищає її саме від передбаченої частиною другою статті 261 ГПК України безумовної відмови у відкритті апеляційного провадження (якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення), тобто незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, проте не звільняє вказану особу від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого іншими вищенаведеними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 909/117/17, від 03.04.2023 у справі № 906/1357/20, 02.10.2024 у справі № 9/41.

Скаржником у апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в обґрунтування якого зазначено, що він дізнався про оскаржуване рішення лише 21.02.2025 із листа АТ Галичфарм від 21.02.2025 №16-377, копія якого долучена останнім до апеляційної скарги.

Проте колегія суддів зазначає, що статтями 25, 27 Закону України «Про акціонерні товариства» визначені права акціонера на участь в управлінні та на отримання інформації про господарську діяльність товариства, що свідчить про наявність у ТОВ «Міжрегіональна транспортна компанія» як акціонера фактичної можливості своєчасно дізнатися про існування відповідного провадження.

Представником Національного банку України Гузієнком Ярославом Миколайовичем до поданих заперечень проти відкриття апеляційного провадження (вх. №ЗАГС 01-04/1565/25 від 27.02.2025) долучено витяги із єдиного інформаційного масиву даних про емітентів цінних паперів від 31.12.2019 та 31.12.2022, із яких вбачається наявність судового провадження за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» до відповідача Акціонерного товариства «Галичфарм» про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Водночас, скаржник не надав пояснень щодо неможливості реалізації свого права на отримання інформації як акціонера АТ «Галичфарм» та своєчасного звернення до суду. З огляду на викладене, на переконання апеляційного суду, ТОВ «Міжрегіональна транспортна компанія» не наведемо поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду у даній справі.

Згідно з ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 3 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ч. ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України, що відповідно до вимог ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 234, 242, 256, 258, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна транспортна компанія» від 21.02.25 (вх. № ЗАГС 01-05/478/25 від 24.02.25) залишити без руху.

2. Апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 29.10.2024 у справі №914/2191/18 протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. При неусуненні недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 ГПК України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Галушко Н.А.