ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2025 р. Справа№ 910/12076/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

секретар судового засідання Сергієнко-Колодій В.В.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2023

у справі № 910/12076/23 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ"

до Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРОФІНВЕСТ"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ» (далі - позивач; ТОВ «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ»; заявник) до Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВО ІНВЕСТ» (надалі - відповідач; АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВО ІНВЕСТ»; АТ «ЕВО ІНВЕСТ»; Фонд; апелянт; скаржник) про стягнення 270 730 708,00 грн, обґрунтований порушенням відповідачем умов інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18.12.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12076/23. Залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ПРОФІНВЕСТ» (скорочено - третя особа; ТОВ «Компанія з управління активами «ПРОФІНВЕСТ»; ТОВ «КУА «ПРОФІНВЕСТ»).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12076/23 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ" заборгованість у розмірі 270 730 708 грн та судовий збір у розмірі 939 400 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2024 у справі № 910/12076/23 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12076/23 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12076/23 - залишено без змін.

Поряд із цим, 09.11.2023 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1 775 013,10 грн.

18.12.2023 Господарським судом міста Києва прийнято додаткове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/12076/23 задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ" 200 000 грн витрат на професійну правничу допомогу; в іншій частині заяви відмовлено.

За висновками місцевого господарського суду, оцінивши у порядку ст. 86 ГПК України надані докази витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 229 000,00 грн, з урахуванням заперечень відповідача, фактичного обсягу наданих адвокатських послуг позивачу під час розгляду даної справи, обґрунтованості поданих процесуальних документів, зважаючи на ступінь складності цієї справи та тривалості її розгляду, виходячи з критерію реальності, пропорційності до предмета спору і розумності розміру цих витрат, наявні підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу позивача до 200 000,00 грн, що відповідатиме обставинам цієї справи, а також правовому висновку, викладеному у п. 6.1 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 у справі № 910/12076/23 та ухвалити нове, яким стягнути з АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" на користь ТОВ "ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ" 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що обсяг наданих представником позивача процесуальних документів та безпосередня участь представників позивача під час розгляду справи, не відповідає розумності розміру цих витрат та є не співмірним із часом, витраченим адвокатами. При цьому, слід зауважити, що акт про надані послуги від 6 листопада 2023 року не відображає ні витраченого часу адвокатом, ні вартість послуги за кожною процесуальною дією окремо. Водночас, наявність складених процесуальних документів адвокатами позивача свідчить про застосування незначних обсягів знань та витраченого робочого адвокатом часу, а безпосередня участь адвоката під час розгляду справи не вимагало значних його зусиль. Відтак, з огляду на вищевказане, скаржник вважає, що належною сумою, яка підлягає до стягнення на користь позивача судових витрат за надану правничу допомогу підлягає саме сума 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень. Зазначена сума, відповідає критерію розумності їхнього розміру та є співмірною до витраченого часу адвокатами позивача.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 11.01.2024 апеляційна скарга відповідача у справі № 910/12076/23 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Євсіков О.О., Корсак В.А.

29.01.2024 на адресу апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача на додаткове рішення, в якому ТОВ «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ» просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення, - без змін. Згідно аргументів ТОВ «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ», доводи апелянта з приводу того, що витрати позивача на правничу допомогу є не співмірними із часом, витраченими адвокатами є безпідставними та не підтверджуються належними та допустимими доказами. Також на думку позивача, ним надано належні та допустимі докази на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу, як того вимагають ст.ст. 74,76,77, 126 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 у справі № 910/12076/23 та призначено розгляд апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 зупинено провадження у справі № 910/12076/23 щодо апеляційної скарги АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 у справі № 910/12076/23 до завершення перегляду судом апеляційної інстанції рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12076/23 за апеляційною скаргою АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 поновлено апеляційне провадження у справі № 910/12076/23. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 у справі № 910/12076/23 призначено до розгляду на 17.02.2025.

