УХВАЛА

м. Київ

26.02.2025Справа № 910/8771/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Віль-Транс-Сервіс"

про розстрочення виконання судового рішення

у справі № 910/8771/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрібастранс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віль-Транс-Сервіс"

про стягнення 307 386,09 грн

Представники учасників справи: відповідно до протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрібастранс" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віль-Транс-Сервіс" (далі - відповідач) про стягнення 307386,09 грн, з яких 250000,00 грн заборгованості, 42618,87 грн пені, 9177,40 грн інфляційних втрат та 5589,82 грн 3 % річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2025 було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віль-Транс-Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрібастранс" заборгованість у розмірі 250000,00 грн, 3% річних у розмірі 450,80 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3756,76 грн, в іншій частині позову відмовлено, витрати по сплаті судового збору в розмірі 854,03 грн покладено на позивача.

08.02.2025 представником відповідача сформовано в системі "Електронний суд" заяву про розстрочення виконання судового рішення у справі № 910/8771/24, яка 10.02.2025 зареєстрована в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2025 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Віль-Транс-Сервіс" про розстрочення виконання судового рішення у справі № 910/8771/24 призначено на 26.02.2025.

24.02.2025 представником позивача сформовано в системі "Електронний суд" додаткові пояснення у справі, які 25.02.2025 зареєстровано в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

У судове засідання 26.02.2025 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Розглянувши в судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Віль-Транс-Сервіс" про розстрочення виконання судового рішення, суд дійшов висновку про наступне.

Частиною першою статті 239 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до частин 3, 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк та спосіб.

Вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Враховуючи, що необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану.

Розстрочення виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком, а обґрунтування пов`язаних з цим обставин та подання доказів, які свідчать про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, покладається на зацікавлену особу.

В обґрунтування наявності підстав для розстрочення виконання рішення суду відповідач посилається, зокрема, на несприятливу економічну ситуацію, низький баланс обігових коштів, необхідність виплати заробітної плати працівникам, низький розмір доходів та наявність кредиторської заборгованості, в тому числі перед позивачем.

Окрім того, відповідач вказує, що ним було частково сплачено заборгованість за надані позивачем послуги, що встановлено рішенням у цій справі.

Позивач, у свою чергу, в поданих додаткових поясненнях не заперечує проти можливості розстрочення виконання рішення у цій справі та просить розстрочити його на строк не більше шести місяців, шляхом погашення відповідачем заборгованості щомісячними рівними платежами.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, врахувавши обставини, викладені відповідачем у заяві про розстрочення виконання рішення, зокрема, беручи до уваги факт часткової сплати заборгованості за надані послуги, з огляду на те, що в даному випадку мають місце обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, але не виключають його виконання в майбутньому, суд дійшов висновку, що розстрочення рішення суду не порушить прав стягувача.

У контексті заявленого відповідачем строку розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає, що відповідно до частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Європейським судом з прав людини в окремих справах проти України було констатовано, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (зокрема ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003 у справі "Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02).

Таким чином, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Розстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про можливість розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2025 у справі № 910/8771/24 на шість місяців з дати набрання рішенням законної сили, тобто з 07.02.2025 до 07.08.2025. При цьому, визначений судом строк розстрочення виконання вказаного рішення не призведе до порушення інтересів сторін, а натомість забезпечить їх баланс, буде співмірним можливості поновлення порушеного права позивача з можливістю відповідача забезпечити таке поновлення.

Відтак суд вважає за необхідне встановити графік погашення заборгованості, виходячи з розстрочення виконання рішення суду на шість місяців у вигляді шести однакових платежів у розмірі 42 367,93 грн.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Віль-Транс-Сервіс" про розстрочення виконання судового рішення у справі № 910/8771/24 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2025 у справі № 910/8771/24 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віль-Транс-Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрібастранс" заборгованості у розмірі 250 000,00 грн, 3% річних у розмірі 450,80 грн та витрат по сплаті судового збору в розмірі 3 756,76 грн строком на шість місяців до 07.08.2025 зі сплатою суми заборгованості згідно графіку, а саме:

- до 07.03.2025 - 42 367,93 грн;

- до 07.04.2025 - 42 367,93 грн;

- до 07.05.2025 - 42 367,93 грн;

- до 07.06.2025 - 42 367,93 грн;

- до 07.07.2025 - 42 367,93 грн;

- до 07.08.2025 - 42 367,93 грн.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.02.2025.

Суддя О.В. Нечай