ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"06" лютого 2025 р. Справа№ 910/15243/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представників сторін:

від ТОВ "Росичі": Острянко Б.І. на підставі ордера

від ТОВ "ФК "Кантієро": Круглик В.В. на підставі ордера

розглядаючи апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вельвічія", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кантієро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Росичі" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 року

у справі №910/15243/23 (суддя Омельченко Л.В.)

за заявою Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Росичі"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 року у справі №910/15243/23, зокрема, визнано кредиторами ТОВ "Росичі": Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва на загальну суму 1156528,88 грн., з яких: 87140,00 - судові витрати (перша черга); 1069388,88 грн. - основний борг (четверта черга); ТОВ "Ю ЕНД ТІ Трейдінг компані" на загальну суму 2676 629,47 грн., з яких: 6 056,00 грн. - судовий збір (перша черга); 2670573,47 - основний борг (четверта черга); ГУ ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС на загальну суму 329 839,61 грн., з яких: 6 056,00 грн. - судовий збір (перша черга); 323783,61 грн. - основний борг (третя черга); відмовлено ТОВ "Фінансова компанія "Вельвічія" у визнанні кредитором боржника на суму 4 250 000,00 грн.; відмовлено ТОВ "Фінансова компанія "Кантієро" у визнанні кредитором боржника на суму 12 118 500,00 грн.; зобов`язано розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Аверкина В.В. сформувати реєстр вимог кредиторів відповідно до Ухвали попереднього засідання у справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "ФК "Вельвічія" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі №910/15243/23 в частині відмови ТОВ "ФК "Вельвічія" у визнанні кредитором боржника та прийняти нове рішення, яким визнати ТОВ "ФК "Вельвічія" кредитором боржника на суму 4 250 000,00 грн.

Ухвалою суду від 10.09.2024 року колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Вовк І.В., Сотніков С.В. поновлено скаржнику строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Фінансової компанії "Вельвічія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі №910/15243/23, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 24.10.2024 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Крім того, не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "ФК "Кантієро" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі №910/15243/23 в частині відмови ТОВ "ФК "Кантієро" у визнанні кредитором боржника та прийняти нове рішення, яким визнати ТОВ "ФК "Кантієро" кредитором боржника на суму 12118500,00 грн.

Ухвалою суду від 10.09.2024 поновлено скаржнику строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ФК "Кантієро" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі №910/15243/23, об`єднано в одне апеляційне провадження для спільного розгляду вказану апеляційну скаргу з раніше поданою та прийнятою до провадження апеляційною скаргою ТОВ "ФК "Вельвічія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 року у справі №910/15243/23, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 24.10.2024 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Також, не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "Росичі" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 року у справі №910/15243/23 в частині визнання ТОВ "Ю ЕНД ТІ Трейдінг компані" кредитором боржника на загальну суму 2676 629,47 грн., з яких: 6 056,00 грн. - судовий збір (перша черга); 2670573,47 - основний борг (четверта черга); відмови у визнанні кредиторських вимог ТОВ "ФК "Вельвічія" на суму 4250000,00 грн., відмови у визнанні кредиторських вимог ТОВ "ФК "Кантієро" на суму 12118500,00 грн. та прийняти нове рішення, яким відмовити у визнанні кредитором боржника ТОВ "Ю ЕНД ТІ Трейдінг компані" на загальну суму 2676 629,47 грн., з яких: 6 056,00 грн. - судовий збір (перша черга); 2670573,47 - основний борг (четверта черга); визнати ТОВ "ФК "Вельвічія" кредитором боржника на суму 4 250 000,00 грн.; визнати ТОВ "ФК "Кантієро" кредитором боржника на суму 12 118 500,00 грн.

Ухвалою суду від 10.09.2024 поновлено скаржнику строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Росичі" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі №910/15243/23, об`єднано в одне апеляційне провадження для спільного розгляду вказану апеляційну скаргу з раніше поданими та прийнятими до провадження апеляційними скаргами ТОВ "ФК "Вельвічія" та ТОВ "ФК "Кантієро" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 року у справі №910/15243/23, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 24.10.2024 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому суду відзиві на апеляційні скарги ТОВ "Ю ЕНД ТІ Трейдінг компані" просить залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою суду від 24.10.2024 розгляд справи відкладено на 05.12.2024 на підставі ст. 216 ГПК України та зобов`язано представника ТОВ "ФК "Кантієро" Круглика В.В. надати суду докази його участі 24.10.2024 року у слідчих діях в рамках кримінального провадження 0000486, яке знаходиться у Відділі поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

25.11.2024 року через систему "Електронний суд" від представника ТОВ "ФК "Кантієро" Круглика В.В. надійшли докази його участі 24.10.2024 року у слідчих діях в рамках кримінального провадження 0000486.

У зв`язку зі звільненням судді Вовка І.В. у відставку витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2024 року для розгляду справи №910/15243/23 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 04.12.2024 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №910/15243/23 за апеляційними скаргами ТОВ "Фінансова компанія "Вельвічія", ТОВ "Фінансова компанія "Кантієро" та ТОВ "Росичі" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 року.

До дати судового засідання через систему "Електронний суд" від представника ТОВ "ФК "Кантієро" надійшло клопотання про витребування доказів.

В судове засідання 05.12.2024 з`явились представники ТОВ "Фінансова компанія "Вельвічія", ТОВ "Фінансова компанія "Кантієро" та ТОВ "Росичі" та ТОВ "Ю ЕНД ТІ Трейдінг компані".

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляли.

Під час розгляду в судовому засіданні клопотання ТОВ "ФК "Кантієро" про витребування доказів представником заявника заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу на отримання відповідей на адвокатські запити.

Ухвалою суду від 05.12.2024 відкладено розгляд справи на 06.02.2025 на підставі положень ст. 216 ГПК України.

До початку судового засідання від представника ТОВ "Фінансова компанія "Кантієро" надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а від представника ТОВ "Ю ЕНД ТІ Трейдінг компані" - клопотання про визнання доказу недопустим/неналежним/недостовірним.

В судове засідання 06.02.2025 з`явились представники ТОВ "Фінансова компанія "Кантієро" та ТОВ "Росичі".

Представник ТОВ "Ю ЕНД ТІ Трейдінг компані" в судове засідання не з`явився, зазначивши у відповідному клопотанні про відсутність у нього можливості прийняти особисту участь у даній справі.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні 06.02.2025 року розглядалось клопотання ТОВ "ФК "Кантієро" про витребування доказів.

Так, у доданому клопотанні про витребування доказів скаржник просить суд витребувати в АТ "Сенс Банк", АТ "КБ "Приват Банк" та АТ "Райффайзен Банк" банківські виписки по рахункам ТОВ "Росичі" за період з 23.03.2012 по 29.08.2023.

За твердженням скаржника, дані виписки в повній мірі підтвердять доводи, які викладені у заяві ТОВ "ФК "Кантієро" про визнання кредиторських вимог та у додаткових угодах, які були укладено між ТОВ "Туристична фірма Курортцентр та ТОВ "Росичі", а також між ТОВ "Туристична фірма Курорт-Плюс та ТОВ "Росичі".

Розглянувши в судовому засіданні клопотання ТОВ "ФК "Кантієро" про витребування доказів з наведених у них мотивів та заслухавши позиції присутніх учасників провадження у справі з цього приводу, колегія суддів дійшла висновку відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Суд може уповноважити на одержання витребуваних ним доказів заінтересовану сторону.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до положень ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При цьому, в силу ст. 91 ГПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Статтею 74 наведеного кодексу встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Слід також зазначити, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.235 ГПК України).

Водночас, маючи достатньо часу для вчинення відповідних дій під час розгляду справи в суді першої інстанції, скаржником клопотання про витребування в АТ "Сенс Банк", АТ "КБ "Приват Банк" та АТ "Райффайзен Банк" банківських виписок по рахункам ТОВ "Росичі" за період з 23.03.2012 по 29.08.2023 до місцевого господарського суду не заявлялось, заходи щодо самостійного отримання копії витребуваних доказів було вчинено лише після прийняття оскаржуваної ухвали, а відповідні документи на підтвердження цих обставин надано лише суду апеляційної інстанції.

При цьому, слід також наголосити, що згідно положень процесуального законодавства, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, тобто збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду.

Окрім наведеного, під час розгляду заявленого клопотання суд апеляційної інстанції також враховує висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 12.10.2021 року у справі №01/1494(14-01/1494) стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство та стосовно ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство.

Так, згідно наведеної постанови, на підставі аналізу законодавства про банкрутство, яким керується суд на стадії попереднього засідання під час розгляду кредиторських вимог, у сукупності з положеннями процесуального закону щодо диспозитивності у господарському процесі, щодо прав та обов`язків кредитора як сторони у справі про банкрутство, щодо порядку доведення стороною даних, вказаних в обґрунтування своїх вимог і заперечень, щодо порядку надання доказів у справі, а також з урахуванням численної практики Верховного Суду з даного питання, судом касаційної інстанції зроблено наступні висновки:

- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови Верховного Суду: від 26.02.2019 у справі №908/710/18, 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- проте, обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови Верховного Суду: від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 05.03.2019 у справі №910/3353/16, від 18.04.2019 у справі №914/1126/14, від 20.06.2019 у справі №915/535/17, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови Верховного Суду: від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови Верховного Суду: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18);

- відтак, завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови Верховного Суду: від 05.03.2019 у справі №910/3353/16, від 18.04.2019 у справі №914/1126/14, від 20.06.2019 у справі №915/535/17, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі №904/9024/16);

- отже, у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17);

- ухвала, прийнята за результатами попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів; для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня) (постанови: від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17);

- метою апеляційного суду є перевірка законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції, а способом досягнення цієї мети - розгляд справи по суті повторно (постанова Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №922/116/18).

Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником.

Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (ст. 76 ГПК України), допустимості (ст. 77 ГПК України), достовірності (ст. 78 ГПК України) та вірогідності (ст. 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог.

Отже, за своєю правовою природою такий предмет спору не є тотожним спору про право, який розглядається у позовному провадженні. (Аналогічна правова позиція викладена у Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 27.08.2020 року у справі №911/2498/18).

З огляду на викладене, беручи до уваги, що обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено саме на заявника грошових вимог, та враховуючи заборону суду з власної ініціативи збирати докази, що стосуються предмета спору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання скаржника про витребування доказів.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 81, 234, 255, 270, 271 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кантієро" про витребування доказів у справі №910/15243/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття.

Повний текст ухвали підписано 03.03.2025 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

С.В. Сотніков