Представник позивача в судовому засіданні 17.02.2025 проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представники апелянта та третьої особи в судове засідання 17.02.2025 не з`явились. Про час та місце розгляду справи відповідач та третя особа повідомлені належним чином, що підтверджується довідками від 23.01.2025 про доставку електронного документа в електронні кабінети останніх.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, враховуючи те, що явка представників відповідача та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність від відповідача та третьої особи обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності останніх, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Також судова колегія зазначає, що відзиву на апеляційну скаргу відповідача від третьої особи на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Водночас, 08.02.2024 до суду апеляційної інстанції від третьої особи надійшла заява, в якій ТОВ «КУА «ПРОФІНВЕСТ» просить здійснювати розгляд апеляційної скарги стосовно додаткового рішення по справі № 910/12076/23 від 18.12.2023 без участі Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ПРОФІНВЕСТ» чи його представника. Вирішення питання щодо апеляційної скарги АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВО ІНВЕСТ» заявник залишає на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вже зазначалось апеляційним господарським судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12076/23 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ" заборгованість у розмірі 270 730 708 грн та судовий збір у розмірі 939 400 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2024 у справі № 910/12076/23 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12076/23 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12076/23 - залишено без змін.

09.11.2023 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 775 013,10 грн.

Відповідач проти задоволення вказаної заяви позивача заперечував. При цьому, АТ «ЕВО ІНВЕСТ» просило зменшити заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу до 60 000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 у справі № 910/12076/23 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/12076/23 задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ" 200 000 грн витрат на професійну правничу допомогу; в іншій частині заяви відмовлено.

Згідно статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку (ч. 6 ст. 129 ГПК України).

Одночасно, за змістом частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно, до закінчення судових дебатів у справі сторона повинна зробити заяву про подання доказів понесення нею судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

Водночас, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при поданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

При цьому витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Визначення договору про надання правничої допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правничої допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання Глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України передбачає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).

Колегія суддів, серед іншого, враховує, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

У постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що: «До правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо».

З урахуванням наведеного, колегією суддів критично оцінюються доводи апелянта про те, що юридичні послуги з складання процесуальних документів адвокатами позивача свідчить про застосування незначних обсягів знань та витраченого робочого часу адвоката, а безпосередня участь адвоката під час розгляду справи не вимагало значних зусиль.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, де зазначено, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

На підставі долучених до матеріалів справи документів, апеляційним господарським судом встановлено, що 12.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Алєксєєв, Боярчуков та партнери» (виконавець) (надалі - Юридична компанія) укладено договір про надання юридичних послуг № 12/07-2023 (надалі - Договір № 12/07-2023), відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язується за замовленням замовника надати йому юридичні послуги, склад яких визначений розділом 2 цього Договору, а замовник зобов`язується прийняти надані юридичні послуги та оплатити їх у розмірі та у порядку, визначеному цим Договором.

Пунктом 2.1. Договору № 12/07-2023 погоджено, що до складу юридичних послуг входить захист інтересів замовника з питань стягнення заборгованості із Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ", в інтересах якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРОФІНВЕСТ", яка виникла на підставі Інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18.12.2019. Обсяги та умови надання юридичних послуг визначаються у додатках до даного Договору або за письмовим дорученням замовника (п. 2.2.).

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2. Договору № 12/07-2023 загальна ціна договору складається із суми ціни послуг, наданих за цим Договором, відповідно до підписаних додатків до Договору. Ціна за фактично надані послуги, яка підлягає оплаті за цим Договором, вказується у відповідних актах. Загальна сума цін за надані послуги, зазначених в актах становить ціну Договору.

Як визначено в Додатку № 1 до Договору № 12/07-2023, замовник доручив, а виконавець прийняв доручення щодо надання у період з 12.07.2023 по 20.07.2023 замовнику юридичних послуг щодо захисту інтересів замовника з питання вжиття заходів забезпечення позову до його подання про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ", в інтересах якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРОФІНВЕСТ", яка виникла на підставі Інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18.12.2019. Відповідно до п. 2 вказаного додатку, вартість послуг, перелік яких визначено в п. 1 цього додатку, становить 1 546 013,10 грн без ПДВ.

