ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.02.2025 Справа № 914/2763/24
За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЛЛА-Україна», м.Львів,
про: ухвалення додаткового рішення
у справі №914/2763/24
за позовом: Фізичної особи-підприємця Сторожука Павла Романовича, м.Жовква,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЛЛА-Україна», м.Львів,
про: стягнення 8157,84 грн.
Суддя І.Б.Козак
при секретарі Г.Гелеш
Представники сторін не прибули.
На адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Сторожука Павла Романовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЛЛА-Україна» про стягнення 8157,84 грн заборгованості.
Рішенням суду від 21.01.2025 у цій справі у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

27.01.2025 відповідачем подано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з позивача на суму 6000,00 грн. Ухвалою суду від 13.02.2024 заяву прийнято до розгляду та судове засідання призначено на 25.02.2025.

Позиція позивача.

У судове засідання 25.02.2025 представник позивача не з`явився, подав клопотання про зменшення витрат відповідача на правову допомогу (вх.№4875/25 від 25.02.2025, 4884/25 від 25.02.2025). Вважає витрати на суму 6000,00 грн завищеними. Просить зменшити суму правової допомоги до 600 грн з таких підстав:

- справа є малозначною, враховуючи ціну позову (8157,84 грн);

- жодного засідання не проводилося, оскільки справа розглядалася в порядку спрощеного письмового провадження без виклику сторін;

- сама справа є нескладною;

- заявником не подано доказів сплати адвокату суми 6000,00 грн;

Такі дії як ознайомлення з матеріалами справи, подання заяви про вступ у справу як представника є шаблонними в ЄСІТС носять формальний характер та фактично входять в процедуру підготовки відзиву на позов.

Позиція відповідача.

Відповідач у судове засідання 25.02.2025 не з`явився. У заяві просить стягнути з позивача на користь відповідача 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і надавали пояснення, не ухвалено рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За змістом ст. 244 ГПК України додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст.126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

· 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

· 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

· 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

· 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Суд звертає увагу на позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведену в постанові від 03.10.19р. у справі № 922/445/19, про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість лише щодо розподілу витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

На підтвердження виконання робіт (надання правових послуг) позивач надав:

- Договір про надання правової допомоги №25-11/2024 від 25.11.2024.

- Рахунок-фактуру від 24.01.2025.

- Акт приймання-передачі наданих послуг від 24.01.2025.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Суд звертає увагу сторони відповідача на дотримання принципу співмірності у понесенні судових витрат, тож використовуючи свої дискреційні повноваження, перевіривши опис виконаних адвокатом робіт, враховуючи відмову у задоволенні позову, заперечення позивача, викладені у заяві вх.№4884/25 від 25.02.2025, враховуючи ціну позову, порядок розгляду цієї справи, керуючись ст.ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЛЛА-Україна» про винесення додаткового рішення у справі №914/2763/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сторожука Павла Романовича (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЛЛА-Україна» (адреса: 79040, вул.Патона,буд.2, кв.117, м.Львів, ) 3 000,00 грн витрат на правову допомогу.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 26.02.2025.

Суддя Козак І.Б.