За заявою Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Аванград"
про ухвалення додаткового рішення
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баз Ресурс Інвест"
до Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Аванград"
про стягнення 237 684,64 грн
Суддя Удалова О.Г.
Секретар судового засідання Літовка М.В.
За участю представників учасників справи:
від позивача не з`явився
від відповідача Грищенюк Д.І.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2025 у даній справі позов залишено без розгляду на підставі ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.
30.01.2025 від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 призначено проведення судового засідання для розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення на 17.02.2025, а також запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Баз Ресурс Інвест" надати письмові пояснення, заперечення по суті заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення.
Копія вказаної ухвали суду отримана сторонами 12.02.2025 о 06:10 год. та відповідно до приписів ст. 242 Господарського процесуального кодексу України вважається врученою останнім 12.02.2025.
У судовому засіданні 17.02.2025 представник відповідача вимоги заяви підтримав та просив задовольнити заяву, позивач у судове засідання не з`явися, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом доставлення ухвали суду до електронного кабінету позивача та його представника.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з положеннями ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Крім того, як визначено ч. 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
У попередньому (орієнованому) розрахунку суми судових витрат, наведеному у відзиві на позов, відповідач вказував про понесення витрат на правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн.
У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просив суд стягнути з відповідача 20 000,00 грн.
До заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачем додані:
- копія Договору про надання правової допомоги № 1/22 від 04.01.2022, укладеного між Адвокатським об`єднання «Перший правничий колегіум «АСТРЕЛ» (далі - Об`єднання) та відповідачем (далі - клієнт);
- додаткова угода № 2 від 11.09.2024;
- акт при прийняття-передачу наданих послуг від 27.01.2025 на суму 20 000,00 грн;
- протокол засідання Адвокатського об`єднання «Перший правничий колегіум «АСТРЕЛ» від 24.03.202 № 2/1, яким затверджено ставки гонорару.
Розглянувши надані відповідачем докази, суд вказує про наступне.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Між відповідачем (клієнт) та Адвокатським об`єднання «Перший правничий колегіум «АСТРЕЛ» (Об`єднання) укладено договір № 2/1 про надання правової допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу у обсязі та на умовах, передбачених договором.
Відповідно до п. 4.1 договору вартість надання правової допомоги об`єднання за договором визначається на підставі попередньої домовленості щодо кожного завдання клієнта.
Надання об`єднанням правової допомоги за договором здійснюється на підставі додаткових угод до договору, якими визначається обсяг та вартість правової допомоги, що буде надана або надається (п. 5.1 договору).
Згідно з п. 8.1 договору останній є чинним з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2022 включно, а у частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. У разі, Якщо за 10 днів до закінчення строку договору жодна із сторін не повідомить про свій намір припинити договірні відносини, цей договір вважається автоматично продовженим на один рік і на тих самих умовах.
11.09.2024 між сторонами вказаного договору підписано додаткову угоду № 21, за умовами якої погоджено, що об`єднання зобов`язується надати наступні послуги клієнту:
- попереднє опрацювання та аналіз позовної заяви ТОВ «Баз Ресурс Інвест» до клієнта про стягнення заборгованості за договором № 14-12 від 14.12.2018;
- здійснити аналіз нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини та судової практики розгляду спорів, що виникають із аналогічних правовідносин;
- скласти відзив на позовну заяву;
- у разі необхідності готувати процесуальні документи, які пов`язані з розглядом судом позовної заяви;
Відповідно до п. 2 вказаної додаткової угоди вартість послуг об`єднання, що передбачена цією угодою, складає фіксовану суму 20 000,00 грн.
Оплата наданих послуг здійснюється клієнтом протягом 10 банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг.
27.01.2025 між позивачем та об`єднання підписано акт прийняття-передачі наданих послуг, згідно з яким вартість послуг погоджена між сторонами у розмірі 20 000,00 грн.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Поряд з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).
Водночас, у пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.
Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".
При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.
Так, як вказано вище, ухвалою суду від 27.01.2025 позов залишено без розгляду на підставі ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, у зв`язку з ненаданням позивачем витребуваних ухвалами суду від 02.10.2024, 12.12.2024 та 13.01.2025 документів, необхідних для вирішення спору.
Відповідно до ч. 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Під час розгляду заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення позивачем не надано суду заперечень щодо неспівмірності заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим суд вважає вимоги заяви відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задовленню.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Аванград" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Ухвала господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення (ухвала), якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового ухвали складено 04.03.2025.

Суддя О.Г. Удалова