Також між позивачем та Юридичною компанією складено та підписано Додаток № 2 до Договору № 12/07-2023, відповідно до умов п. 1 якого Юридична компанія прийняла до виконання доручення позивача із надання останньому юридичних послуг щодо представництва інтересів та захисту прав у Господарському суді міста Києва у справі про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ", в інтересах якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРОФІНВЕСТ", яка виникла на підставі Інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18.12.2019. Пунктом 2 вказаного додатку визначено вартість таких послуг у 229 000,00 грн.

Разом з тим, пунктом 3.2.18. Договору № 12/07-2023 погоджено право виконавця (Юридичної компанії) залучати до надання юридичних послуг по Договору третіх осіб, адвокатів та/або фахівців в сфері права з самостійною оплатою вартості їх послуг. Залучення адвокатів для надання правової допомоги погоджується письмово замовником, який не несе будь-яких витрат, пов`язаних з залученням виконавцем зазначених осіб. У випадку залучення виконавцем адвокатів до надання правової допомоги по Договору, для здійснення представництва в судах України, замовник зобов`язується видати довіреність.

Так, 13.07.2023 між Юридичною компанією та Адвокатським об`єднанням «Правовий центр ХХІ ст.» в інтересах позивача на підставі Договору № 12/07-2023 укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1. якого Юридична компанія доручила, а Адвокатське об`єднання «Правовий центр ХХІ ст.» взяло на себе зобов`язання із надання Юридичній компанії правової допомоги в інтересах клієнта - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ», що стосується захисту його інтересів з питань стягнення заборгованості з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ", в інтересах якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРОФІНВЕСТ", яка виникла на підставі Інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18.12.2019.

Відповідно до п. 2.3. вказаного договору про надання правової допомоги від 13.07.2023 надання правової допомоги доручено адвокату Коржу Володимиру Миколайовичу.

Крім того, Юридичною компанією 13.07.2023 укладено також договір про надання правової допомоги із Адвокатським об`єднанням «Д.Р.Партнерс», відповідно до умов п. 1.1. якого доручено вказаному адвокатському об`єднанню надання правової допомоги в інтересах клієнта Юридичної компанії - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ», що стосується захисту його інтересів з питань стягнення заборгованості з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ", в інтересах якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРОФІНВЕСТ", яка виникла на підставі Інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18.12.2019.

Відповідно до п. 2.3. вказаного договору про надання правової допомоги від 13.07.2023 надання правової допомоги доручено адвокату Ратич Христині Олегівні.

Під час розгляду даної справи у суді першої інстанції представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ» здійснювали адвокати Корж В.М. та Ратич Х.О. на підставі виданих позивачем довіреностей від 21.07.2023 б/н.

20.07.2023 Юридичною компанією та позивачем складено та підписано Акт про надані послуги за Договором № 12/07-2023 та додатком № 1 до цього договору, яким підтверджено надання послуг позивачу щодо вжиття заходів забезпечення позову до його подання та погоджено загальну вартість цих послуг у розмірі 1 546 013,10 грн без ПДВ.

06.11.2023 Юридичною компанією та позивачем складено та підписано Акт про надані послуги за Договором № 12/07-2023 та додатком № 2 до цього договору, яким підтверджено надання позивачу юридичних послуг із представництва його інтересів та захисту прав у Господарському суді міста Києва у справі про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ", в інтересах якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРОФІНВЕСТ", яка виникла на підставі Інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18.12.2019. В п. 2 зазначеного акту погоджено вартість зазначених послуг у розмірі 229 000,00 грн. Згідно акта виконавець надав замовнику юридичні послуги, а саме: здійснив підготовку та забезпечив подання усіх необхідних процесуальних документів, які передбачені законодавством України; забезпечив участь адвокатів, які здійснювали представництво інтересів Замовника у Господарському суді м. Києва у судових справах, які стосуються стягнення заборгованості з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ", в інтересах якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОФІНВЕСТ" "Компанія з управління активами на користь замовника, яка виникла на підставі інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18 грудня 2019 року. Загальна вартість юридичних послуг за цим Актом складає 229 000 (двісті двадцять дев`ять тисяч) гривень 00 копійок, без ПДВ. Замовник підтверджує, що не має претензій та зауважень до виконавця щодо наданих виконавцем юридичних послуг, які зазначені у цьому акті.

З огляду на зміст складеного акта від 06.11.2023, судовою колегією відхиляються, як невмотивовані, твердження апелянта щодо неповноти складеного між сторонами акта в підтвердження виконання умов Договору № 12/07-2023.

Позивач 08.08.2023 та 19.09.2023 на підставі виставлених рахунків сплатив на користь Юридичної компанії 2 004 013,10 грн за юридичні послуги відповідно до Договору № 12/07-2023, що підтверджується платіжними інструкціями №№ 148 та 182. Крім того, у вказану суму входить надання позивачу юридичних послуг із представництва інтересів останнього у Північному апеляційному господарському суді на суму 229 000,00 грн відповідно до Додатку № 3 до Договору № 12/07-2023.

Враховуючи вказані фактичні обставини справи щодо документального підтвердження виконання Юридичною компанією умов Договору № 12/07-2023 та, відповідно, надання замовнику послуг з правничої допомоги у повному і погодженому останніми обсязі, аргументи скаржника щодо недоведеності позивачем витрат на професійну правничу допомогу у визначених сторонами межах, на думку судової колегії є необґрунтованими.

Окремо колегія суддів вказує, що у даному випадку судом першої інстанції враховано критерії визначення розміру витрат на правничу допомогу, зокрема: фактичний обсяг наданих адвокатських послуг позивачу під час розгляду даної справи; обґрунтованість поданих процесуальних документів; ступінь складності цієї справи та тривалість її розгляду; реальності, пропорційності до предмета спору і розумності розміру цих витрат. При цьому, зважаючи на відповідні критерії, судом попередньої інстанції прийнято до уваги заперечення відповідача та зменшено розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача з 229 000,00 грн до 200 000,00 грн.

За таких обставин, з огляду на приписи ч.ч. 1, 2, 3 ст. 124, ч.ч. 5, 6 ст. 129 ГПК України, зважаючи на зазначені вище докази, що підтверджують надання Юридичною компанією правничої допомоги ТОВ «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ», суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду, по-перше, про те, що позивачем подано належні докази в обґрунтування обсягу наданих ним послуг і виконання робіт та їх вартості, наведено опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. По-друге, співмірності та розумності судових витрат у цій справі з урахуванням предмета спору, складності відповідної роботи, що, з урахуванням заяви відповідача про зменшення таких витрат, є підставою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанцій у сумі 200 000,00 грн.

Зважаючи на наведене, на переконання колегії суддів вмотивованими є висновки суду першої інстанції про часткове задоволення клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення та покладення на відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 200 000,00 грн.

Додатково судовою колегією акцентується про правильність висновків суду 1-ої інстанції в частині відсутності об`єктивної можливості пересвідчитись у дійсному наданні правової допомоги позивачу із підготовки заяви про забезпечення позову до подання позову як адвокатами Корж В.М. та Ратич Х.О., так і будь-якими іншими адвокатами згідно акта про надані послуги від 20.07.2023. Тим самим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви позивача в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 546 013,10 грн.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься й у частині 1 статті 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК).

Частиною 5 статті 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За висновками судової колегії, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 у справі № 910/12076/23 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного додаткового рішення в розумінні приписів статті 277 ГПК України не вбачається.

Апелянтом не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

В свою чергу, викладені у відзиві на апеляційну скаргу твердження позивача знайшли своє підтвердження в спростування викладених скаржником доводів в цілому.

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" - залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 у справі № 910/12076/23 - залишити без змін.

3. Справу № 910/12076/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 24.02.2025.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков