ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 лютого 2025 року м. Черкаси справа №925/1625/24

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Костянтина Довганя, із секретарем судового засідання Тетяною Дяченко, за участю прокурора Світлани Антощук, представників: позивача не з`явився, відповідача не з`явився, розглянувши у підготовчому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Христинівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут та до Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 338082,58 грн,

УСТАНОВИВ:

Заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут до Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства , в якому прокурор просить суд:

- визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 25.08.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 24.01.2022 № 5, укладену між Христинівським виробничим управлінням житлово комунального господарства () та товариством з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ ();

- визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 30.09.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 24.01.2022 № 5, укладену між Христинівським виробничим управлінням житлово комунального господарства () та товариством з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ ();

- визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 19.10.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 24.01.2022 № 5, укладену між Христинівським виробничим управлінням житлово комунального господарства () та товариством з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ ();

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ (18002, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166; ) на користь бюджету Христинівської міської ради () грошові кошти в розмірі 338 082 грн 58 коп.;

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ () на користь Черкаської обласної прокуратури (, р/р UA0003751, в ДКСУ у м. Київ) судовий збір у розмірі 11 324,19 грн, сплачений за пред`явлення позову.

Позивач та відповідач повідомлені про час та місце проведення судового засідання в установленому порядку.

Представники сторін свою явку в судове засідання не забезпечили.

Справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

22 січня 2025 року на адресу суду від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про призначення у справі лінгвістичної експертизи.

Клопотання відповідач мотивував тим, що з липня 2021 року, пункт 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» діяв у редакції Закону № 1530-ІХ від 03.06.2021 (діє з 26.06.2021):«Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Зазначена редакція пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» прямо вказує про можливість збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 % від останньої ціни товару, визначеної з урахуванням попередніх збільшень ціни товару, у випадку їх наявності(за весь строк дії договору першочергова ціна може бути збільшена більше ніж на 10 %, проте кожне окреме збільшення ціни не може перевищувати 10 %) і ВИ ВС у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 не надано тлумачення зазначеної норми у редакції Закону № 1530-ІХ від 03.06.2021.

Стаття 1 Закону Україну «Про судову експертизу» визначає судову експертизу як «дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду».

Судовою лінгвістичною експертизою є лінгвістичне дослідження, що здійснюється експертом з метою використання письмового висновку в вирішенні тих чи інших питань, що вимагають втручання спеціалістів.

Предмет лінгвістичної експертизи - фактичні дані, які встановлюються за допомогою спеціальних лінгвістичних знань і є суттєвими для вирішення конкретного питання, судового розгляду.

Завдання лінгвістичної експертизи є, зокрема: з`ясування питань, які виникають у правозастосуванні через потенційну множинність інтерпретацій повідомлення, у тих випадках, коли відмінні інтерпретації передбачають відмінні юридичні наслідки.

Відповідач вважає, що існує множинність інтерпретацій пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» у редакції Закону України № 1530-ІХ від 03.06.2021, і відмінні інтерпретації передбачають відмінні юридичні наслідки, то є підстави для призначення лінгвістичної експертизи.

Для правильного вирішення даної справи у відповідача є необхідність отримання експертного лінгвістичного висновку щодо об`єктивного значення пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» у редакції Закону України № 1530-ІХ від 03.06.2021.

Прокурор в підготовчому засіданні проти призначення лінгвістичної експертизи у справі заперечував, оскільки предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Підставою для відмови у задоволенні вказаного клопотання є те, що відповідач ставить на вирішення експертизи питання права останнє є виключними повноваженнями суду. Тоді як питань, що потребують дослідження конкретних обставин справи для встановлення обставин, які потребують спеціальних знань ТОВ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» не наведено. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 висловила позицію щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та зазначила, що норми п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону не дозволяють збільшувати ціну товару більш ніж на 10 % від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю.

Також, Верховний Суд у п. 8.36 постанови від 02.07.2024 у справі № 910/13579/23 зазначив про те, що висновок Верховного Суду щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» є сталим та послідовним. Такий висновок, зокрема, сформовано у зазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону «Про судоустрій і статус суддів», ч. 4 ст. 236 ГПК України, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

При цьому висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно ч. 1 ст. 36 Закону «Про судоустрій і статус суддів» перед Верховним Судом поставлено завдання щодо забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

При розгляді справи № 755/10947/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати, якою у конкретних правовідносинах є саме Постанова від 24.01.2024 у справі 922/2321/22. Разом з тим, відповідно до ухвали Вищої ради правосуддя від 12.05.2021 № 2484/0/18- 21, окрема думка судді не має обов`язкового значення, а отже не породжує юридичних наслідків. Суддя не може переслідуватися через наявність у нього належним чином оформленої окремої думки до рішення суду, а окрема думка не може визнаватися такою, що порочить звання судді або підриває авторитет правосуддя.

У відповідності до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи імперативну норму ч. 4 ст. 236 ГПК України при вирішенні даного спору для суду буде обов`язковим застосування практики Верховного Суду щодо норми п. 2 ч. 5 ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі», якою також буде визначено і фактичний зміст цієї норми, навіть якщо правові висновки з постанов ВС не будуть співпадати із висновками експертів при проведенні лінгвістичної експертизи.

Суд розглянувши клопотання вважає його недоцільним, необґрунтованим та таким, що до задоволення не підлягає.

Суд розглянувши матеріали справи та заслухавши прокурора вважає за можливе закрити підготовче провадження у даній справі та призначити справу до судового розгляду по суті, оскільки судом у ході проведення підготовчого засідання здійснені усі передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 185, 197, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1.В задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі лінгвістичної експертизи відмовити.

2.Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у засіданні суду на 12 год. 30 хв. 13 березня 2025 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області за адресою: бул. Шевченка, 307, зал судових засідань № 217, м. Черкаси, 18005.

Повідомити учасників справи про дату, час і місце призначеного цією ухвалою судового засідання, надіславши їм копію цієї ухвали.

Роз`яснити учасникам справи про їх обов`язок повідомити суд про причини неявки у судове засідання і, що у разі їх неявки наступають наслідки, передбачені статтею 202 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити сторонам веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, - сourt.gov.ua/fair/

СУДДЯ Костянтин Довгань