РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.02.2025Справа № 916/2003/24
Господарський суд міста Києва у складі:

Судді - Бондаренко-Легких Г. П.

за участю секретаря - Боровик В. В.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи №916/2003/24.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дтек Сервіс» (04119, м. Київ, вул. Джонса Ґарета, буд. 8, літера 20Д, Код )

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Коворкінг Рент» (65011, м. Одеса, вул. Катерининська, буд. 34, Код )

про стягнення 2 167 985, 56 грн

За участі представників сторін:

Від позивача: Самойленко М.С. (в залі суду) - адвокат, довіреність №241106001 від 06.11.2024.

Від відповідача: не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дтек Сервіс» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коворкінг Рент» 2 257 312, 97 грн заборгованості, з яких 1873 784,69 грн основного боргу, 305 291,35 грн інфляційних нарахувань та 78 236,93 грн 3% річних, у зв`язку із неналежним виконання взятих на себе за укладеним 01.03.2019 р. договором оренди №10270-ДС зобов`язань в частині своєчасного та остаточного внесення орендної плати.

Позивач зазначає, що 01.03.2019 р. договір оренди №10270-ДС укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «Український Коворкінг Центр», а 01.12.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дтек Сервіс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Український Коворкінг Центр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коворкінг Рент» укладено додаткову угоду, відповідно до якої від Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Коворкінг Центр» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коворкінг Рент» перейшли права та обов`язки за договором (здійснено заміну орендаря). Умовами договору оренди №10270-ДС від 01.03.2019 р. передбачено, що в оренду передається нежитлова будівля, загальною площею 516,4 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Володимирівська, 82г.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 06.05.2024 р. позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Дтек Сервіс» присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 916/2003/24 та визначено суддю Гута С.Ф. для її розгляду.

13.05.2024 суд у складі судді Гута С.Ф. ухвалою передав матеріали справи №916/2003/24 за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

30.05.2024 матеріали справи №916/2003/24 надійшли до Господарського суду міста Києва та згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями були передані на розгляд судді Бондаренко-Легких Г. П.

03.06.2024 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 03.06.2024 для усунення недоліків позовної заяви.

14.06.2024 засобами поштового зв`язку від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач усунув недоліки встановлені ухвалою від 03.06.2024.

До заяви про усунення недоліків позовної заяви, позивач додав заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Так, позивач на виконання вимог ухвали від 03.06.2024 уточнив ціну позову, яка становить 2 167 985, 56 грн та надав новий обґрунтований розрахунок сум, які заявлені до стягнення з відповідача, так у відповідності до нового розрахунку позивач просить стягнути з відповідача 1 873 784, 69 грн - основного боргу з орендної плати за договором, 172 361, 26 грн - інфляційні втрати від боргу з орендної плати за період з 01.01.2021 - 28.02.2022, 66 255, 47 грн - інфляційні втрати від боргу з орендної плати за період з 01.12.2022 -22.04.2024, 55 584, 14 грн - 3% річних з простроченої суми.

01.07.2024 Господарський суд міста Києва ухвалою відкрив провадження у справі №916/2003/24, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 20.08.2024. Задоволено заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог та подальший розгляд справи ухвалено здійснювати з урахуванням зменшених позовних вимог.

В підготовче судове засідання 20.08.2024 прибув представник позивача. Представник відповідача в підготовче судове засідання не прибув та про причини неявки суд не повідомив. Суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 01.10.2024.

В судове засідання по суті 01.10.2024 прибув представник позивача. Представник відповідача в судове засідання по суті не прибув та про причини неявки суд не повідомив. Суд на місці ухвалив оголосити перерву в судовому засідання по суті до 12.11.2024.

Судове засідання призначене на 12.11.2024 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, про визначення нової дати судового засідання по суті на 18.02.2025, суд повідомив сторін ухвалою від 09.12.2024.

В судове засідання по суті 18.12.2025 прибув представник позивача. Представник відповідача в судове засідання по суті не прибув та про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши вступне слово представника позивача, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, суд -

ВСТАНОВИВ:

І. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

01.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СЕРВІС», як орендодавцем (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український коворкінг центр», як орендарем укладено договір оренди №10270-ДС.

Цей договір укладено строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців, вступає в силу з моменту його підписання сторонами, і діє по 28.02.2022 року включно (пункт 11.1. договору №10270-ДС від 01.03.2019).

Згідно пункту 1.1. договору №10270-ДС від 01.03.2019, орендодавець зобов`язується передати орендарю під тимчасове оплатне користування об`єкт нерухомості та майно, код згідно ДКПП 68.2, перелік, площа і балансова вартість яких визначена в додатку №1, який є невід`ємною частиною дійсного договору.

Згідно додатку №1 до договору №10270-ДС від 01.03.2019 об`єктом оренди є нежитлова будівля, загальною площею 516, 4м2, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 82Г та майно (кондиціонери, охоронна система, сигналізація).

Відповідно до пункту 1.2. договору №10270-ДС від 01.03.2019, орендар, у свою чергу, бере на себе зобов`язання прийняти об`єкт та майно, своєчасно здійснювати оплату в порядку, передбаченому дійсним договором і по закінченню терміну оренди повернути об`єкт та майно з оренди з урахуванням природного зносу.

Мета оренди - здійснення орендарем господарської діяльності (пункт 1.3. договору №10270-ДС від 01.03.2019).

Згідно підпункту 2.1.1. пункту 2.1. договору №10270-ДС від 01.03.2019, орендодавець зобов`язаний передати об`єкт та майно, відповідно з умовами цього договору, під тимчасове користування орендарю з обов`язковим оформленням відповідного двостороннього акту прийому-передачі об`єкта та майна в оренду.

Пунктом 1.4. договору №10270-ДС від 01.03.2019 встановлено, що факт передачі об`єкту в оренду і факт повернення з оренди оформляються відповідними актами прийому-передачі об`єкта та майно в оренду / з оренди, які повинні бути підписані уповноваженими представниками обох сторін із зазначенням коду згідно ДКПП. Дата початку терміну оренди об`єкта та майна - дата передачі об`єкта орендарю, зафіксована в акті прийому-передачі об`єкта і майна в оренду.

01.03.2019 орендодавець (ТОВ «ДТЕК СЕРВІС») на підставі відповідного акту передав у тимчасове користування орендарю (ТОВ «Український коворкінг центр») об`єкт та майно оренди, що визначене в додатку №1 до договору №10270-ДС від 01.03.2019.

В пункті 4.2. договору №10270-ДС від 01.03.2019 зазначено, що загальна вартість оренди за договором орієнтовано становить 5 497 508, 33 грн, крім того ПДВ - 1 099 501, 67 грн, всього з урахуванням ПДВ 6 597 010, 00 грн.

Згідно пункту 4.1. договору №10270-ДС від 01.03.2019, за користування орендованим об`єктом встановлюється орендна плата, що складається з:

- з базової вартості послуг оренди в розмірі 157 071, 67 грн без ПДВ, з ПДВ сума складає - 188 486, 00 грн, ПДВ складає - 31 414, 33 грн, в тому числі по сплаті платежів за земельну ділянку, що розташована під об`єктом пропорційно орендованій площі відповідно до пункту 1.1., за один календарний місяць, що може бути змінений за узгодженням сторін (п.п. 4.1.1.);

- витрат орендодавця на утримання об`єкту та сплату спожитих комунальних послуг (по забезпеченню об`єкту електроенергією, опаленням, водопостачанням та каналізацією, вивозом відходів, в тому числі побутових, снігу, а також інших комунальних послуг) та враховується за місяць, що передує звітному. Ця частина орендної плати змінюється автоматично в залежності від суми понесених витрат та не підлягає додатковому погодженню сторонами. Розрахунок витрат орендодавця на утримання об`єкту та оплату спожитих комунальних послуг зазначається в додатку до акту приймання-передачі наданих послуг. Орендна плата є договірною. Базова вартість послуги оренди, зазначена в п. 4.1.1., не може змінюватись протягом першого року дії цього договору. Подальша зміна орендної плати може відбуватись не частіше ніж один раз на рік на 10% (п.п. 4.1.2.).

У відповідності до пункту 4.3. договору №10270-ДС від 01.03.2019, орендна плата за користування об`єктом та майном може змінюватись, у зв`язку зі змінами в нормативних актах.

Відповідно до пункту 4.4. договору №10270-ДС від 01.03.2019, орендна плата за користування об`єктом і майном здійснюється в порядку, передбаченому цим договором, відповідно з дати початку терміну оренди по дату повернення об`єкту та майна з оренди. Орендна плата за користування об`єктом та майна, може змінюватись за погодженням сторін, шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Пунктом 12.3. договору №10270-ДС від 01.03.2019 передбачено, що всі зміни та доповнення до цього договору можуть бути внесені виключно за згодою на це обох сторін і оформляються додатковими угодами, які є невід`ємними частинами цього договору.

01.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СЕРВІС» (орендодавець/позивач), Товариством з обмеженою відповідальністю «Український коворкінг центр» (первинний орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОВОРКІНГ РЕНТ» (новий орендар/відповідач) укладено додаткову угоду від 01.12.2020 до договору №10270-ДС від 01.03.2019, згідно пункту 2 якої, сторони дійшли до взаємної згоди замінити з 01 грудня 2020 одну із сторін договору, а саме ТОВ «Український коворкінг центр» з відома ТОВ «ДТЕК СЕРВІС», передає ТОВ «КОВОРКІНГ РЕНТ», а ТОВ «КОВОРКІНГ РЕНТ» приймає права і обов`язки ТОВ «Український коворкінг центр» за договором в об`ємі і на умовах, існуючих на дату укладення цієї угоди.

Відповідно до підпункту 2.1.2. додаткової угоди від 01.12.2020, права і обов`язки, вказані в пункті 2 цієї додаткової угоди передаються первинною стороною новій стороні з дати набуття чинності цієї додаткової угоди, в результаті первинна сторона втрачає права і не несе обов`язків, переданих новій стороні відповідно до пункту 2 цієї додаткової угоди.

Ця додаткова угода набирає чинності з дати її підписання всіма сторонами та скріплення печатками сторін, та є невід`ємною частиною договору. (пункт 5 додаткової угоди від 01.12.2020).

В підпункті 2.1.5. пункту 2 додаткової угоди від 01.12.2020 вказано, що станом на 01 грудня 2020 у первинної сторони перед орендодавцем існує заборгованість в розмірі 767 225, 81 грн з ПДВ, крім того ПДВ - 153 445, 16 грн, разом з ПДВ - 920 670, 97 грн, яку нова сторона зобов`язується сплатити замовнику рівними частинами щомісячно по 125 1197, 77 грн, але не пізніше 30 червня 2021 року.

Пунктами 3.1. та 3.2. договору №10270-ДС від 01.03.2019 встановлено, що приймання послуг оренди за цим договором підтверджується підписанням уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі наданих послуг оренди за звітний місяць, в якому орендодавцем надавалися послуги оренди. В разі не підписання орендарем акту прийому-передачі наданих послуг оренди й не надання мотивованої відмови від наданих послуг оренди, акт прийому-передачі наданих послуг оренди вважається підписаним, послуги прийнятими, а оплата повинна здійснитися в порядку і строки відповідно до розділу 4 договору. При цьому, датою акту прийому-передачі наданих послуг оренди вважається дата, зазначена орендодавцем в даному акті прийому-передачі наданих послуг оренди.

Позивач додав до позовної заяви акти приймання-передачі наданих послуг оренди за 2019-2022 роки, більшість яких підписані зі сторони ТОВ «Український коворкінг центр» (до грудня 2020 включно) та ТОВ «КОВОРКІНГ РЕНТ» без зауважень. Акти, що стосуються січня 2020, лютого 2020, січня 2021, лютого 2021 не підписані зі сторони орендаря.

Згідно підпункту 2.2.1. пункту 2.2. договору №10270-ДС від 01.03.2019, орендодавець має право вимагати своєчасного внесення орендарем орендної плати відповідно до умов цього договору.

Згідно підпункту 2.3.1. пункту 2.3. договору №10270-ДС від 01.03.2019, орендар зобов`язаний прийняти об`єкт та майно, яке надається йому в оренду, і здійснювати орендну плату на поточний рахунок орендодавця в розмірі і в терміни, обумовлені в розділі 4 цього договору.

Позивач стверджує, що відповідач неналежно виконував умови договору №10270-ДС від 01.03.2019, у результати чого, станом на дату закінчення договору (28.02.2022) відповідач мав заборгованість перед позивачем у розмірі 1 934 984, 69 грн з ПДВ.

Згідно підпункту 2.3.4. пункту 2.3. договору №10270-ДС від 01.03.2019, орендар зобов`язаний у разі закінчення строку дії або розірвання цього договору - здійснити повернення об`єкту та майна в тому стані, в якому орендар його прийняв з урахуванням природного зносу. Повернення об`єкту і майна з оренди оформляється відповідним актом прийому-передачі об`єкту і майна з оренди, що підписується уповноваженими представниками сторін.

У відповідності до пункту 9.1. договору №10270-ДС від 01.03.2019, протягом 5 (п`яти) днів після закінчення терміну оренди або у разі дострокового припинення дії договору, орендар зобов`язаний звільнити об`єкт оренди від свого майна, повернути об`єкт та майно орендодавцю, передати всі ключі та погасити всю заборгованість.

Відповідно до пункту 11.2. договору №10270-ДС від 01.03.2019, термін оренди об`єкту та майно починається з дати оформлення акту прийому-передачі об`єкту та майна в оренду і закінчується датою складання акту прийому-передачі об`єкту та майна з оренди.

Відповідач повернув позивачу об`єкт та майно оренди, яке визначено в додатку №1 до договору №10270-ДС від 01.03.2019, що підтверджується актом приймання-передавання з оренди від 28.02.2022.

28.02.2022 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди №10270-ДС від 01.03.2019, згідно якої сторони підтверджують, що станом на 28.02.2022: (1) орендодавець нарахував, а орендар прийняв послуг за договором на суму 4 224 934, 69 грн з ПДВ; (2) орендар сплатив послуг за договором на суму 2 290 250, 00 грн з ПДВ; (3) заборгованість становить 1 934 684, 69 грн з ПДВ, згідно підписаних сторонами щомісячних актів прийому-передачі наданих послуг.

Згідно пунктів 2 та 3 додаткової угоди від 28.02.2022, орендар зобов`язується оплатити на користь орендодавця прострочену орендну плату в порядку та у строки, що визначені додатком №1 до цієї додаткової угоди. У зв`язку з порушенням орендарем договору та існуванням простроченої орендної плати, сторони домовились, що орендар зобов`язується відшкодувати орендодавцю матеріальні втрати (збитки) від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів у розмірі 172 361, 26 грн. Сторони підтверджують належність та обов`язковість розрахунку інфляційних втрат, що наведений в додатку №1 до цієї додаткової угоди.

Пунктом 6 додаткової угоди від 28.02.2022 сторони внесли зміни в пункт 11.1. договору №10270-ДС від 01.03.2019: «строк дії договору продовжується до 31 липня 2023 року, в частині виконання грошового зобов`язання, визначеного в пункті 1.3. цієї додаткової угоди, але в будь-якому разі діє до повного виконання між сторонами зобов`язань за договором».

Згідно додатку №1 до додаткової угоди від 28.02.2022 сторони узгодили наступний строк погашення відповідачем заборгованості та інфляційних втрат за договором №10270-ДС від 01.03.2019 у загальному розмірі 2 107 045, 95 грн: (1) до 30.05.2022 - 15 000, 00 грн; (2) до 30.06.2022 - 25 900, 00 грн; (3) до 31.07.2022 - 20 000, 00 грн; (4) до 31.08.2022 - 0, 00 грн; (5) до 30.09.2022 - 0, 00 грн; (6) до 31.10.2022 - 0, 00 грн; (7) до 30.11.2022 - 252 361, 26 грн; (8) до 31.12.2022 - 135 000, 00 грн; (9) до 31.01.2023 - 135 000, 00 грн; (10) до 28.02.2023 - 135 000, 00 грн; (11) до 31.03.2023 - 250 000, 00 грн; (12) до 30.04.2023 - 280 000, 00 грн; (13) до 31.05.2023 - 300 000, 00 грн; (14) до 30.06.2023 - 327 000, 00 грн; (15) до 31.07.2023 - 231 784, 69 грн

Проте, відповідач лише частково виконав свої зобов`язання щодо оплати реструктуризованого боргу, погасивши лише 60 900, 00 грн.

Позивач направляв відповідачу засобами поштового зв`язку лист вих. №07/6-12/2023 від 23.01.2023, в якому вимагав погасити заборгованість.

Однак, позивач не отримував від відповідачу документів, які б свідчили про погашення останнім заборгованості.

В пункті 6.7. договору №10270-ДС від 01.03.2019, сторони дійшли згоди, що спірні питання, не врегульовані шляхом переговорів, передаються на розгляд до Господарського суду.

З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача наявну заборгованість за договором оренди №10270-ДС від 01.03.2019 у розмірі 1 873 784, 69 грн, інфляційні втрати, які узгоджені сторонами в пункті 3 додаткової угоди від 28.02.2022 у розмірі 174 361, 26 грн за період з 01.01.2021 по 28.02.2022, інфляційні втрати від суми основного боргу за період з 01.12.2022 по 22.04.2024 у розмірі 66 255, 47 грн та 3% річних у розмірі 55 584, 14 грн.

II. Предмет позову та підстави позову.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимога позивача до відповідача про стягнення з останнього 2 167 985, 56 грн (основний борг, інфляційні втрати, 3% річних).

Юридичними підставами позову є статті 173, 193, 283, 286 Господарського кодексу України, статті 525, 526, 611, 625, 629, 759, 762, 793, 797 Цивільного кодексу України.

Фактичними підставами позову є неналежне виконання відповідачем умов договору оренди №10270-ДС від 01.03.2019 та додаткової угоди від 28.02.2022 до договору оренди, в частині своєчасного погашення заборгованості по орендній платі.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконував власні зобов`язання по договору оренди №10270-ДС від 01.03.2019 та додаткової угоди від 28.02.2022 до договору оренди, в частині своєчасного та повного внесення орендної плати, у зв`язку з чим у останнього перед позивачем утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути та додатково позивач просить стягнути інфляційні втрати і 3% річних.

IV. Заперечення відповідача у справі.

У зв`язку з відсутністю у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС та з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 01.07.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 65011, м. Одеса, вул. Катерининська, буд. 34.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи повернення поштового відправлення, ухвала суду від 01.07.2024 була повернена до Господарського суду міста Києва 19.08.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

В подальшому суд направив відповідачу:

- ухвалу-виклик від 21.08.2024, яка повернулася до суду 02.10.2024 у зв`язку з «закінченням терміну зберігання»;

- ухвалу-виклик від 02.10.2024, яка повернулася до суду 31.10.2024 у зв`язку з «адресат відсутній за вказаною адресою»;

- ухвалу-виклик від 09.12.2024, яка повернулася до суду 03.01.2025 у зв`язку з «закінченням терміну зберігання».

Згідно із частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

Також у відповідності до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Окрім цього, в ухвалі від 01.07.2024 суд повідомив відповідача, що у відповідності до статті 6 та статті 42 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 3200-ХІ, що введений в дію 18.10.2023 відповідач зобов`язаний зареєструвати «Електронний кабінет» в ЄСІТС.

Однак відповідач не виконав вищезазначені вимоги.

Суд також зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (частина 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2024 у справі №916/2003/24 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач правом на подання відзиву в даній справі не скористався.

Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи викладене вище, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи №916/2003/24, відтак, останній вважається повідомленим про розгляд справи належним чином, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

V. Оцінка судом доказів та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи був порушений відповідачем обов`язок по здійсненню орендних платежів по договору №10270-ДС від 01.03.2019?

- чи правомірно позивач нарахував 3% річних та інфляційні втрати відповідачу?

- чи правильно позивачем визначені періоди прострочення?

- чи підлягають позовні вимоги задоволенню та в якій частині?

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

(1) Щодо основного боргу.

Договір, укладений між сторонами, є договором найму (оренди) будівлі, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання §1, 4 Глави 58 Цивільного кодексу України та §5 Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509, 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк (частина 1 стаття 759 Цивільного кодексу України).

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності (частина 1 стаття 283 Господарського кодексу України).

Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі (частина 1 стаття 793 Цивільного кодексу України).

Як підтверджено матеріалами справи, 1.03.2019 між позивачем та ТОВ «Український коворкінг центр» укладено договір оренди №10270-ДС, строком до 28.02.2022 включно та згідно умов якого позивач зобов`язується передати ТОВ «Український коворкінг центр» під тимчасове оплатне користування об`єкт нерухомості та майно, перелік, площа і балансова вартість яких визначена в додатку №1, а ТОВ «Український коворкінг центр» в свою чергу бере на себе зобов`язання прийняти об`єкт та майно, своєчасно здійснювати оплату в порядку, передбаченому дійсним договором і по закінченню терміну оренди повернути об`єкт та майно з оренди з урахуванням природного зносу. Мета оренди є здійснення орендарем господарської діяльності.

Об`єктом оренди може бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення) (частина 3 стаття 283 Господарського кодексу України).

Об`єктом оренди по договору №10270-ДС від 01.03.2019 у відповідності до додатку №1 зазначеного договору є нежитлова будівля, загальною площею 516, 4м2, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 82Г та майно (кондиціонери, охоронна система, сигналізація).

Наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму (стаття 765 Цивільного кодексу України).

Передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором (частина 1 стаття 795 Цивільного кодексу України).

В договорі оренди №10270-ДС від 01.03.2019 передбачено, що орендодавець, тобто позивач зобов`язаний передати об`єкт та майно, під тимчасове користування орендарю з обов`язковим оформленням відповідного двостороннього акту прийому-передачі об`єкта та майна в оренду (підпункту 2.1.1. пункту 2.1.); факт передачі об`єкту в оренду і факт повернення з оренди оформляються відповідними актами прийому-передачі об`єкта та майно в оренду / з оренди, які повинні бути підписані уповноваженими представниками обох сторін із зазначенням коду згідно ДКПП. Дата початку терміну оренди об`єкта та майна - дата передачі об`єкта орендарю, зафіксована в акті прийому-передачі об`єкта і майна в оренду (пункт 1.4.).

Судом встановлено, що позивач на виконання приписів законодавства та умов договору оренди передав ТОВ «Український коворкінг центр» у тимчасове користування об`єкт та майно оренди, що визначене в додатку №1 до договору №10270-ДС від 01.03.2019 та, що в свою чергу підтверджується актом приймання-передавання в оренду від 01.03.2019, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частина 1, 3, 5 стаття 762 Цивільного кодексу України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (частина 1 та 4 стаття 286 Господарського кодексу України).

Плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою (стаття 797 Цивільного кодексу України).

Згідно пункту 4.1. договору №10270-ДС від 01.03.2019, за користування орендованим об`єктом встановлюється орендна плата, що складається з:

(1) З базової вартості послуг оренди в розмірі 188 486, 00 грн з ПДВ, в тому числі по сплаті платежів за земельну ділянку, що розташована під об`єктом пропорційно орендованій площі, за один календарний місяць, що може бути змінений за узгодженням сторін;

(2) Витрат орендодавця на утримання об`єкту та сплату спожитих комунальних послуг (по забезпеченню об`єкту електроенергією, опаленням, водопостачанням та каналізацією, вивозом відходів, в тому числі побутових, снігу, а також інших комунальних послуг) та враховується за місяць, що передує звітному. Ця частина орендної плати змінюється автоматично в залежності від суми понесених витрат та не підлягає додатковому погодженню сторонами. Розрахунок витрат орендодавця на утримання об`єкту та оплату спожитих комунальних послуг зазначається в додатку до акту приймання-передачі наданих послуг.

Пунктами 4.3. та 4.4. договору №10270-ДС від 01.03.2019 встановлено, що орендна плата за користування об`єктом та майном може змінюватись у зв`язку зі змінами в нормативних актах. Орендна плата за користування об`єктом і майном здійснюється в порядку, передбаченому цим договором, відповідно з дати початку терміну оренди по дату повернення об`єкту та майна з оренди. Орендна плата за користування об`єктом та майна, може змінюватись за погодженням сторін, шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Позивач зазначає, що орендар ТОВ «Український коворкінг центр» неналежним чином виконував власні зобов`язання по договору №10270-ДС від 01.03.2019, в частині здійснення своєчасної та повної оплати оренди.

В подальшому, 01.12.2020 між позивачем, ТОВ «Український коворкінг центр» та відповідачем укладено додаткову угоду до договору №10270-ДС від 01.03.2019, відповідно до якої з 01 грудня 2020 року орендаря, а саме ТОВ «Український коворкінг центр» замінено на нового орендаря - ТОВ «КОВОРКІНГ РЕНТ», тобто відповідача. Відповідач прийняв на себе права і обов`язки початкового орендаря за договором №10270-ДС від 01.03.2019 в об`ємі і на умовах, існуючих на дату укладення додаткової угоди від 01.12.2020.

В додатковій угоді від 01.12.2020 до договору №10270-ДС від 01.03.2019 сторони узгодили, що станом на 01 грудня 2020 у первинного орендаря (ТОВ «Український коворкінг центр») перед позивачем існує заборгованість в розмірі 920 670, 97 грн з ПДВ, яку новий орендар, тобто відповідач зобов`язався сплатити позивачу до 30.06.2021 рівними частинами щомісячно по 125 1197, 77 грн.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (частина 1 стаття 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2 стаття 193 Господарського кодексу України).

Однак, відповідач теж неналежно виконував умови договору №10270-ДС від 01.03.2019, в частині здійснення своєчасної та повної оплати оренди, тому, станом на 28.02.2022 окрім узгодженої в додаткові угоді від 01.12.2020 заборгованості, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 1 934 984, 69 грн з ПДВ.

Позивач на підтвердження суми заборгованості у відповідності до пункту 3.1. договору №10270-ДС від 01.03.2019 додав до матеріалів справи копії актів приймання-передачі наданих послуг оренди за 2019-2022 роки, більшість яких підписана зі сторони ТОВ «Український коворкінг центр» (до грудня 2020 включно) та ТОВ «КОВОРКІНГ РЕНТ» без зауважень.

Акти за січень 2020, лютий 2020, січень 2021 та лютий 2021 не підписані зі сторони орендаря, однак, матеріали справи не містять та відповідачем не надані відповідні належні та допустимі докази, які б в свою чергу свідчили про те, що він заперечував проти підписання зазначених актів.

Відтак, акти за січень 2020, лютий 2020, січень 2021 та лютий 2021, згідно пункту 3.2. договору №10270-ДС від 01.03.2019 вважаються підписаними, а послуги прийнятими.

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (частина 1 стаття 785 Цивільного кодексу України).

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється (частина 2 стаття 795 Цивільного кодексу України).

Відповідач на виконання приписів законодавства та умов договору №10270-ДС від 01.03.2019, зокрема, підпункту 2.3.4. пункту 2.3., пункту 9.1. та пункту 11.2. повернув позивачу об`єкт та майно оренди, яке визначено в додатку №1 до договору №10270-ДС від 01.03.2019, що підтверджується актом приймання-передавання з оренди від 28.02.2022, копія якого наявна в матеріалах справи.

Позивач констатує, що оскільки на дату закінчення договору №10270-ДС від 01.03.2019 у відповідача була наявна заборгованість по неоплаченій орендній платі та з огляду на те, що закінчення строку дії договору припадало після повномасштабного вторгнення рф в Україну та оголошенням відповідним указом Президента України правового режиму воєнного стану на всій території України починаючи з 24.02.2022, сторони 28.02.2022 уклали додаткову угоду до договору №10270-ДС від 01.03.2019, якою зокрема, внесли зміни в строк дії договору оренди, а саме узгодили дію договору до 31 липня 2023 року, в частині виконання грошового зобов`язання, але в будь-якому разі діє до повного виконання між сторонами зобов`язань за договором.

Додатковою угодою від 28.02.2022 до договору №10270-ДС від 01.03.2019 сторони без зауважень зафіксували наступне, що орендодавець нарахував, а орендар прийняв послуг за договором на суму 4 224 934, 69 грн з ПДВ; орендар сплатив послуг за договором на суму 2 290 250, 00 грн з ПДВ; заборгованість становить 1 934 684, 69 грн з ПДВ, згідно підписаних сторонами щомісячних актів прийому-передачі наданих послуг.

Пунктом 2 додаткової угоди від 28.02.2022 до договору №10270-ДС від 01.03.2019 між сторонами узгоджено, що відповідач зобов`язується оплатити на користь позивача прострочену орендну плату в порядку та у строки, що визначені додатком №1 до цієї додаткової угоди.

З додатку №1 до додаткової угоди від 28.02.2022 до договору №10270-ДС від 01.03.2019 вбачається, що сторони узгодили порядок оплати відповідачем реструктуризованого боргу щомісячними платежами з травня 2022 по липень 2023 включно.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Відповідач на виконання умов реструктуризації боргу, згідно умов додаткової угоди від 28.02.2022 до договору №10270-ДС від 01.03.2019 здійснив лише часткову оплату боргу у загальному розмірі 60 900, 00 грн, що підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи копіями платіжних інструкцій, а саме:

- платіжна інструкція №2_5R019R/1 від 27.05.2022 у розмірі 15 000, 00 грн;

- платіжна інструкція №6_6S0135/1 від 27.06.2022 у розмірі 20 000, 00 грн;

- платіжна інструкція №7_6G01W1/1 від 16.06.2022 у розмірі 5 900, 00 грн;

- платіжна інструкція №1_78011М/1 від 08.07.2022 у розмірі 10 000, 00 грн;

- платіжна інструкція №5_7D026Н/1 від 13.07.2022 у розмірі 10 000, 00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивач по орендним платежам становить 1 873 784, 69 грн (1 934 684, 69 - 60 900, 00).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (частина 3, 4 стаття 13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач не надав до суду пояснень, заперечень або належних та допустимих доказів, які в свою чергу могли спростувати доводи та аргументи позивача і встановлені вище обставини. Також відповідач не надав доказів повного погашення заборгованості.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на все вищезазначене, матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем належними і допустимими доказами, що станом на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем у вигляді неоплаченої суми орендних платежів по договору оренди №10270-ДС від 01.03.2019 становить 1 873 784, 69 грн, а тому позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості (основного боргу) підлягають задоволенню в повному обсязі.

(2) Щодо інфляційних втрат та 3% річних.

Позивач також просить стягнути з відповідача інфляційні втрати, які узгоджені сторонами в додатковій угоді від 28.02.2022 у розмірі 174 361, 26 грн за період з 01.01.2021 по 28.02.2022, інфляційні втрати від суми основного боргу за період з 01.12.2022 по 22.04.2024 у розмірі 66 255, 47 грн та 3% річних у розмірі 55 584, 14 грн.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 стаття 625 Цивільного кодексу України).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

Передбачене частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №464/3790/16-ц).

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц та від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц).

Таким чином, у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

В пункті 3 додаткової угоди від 28.02.2022 до договору №10270-ДС від 01.03.2019 сторони без зауважень зафіксували, що у зв`язку з порушенням відповідачем договору та існуванням простроченої орендної плати, сторони домовились, що відповідач зобов`язується відшкодувати орендодавцю матеріальні втрати (збитки) від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів у розмірі 172 361, 26 грн. Сторони підтверджують належність та обов`язковість розрахунку інфляційних втрат, що наведений в додатку №1 до цієї додаткової угоди.

З додатку №1 до додаткової угоди від 28.02.2022 до договору №10270-ДС від 01.03.2019 вбачається, що сторони узгодили розрахунок інфляційних втрат та загальну суму у розмірі 174 361, 26 грн, що підтверджується підписами уповноважених представників сторін та скріплення їх печатками на додатку №1 до додаткової угоди від 28.02.2022 та безпосередньо на самій додатковій угоді.

Відтак, оскільки відповідач погодився з розрахованою сумою інфляційних втрат у розмірі 174 361, 26 грн та під час судового розгляду даної справи не надав будь-яких заперечень щодо зазначених обставин або доказів оплати узгоджених інфляційних втрат, суд доходить до висновку, що вимога позивача щодо інфляційних втрат у розмірі 174 361, 26 грн підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 66 255, 47 грн за період з 01.12.2022 по 22.04.2024, суд зазначає, що здійснивши перевірку правильності проведеного розрахунку (який наданий до заяви про усунення недоліків позовної заяви) встановив, що позивачем правильно визначені боргові періоди, а розрахунок є арифметично правильним, тому, вимога про стягнення інфляційних втрат у розмірі 66 255, 47 грн підлягає задоволенню.

Суд, здійснивши перевірку правильності проведеного розрахунку 3% річних (який наданий до заяви про усунення недоліків позовної заяви) за період з 01.12.2022 по 22.04.2024 зазначає, що нарахована сума 3% річних у розмірі 40 966, 58 грн за період з 01.08.2023 по 22.04.2024 є неправильною. Суд здійснивши перерахунок зазначає, що сума 3% річних за період з 01.08.2023 по 22.04.2024 становить 40 919, 03 грн.

Інші розрахунки 3% річних є арифметично правильними.

Відтак, суд задовольняє вимоги позивача в частині 3% річних у розмірі 55 536, 60 грн.

VІ. Розподіл судових витрат.

(1) Щодо судового збору.

Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Проте, у відповідності до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що спір в даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, а саме не здійснення своєчасної та повної оплати орендних платежів позивачу, згідно умов договору оренди №10270-ДС від 01.03.2019 та додаткової угоди від 28.02.2022 до договору оренди, суд на підставі частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає судовий збір в належній сумі на відповідача в повному обсязі.

(2) Щодо повернення надмірно сплаченої суми судового збору.

В заяві про зменшення розміру позовних вимог, яка додана до заяви про усунення недоліків позовної заяви, позивач заявив клопотання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору у розмірі 1 339, 91 грн.

Як підтверджено платіжною інструкцією №3453040 від 23.04.2024 позивач сплатив судовий збір у розмірі 33 859, 69 грн.

Натомість, у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог зменшилась ставка судового збору.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 стаття 4 Закону України «Про судовий збір»). За подання до господарського суду, позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункт 1 частина 1 стаття 4 Закону України «Про судовий збір»).

З 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028, 00 грн (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»).

Оскільки, позивачем з урахуванням зменшення позовних вимог заявлена майнова вимога з ціною позову 2 167 985, 56 грн, позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 32 519, 78 грн (2 167 985, 56*1,5%).

З огляду на зазначені обставини позивач просить повернути надмірно сплачену суму судового збору.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (пункт 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір»).

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми (частина 2 стаття 7 Закону України «Про судовий збір»).

За таких обставин, оскільки позивачем було сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом та позивач заявив відповідне клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору, суд доходить до висновку задовольнити зазначене клопотання та повернути позивачу надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 1 339, 91 грн за платіжною інструкцією №3453040 від 23.04.2024 на підставі пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дтек Сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коворкінг Рент» про стягнення 2 167 985, 56 грн (з урахуванням зменшених позовних вимог) - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коворкінг Рент» (65011, м. Одеса, вул. Катерининська, буд. 34, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дтек Сервіс» (04119, м. Київ, вул. Джонса Ґарета, буд. 8, літера 20Д, Код ) заборгованість у розмірі 1 873 784 (один мільйон вісімсот сімдесят три тисячі сімсот вісімдесят чотири) грн 69 коп., інфляційні втрати у розмірі 174 361 (сто сімдесят чотири тисячі триста шістдесят одну) грн 26 коп., інфляційні втрати у розмірі 66 255 (шістдесят шість тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн 47 коп., 3% річних у розмірі 55 536 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот тридцять шість) грн 60 коп. та судовий збір у розмірі 32 519 (тридцять дві тисячі п`ятсот дев`ятнадцять) грн 78 коп.

3. Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних у розмірі 47, 54 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Дтек Сервіс» про повернення надмірно сплаченої суми судового збору.

5.1. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Дтек Сервіс» (04119, м. Київ, вул. Джонса Ґарета, буд. 8, літера 20Д, Код ) з Державного бюджету України надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 1 339 (одна тисяча триста тридцять дев`ять) грн 91 коп. сплаченого за платіжною інструкцією №3453040 від 23.04.2024.

5.2. Дане рішення є підставою для повернення судового збору, відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 27.02.2025.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких