ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2025 р. м. Київ Справа № 911/1250/23

Розглянувши матеріали справи за позовом Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» в особі Карпатської філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕТЕКТИВНА ОХОРОННА КОМПАНІЯ «ШТОРМ»

про стягнення 1 832,17 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

Без виклику сторін

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» в особі Карпатської філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕТЕКТИВНА ОХОРОННА КОМПАНІЯ «ШТОРМ» (далі - відповідач) про стягнення 1 832,17 грн, з яких: 1 472,64 грн заборгованості за виконані роботи та 359,53 грн пені.

Ухвалою суду від 03.05.2023 року у справі № 911/1250/23 позовну заяву Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» в особі Карпатської філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» залишено без руху.

Через канцелярію Господарського суду Київської області у встановлений судом строк позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору № 26.3-9-045/1 на роботи пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів від 08.01.2019, не розрахувався за виконані з квітня по вересень 2022 року роботи, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у сумі 1 472,64 грн. Враховуючи наявну заборгованість відповідача, позивачем на підставі п. п. 4.2. та 4.3. Договору нараховано 359,53 грн пені.

Одночасно в позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.05.2023 відкрито провадження у справі № 911/1250/23, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ч.1 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, у встановлений судом строк відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки судом було вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається виключно за наявними матеріалами, відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

08.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕТЕКТИВНА ОХОРОННА КОМПАНІЯ «ШТОРМ», як замовником з однієї сторони, та Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» (УДЦР) в особі Карпатської філії державного підприємства «Український державний центр радіочастот», як виконавцем з другої сторони, укладено Договір № 26.3-9-045/1 на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів (надалі Договір).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 44 Закону України «Про електронні комунікації» радіочастотний моніторинг здійснюється з метою забезпечення електромагнітної сумісності, визначення стану користування радіочастотним спектром на регіональному, національному та міжнародному рівнях, визначення наявного для впровадження новітніх технологій радіочастотного спектра, розроблення пропозицій для прийняття відповідних рішень щодо підвищення ефективності користування радіочастотним спектром та визначення дотримання Україною та сусідніми державами міжнародних зобов`язань і положень Регламенту радіозв`язку Міжнародного союзу електрозв`язку у сфері радіочастотного спектра.

Радіочастотний моніторинг здійснюється державним підприємством, що перебуває у сфері управління регуляторного органу, за рахунок користувачів радіочастотного спектра на платній основі. Оплата вартості таких робіт здійснюється на договірних засадах.

Відповідно до Положення про радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування, затвердженого рішенням Національної комісії з питань регулювання зв`язку України (НКРЗ) від 16.07.2009 № 1599, радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування здійснюється за рахунок користувачів РЧР (пункт 1.6.).

Пункт 1.7. Положення визначає, що вартість робіт з радіочастотного моніторингу у смугах радіочастот загального користування та порядок їх оплати визначаються Тарифами на роботи (послуги) Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», пов`язані з користуванням радіочастотним ресурсом України та виділенням номерного ресурсу, затвердженими рішенням НКРЗ від 11.12.2008 № 1256.

Пунктом 1.8. Положення встановлено, що оплата робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом, здійснюється користувачами радіочастотного ресурсу щомісячно на підставі договору з УДЦР відповідно до законодавства.

Пунктом 1.9. Положення передбачено, що кожний користувач РЧР укладає з УДЦР договір про проведення радіочастотного моніторингу у смугах радіочастот загального користування.

На виконання норм чинного законодавства, предметом укладеного між позивачем та відповідачем Договору № 26.3-9-045/1 було проведення виконавцем робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (EMC) радіоелектронних засобів (РЕЗ), згідно з виданими дозволами, а також виявлення та усунення дії джерел радіозавад роботі РЕЗ замовника.

Згідно з п. 2.2.2. Договору замовник зобов`язується своєчасно сплачувати на користь виконавця плату за виконання робіт.

За змістом пункту 3.1. Договору ціна виконання робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпечення EMC РЕЗ, визначається на підставі чинних тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", затверджених у встановленому порядку за один календарний місяць, залежить від кількості РЕЗ щодо яких проводилися роботи і не включає податок на додану вартість. Податок на додану вартість нараховується згідно з чинним законодавством України.

Розрахунок вартості робіт здійснюється на підставі додатку до договору, що є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 3.2. Договору виконання робіт підтверджується відповідними актами виконаних робіт підписаним обома сторонами.

Відповідно до п. 3.3. Договору виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за виконані роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу замовника до кінця місяця, протягом якого виконувались роботи.

Згідно п. 3.3.1. Договору якщо замовник не підписує акти виконаних робіт він повинен протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх отримання надати виконавцю вмотивовану відмову.

Пунктом 3.3.2. Договору визначено, що у випадку не підписання замовником актів виконаних робіт, без вмотивованої відмови у прийнятті робіт по закінченню строку, вказаного в п.3.3.1. Договору, акти вважаються підписаними, а роботи прийнятими та підлягають оплаті.

Пунктом 3.4. Договору визначено, що розрахунки між виконавцем і замовником за роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням EMC РЕЗ проводяться шляхом перерахування суми, що вказана в платіжному документі, на поточний рахунок виконавця, не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок.

На виконання пункту 3.3. Договору а також на підтвердження належного виконання в повному обсязі робіт, позивач належно, щомісячно оформляв рахунки за виконанні роботи (за період з квітня по вересень 2022 року) та разом з Актами виконаних робіт на загальну суму 1 472, 64 грн надсилав на адресу відповідача.

Як повідомив позивач, оскільки в умовах укладеного між сторонами Договору, конкретної умови щодо способу надсилання рахунків та актів виконаних робіт не передбачено позивач відповідні рахунки на оплату та акти виконаних робіт, щомісячно надсилав на поштову адресу відповідача простими поштовими відправленнями. Так як поштове відправлення приймається для пересилання оператором поштового зв`язку без видачі розрахункового документа про прийняття та доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) без розписки, належним доказом відправки рахунків позивачем відповідачу є засвідчена копія витягу з реєстру на відправлену кореспонденцію що ведеться в Карпатській філії УДЦР.

Копії відповідних рахунків та актів виконаних робіт на загальну суму 1 472,64 грн містяться в матеріалах справи.

Проте, в порушення п.п. 2.2.2. 3.3.1. та 3.4. Договору, відповідач жодного акту про виконання робіт з невідомих причин не підписав, позивачу не повернув, оплату виконаних робіт не здійснив. При цьому, доказів пред`явлення відповідачем заперечень щодо якості та обсягів виконаних позивачем робіт, а також претензій або заперечень щодо повного та належного виконання позивачем умов договору на адресу позивача не надходило.

Таким чином, відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань, чим порушив права позивача.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи не містять доказів оплати виконаних робіт відповідачу на суму 1 472,64 грн.

Отже відповідач є таким, що прострочив договірні зобов`язання.

На день розгляду справи заборгованість в сумі 1 472,64 грн відповідачем не погашена. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за виконані роботи в сумі 1 472,64 грн.

Відповідно до п. 4.1. Договору встановлено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або/чи неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором.

Згідно п. 4.2. Договору за порушення грошових зобов`язань замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня за кожний день прострочення.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що пеня нараховується на суму простроченого платежу, починаючи з 26 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок до повної сплати замовником суми боргу, але не більше ніж за 180 (сто вісімдесят) календарних днів з моменту, коли зобов`язання мало бути виконане.

Звертаючись із позовною заявою, позивач просить стягнути з відповідача 359,53 грн пені, нарахованих на підставі п. п. 4.2. та 4.3. Договору, у зв`язку із порушенням відповідачем свого зобов`язання за Договором № 26.3-9-045/1 на роботи пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів від 08.01.2019.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оскільки наданий позивачем розрахунок пені є арифметично правильним, то суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 359,53 грн пені підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сумі 2 684,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 13, 73, 74, 79, 86, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕТЕКТИВНА ОХОРОННА КОМПАНІЯ «ШТОРМ» (08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Гусєва, будинок 27Б, ) на користь Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (03179, місто Київ, проспект Перемоги, 151, ) в особі Карпатської філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (76018, місто Івано-Франківськ, вулиця Січових Стрільців 30-б, ) 1 472 (одна тисяча чотириста сімдесят дві) грн 64 коп. заборгованості за виконані роботи, 359 (триста п`ятдесят дев`ять) грн 53 коп. пені та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін