ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 лютого 2025 року Справа № 903/803/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нововолинський завод спеціального технічного обладнання»

до відповідача: фізичної особи підприємця Осипенко Ганни Вікторівни

про стягнення 1 165 744,80 грн,

Суддя Шум М.С.

Секретар судового засідання Сосновська Ю.П.

Представники сторін:

від позивача: Олійник М.М.

від відповідача: Поліщук С.М.

встановив:18.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Нововолинський завод СТО» звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до фізичної особи підприємця Осипенко Ганни Вікторівни про стягнення 1 165 744,80 грн, з них 1 114 344,00 грн заборгованості по орендній платі, 15 570,29 грн 3 % річних, 35 830,51 грн пені та судові витрати у справі.

При обґрунтуванні позову вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди нерухомого майна № 1 від 12.08.2022 в частині повної та вчасної сплати орендних платежів.

Ухвалою суду від 20.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

08.10.2024 від фізичної особи підприємця Осипенко Ганни Вікторівни на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову повністю та призначити у справі почеркознавчу експертизу.

09.10.2024 представник позивача у справі на адресу суду надіслав відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 29.11.2024 постановлено розгляд справи № 903/803/24 здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17.12.2024.

05.12.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Нововолинський завод спеціального технічного обладнання» надійшли додаткові пояснення у справі у яких позивач просить суд відмовити в клопотанні відповідача про призначення у справі почеркознавчої експертизи.

17.12.2024 на адресу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

Ухвалою суд від 17.12.2024 розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 14.01.2025, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Нововолинський завод спеціального технічного обладнання» надати суду для огляду в судовому засіданні оригінал договору оренди нерухомого майна №1 від 12.08.2022 та додаткової угоди №4 від 01.11.2022 до договору оренди нерухомого майна №1 від 12.08.2022. Явку представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Нововолинський завод спеціального технічного обладнання» визнано обов`язковою.

На виконання вимог ухвали суду від 17.12.2025 представник позивача надав для огляду в судовому засіданні 14.01.2025 оригінал договору оренди нерухомого майна №1 від 12.08.2022 та додаткової угоди №4 від 01.11.2022 до договору оренди нерухомого майна №1 від 12.08.2022.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.01.2025 клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи підтримав та додатково зазначив, що підписи, виконані в графі "Новий орендар" Угоди та в графі "Орендар" Додаткової угоди від імені ФОП Осипенко Г.В. не є підписами Осипенко Г.В.

Крім того, ФОП Осипенко Г.В, не отримувала Об`єкт оренди ні від позивача, ні від ТзОВ "Модулхаус" та не використовувала даний Об`єкт в своїй господарській діяльності.

Вказані обставини, на думку заявника, є підставою для призначення почеркознавчої судової експертизи.

Щодо клопотання відповідача про призначення у справі почеркознавчої експертизи, судом протокольною ухвалою від 14.01.2025 відмовлено в задволенні відповідного клопотання.

Судом зазначено:

Відповідно до частини першої статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Аналогічний висновок зазначено у постанові КГС ВС від 02.07.2019 № 925/1641/17:

Безпідставне призначення судової експертизи має наслідком збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до частини 1 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи. Аналогічний висновок наведений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 927/685/20.

Оцінюючи обґрунтування відповідача щодо потреби призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні.

На підставі ст.ст. 182, 185 195, 234 ГПК України, господарський суд протокольною ухвалою від 14.01.2025 закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 11.02.2025.

В судовому засіданні представник відповідача та відповідач у клопотанні від 07.02.2025 просить суд:

1. Повернутися до стадії підготовчого провадження у справі № 903/803/24.

2. Призначити у справі № 903/803/24 почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: Чи виконано підпис від імені Осипенко Ганни Вікторівни в Угоді від 01.11.2022 про заміну сторони договірного зобов`язання в Договорі оренди нерухомого майна №1 від 12.08.2022 р., копія якої містяться у матеріалах справи № 903/803/24, тією особою від імені якої він зазначений, чи іншою особою? Чи виконано підпис від імені Осипенко Ганни Вікторівни в Додатковій угоді №4 від 01.11.2022 до Договору оренди нерухомого майна №1 від 12.08.2022, копія якої містяться у матеріалах справи № 903/803/24, тією особою від імені якої він зазначений, чи іншою особою? Чи виконані підписи в Угоді від 01.11.2022 про заміну сторони договірного зобов`язання в Договорі оренди нерухомого майна №1 від 12.08.2022 та в Додатковій угоді№4 від 01.11.2022 до Договору оренди нерухомого майна №1 від 12.08.2022, копії яких містяться у матеріалах справи № 903/803/24, однією особою? Особою якої статі виконано підписи в Угоді від 01.11.2022 про заміну сторони договірного зобов`язання в Договорі оренди нерухомого майна №1 від 12.08.2022 та в Додатковій угоді №4 від 01.11.2022 до Договору оренди нерухомого майна №1 від 12.08.2022, копії яких містяться у матеріалах справи № 903/803/24?

3. Зобов`язати відповідача Осипенко Ганну Вікторівну здійснити необхідні дії щодо надання порівняльного матеріалу для проведення відповідного експертного дослідження.

4. Витребувати для проведення почеркознавчої експертизи у позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нововолинський завод спеціального технічного обладнання»(ідентифікаційний код в ) оригінал Угоди від 01.11.2022 про заміну сторони договірного зобов`язання в Договорі оренди нерухомого майна №1 від 12.08.2022 та оригінал Додаткової угоди №4 від 01.11.2022 до Договору оренди нерухомого майна №1 від 12.08.2022.

5. Оплату за проведення почеркознавчої експертизи покласти на Осипенко Ганну Вікторівну.

6. На час проведення почеркознавчої експертизи зупинити провадження в справі до отримання результатів такої експертизи.

До заяви про проведення експертизи додатком долучено Заяву свідка ОСОБА_1 (відповідач у справі) від 04.02.2025. ОСОБА_1 є відповідачем у справі, а тому користується усіма правами та обов`язками учасника та сторони у справі, в тому числі, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з приписами п. 4 ст. 88 ГПК України заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначає, що без отримання відповідного висновку експерта відповідач позбавлений можливості довести обставини, на які він посилається як на підставу для відмови у позові, то існує необхідність у поверненні до стадії підготовчого провадження для вирішення вказаного питання.

Представник позивача в судовому засіданні в задоволенні клопотання про перехід на стадію підготовчого провадження у справі та щодо призначення почеркознавчої експертизи заперечувала.

Суд бере до уваги, що протокольною ухвалою від 14.01.2025 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 11.02.2025.

Представники сторін спору були присутні у судовому засіданні 14.01.2025 та щодо закриття підготовчого провадження не заперечували, про доцільність відкладення підготовчого провадження та намір подати додаткові клопотання у справі, які можуть бути подані у підготовчому провадженні, не зазначали.

Більше того, суд бере до уваги, що відповідач зверталася до суду із клопотанням про проведення аналогічної почеркознавчої експертизи у справі і суд відмовив у задоволенні відповідного клопотання.

Верховний Суд у своїх постановах від 05.10.2022 р. у справі № 204/6085/20 та від 16.12.2021 у справі №910/7103/21 прийшов до висновку, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій. Разом з тим, такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Представником відповідача не наведено вагомих підстав для повернення на стадію підготовчого провадження у даній справі, а клопотання про проведення почеркознавчої експертизи подавалося відповідачем на стадії підготовчого провадження. Інших обставин, які б суд міг розглянути як поважні для повернення на стадію підготовчого провадження, відповідачем не наведено.

Суд протокольною ухвалою від 11.02.2025 відмовив у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження у справі № 903/803/24, а відтак клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, яке подано до суду після закриття підготовчого провадження, суд залишає без розгляду.

Після з`ясування обставин справи та дослідження доказів, суд перейшов до судових дебатів.

Представник відповідача у судовому засіданні клопотав про відкладення розгляду справи на етапі судових дебатів з метою надати йому можливість підготуватися до судових дебатів

Ухвалою суду від 11.02.2025 клопотання ОСОБА_1 від 07.02.20225 про призначення почеркознавчої експертизи залишено без розгляду. Розгляд справи по суті відкладено на 18.02.2025 на 12:00 год.

У судовому засіданні 18.02.2025 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в заяві від 18.02.2025 та у судовому заіданні просив в задоволені позову відмовити через відсутність будь якого відношення до користування(оренди) спірного майна до ТзОВ «Модулехаус». Додатково в судовому засіданні зазначив, що договір є нікчемним, оскільки підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідач не навів жодної правової норми, яка б передбачала обов`язкове нотаріальне посвідчення для даного виду договору.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

12.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю Нововолинський завод спеціального технічного обладнання (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Модулехаус (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна № 1 (далі договір), відповідно до умов якого, орендодавець передає, а орендар приймає в орендне (строкове, платне, обов`язкове до повернення) користування нерухоме майно, характеристики якого встановлені розділом 3 даного договору .

Пунктом 4.1 договору сторони визначили, що орендодавець передає, а орендар приймає об`єкт оренди за актом приймання-передачі. Об`єкт оренди вважається переданим (повернутим) в день підписання акту приймання-передачі (п.4.4 договору).

Згідно з п. 5.1 договору розмір орендної плати за місяць становить: 42,00 грн за 1 м.кв. виробничого приміщення. Загальний розмір орендної плати об`єкта оренди за один календарний місяць становить 92 862,00 грн.

Орендна плата та оплата вартості комунальних послуг (електропостачання, водопостачання), що виникають у процесі проведення діяльності відповідно до п. 2.1 даного договору, сплачується орендарем щомісячно в безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 12-го числа поточного місяця (п. 5.3 договору).

Пунктом 7.1 договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати орендарем орендної плати та/або комунальних платежів по встановлених рахунках, він зобов`язаний сплатити орендодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня, від розміру несплаченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 9.1 договору цей договір набуває чинності з 15.09.2022 по 14.09.2025.

Даний договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками без будь-яких зауважень.

На виконання умов договору 12.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю Нововолинський завод спеціального технічного обладнання (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Модулехаус (орендар) було підписано та скріплено печатками акт приймання-передачі нерухомого майна без будь-яких зауважень (а.с.13-15).

01.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю Нововолинський завод спеціального технічного обладнання (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю Модулехаус (первісний орендар) та фізичною особою підприємцем Осипенко Ганною Вікторівною (новий орендар) було укладено угоду про заміну сторони договірного зобов`язання (в договорі оренди нерухомого майна № 1 від 12.08.2022) (далі угода) за умовами якої первісний орендар за згодою орендодавця передає, а новий орендар приймає на себе всі права та зобов`язання первісного орендаря як сторони за договором оренди нерухомого майна № 1 від 12.08.2022 між орендодавцем та первісним орендарем .

Пунктом 2 угоди визначено, що з моменту набрання чинності цією угодою первісний орендар втрачає, а новий орендар набуває право вимагати виконання орендодавцем своїх обов`язків за договором, а також первісний орендар перестає, а новий орендар починає нести зобов`язання та відповідальність за невиконання зобов`язань, що виникли до моменту набуття чинності цією угодою, а також тих, що виникають у майбутньому.

Права, зобов`язання та відповідальність сторони по договору переходить до нового орендаря в тому обсязі, в якому вони належали первісному орендарю до набуття чинності цією угодою (п.3 угоди).

Угода набуває чинності з моменту її підписання та діє до завершення строку дії договору (п.5 угоди).

Угода підписана повноважними представниками сторін без будь-яких зауважень.

01.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю Нововолинський завод спеціального технічного обладнання (орендодавець) та фізичною особою підприємцем Осипенко Ганною Вікторівною (орендар) укладено додаткову угоду № 4 до договору оренди нерухомого майна № 1 від 12.08.2022 (а.с.17), якою сторони погодили доповнити договір п.5.1.1, яким визначили, що розмір орендної плати за такі календарні періоди як: листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року становить 21,00 грн за 1 м.кв. виробничого приміщення. Загальний розмір орендної плати об`єкта оренди за один календарний місяць у такі календарні періоди як: листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року становить 46431,00 грн.

Інші умови договору оренди нерухомого майна № 1 від 12.08.2022 залишаються без змін (п.2 додаткової угоди № 4).

Додаткова угода набуває чинності з дати її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору оренди нерухомого майна № 1 від 12.08.2022 (п. 3,4 додаткової угоди).

Дана додаткова угода підписана повноважними представниками сторін без будь-яких зауважень.

Зі змісту укладеного між сторонами договору оренди випливає, що основною метою договору оренди нерухомого майна та правом орендодавця є своєчасне отримання орендної плати в установленому розмірі.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України (далі - ГК України), майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Як стверджується, ст. 173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 193 ГК України, статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із Договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Як стверджується ст. 521 ЦК України форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 522 ЦК України новий боржник у зобов`язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що грунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ст. 760 ЦК України).

Згідно ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч. 1 та ч. 4 ст. 286 ГК України).

Судом встановлено, що відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань згідно договору оренди за період з серпня 2023 по липень 2024 року в зв`язку з чим наявна заборгованість в розмір 1 114 344,00 грн за заявлений період (92 862,00*12).

Даний факт відповідачем не спростовано, підтверджено матеріалами справи, а отже позовні вимоги про стягнення із відповідача 1 114 344,00 грн орендної плати підлягають до задоволення в повному розмірі.

Позивачем заявлено до стягнення 3 % річних в сумі 15 570,29 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлена обов`язковість договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши власний розрахунок, дійшов висновку, що нараховані позивачем 15 570,29 3% річних арифметично правильні, підставні та підлягають до стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України.

Позивач на підставі пункту 7.1 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 35 830,51 грн.за період з 13.02.2024 по 31.07.2024.

В силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

У відповідності до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.1 договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати орендарем орендної плати та/або комунальних платежів по встановлених рахунках, він зобов`язаний сплатити орендодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня, від розміру несплаченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати , а тому вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі 35 830,51грн. підлягає до задоволення.

Суд спростовує доводи представника відповідача щодо твердження про підписи, виконаних в графі "Новий орендар" Угоди та в графі "Орендар" Додаткової угоди від імені ФОП Осипенко Г.В. не є підписами Осипенко Г.В., оскільки, 24.01.2023 ФОП Осипенко Г.В. згідно платіжної інструкції за №111 здійнила платіж за оренду нерухомого майна за січень - лютий 2023, згідно рахунку №11 від 02.01.2023 на суму 92 862,00 грн.(а.с.42)

Доводи та заперечення відповідача не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, тому суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача 1 165 744,80 грн. заборгованості, з них 1 114 344,00 грн заборгованості по орендній платі, 15 570,29 грн 3 % річних, 35 830,51 грн пені . Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 17 486,17 грн . відповідно до ст.ст. 129-130 ГПК України слід віднести на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити .

2.Стягнути з фізичної особи підприємця Осипенко Ганни Вікторівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Нововолинський завод спеціального технічного обладнання (вул.Коперника,53/21Б, м.Луцьк, Волинська область, 43010, ) 1 165 744,80 грн. заборгованості, з них 1 114 344,00 грн заборгованості по орендній платі, 15 570,29 грн 3 % річних, 35 830,51 грн пені , а також 17 486,17 грн. судового збору .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України

Повний текст рішення складено

28.02.2025

Суддя М. С. Шум