РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.03.2025Справа № 904/5008/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» (04082,м. Київ, вул. Автозаводська, будинок 54/19; ідентифікаційний код 21133352)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Групп» (49069, м. Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, буд. 8А; ідентифікаційний код 39591162)

про стягнення заборгованості

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі за текстом - АТ «Універсал Банк», Позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Беатус» (далі за текстом - ТОВ «Беатус», Відповідач) заборгованості за договором оренди приміщення від 01.09.2016 у розмірі 59 945,13грн, з яких: заборгованість з орендної плати - 15 000,00 грн, 3 % річних - 2 976, 56грн, інфляційне збільшення - 12 265, 50грн та пеню - 29 703, 07 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що Відповідачем не сплачено орендну плату за грудень 2017 року в розмірі 7 500 грн та за березень 2018 в розмірі 7 500 грн., що призвело до прострочення виконання грошового зобов`язання та підстав для нарахування 3 % річних, інфляційних втрат та пені.

З огляду на те, що в досудовому порядку спір врегулювати не вдалося Позивач звернувся до суду з даним позовом.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 позовну заяву залишено без руху, встановлено Позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме: надати рахунок-фактуру №Б-16 від 17.11.2017, належним чином завірену копію вимоги про погашення заборгованості за вих. №2631 від 26.03.2024 та докази надсилання Відповідачу.

19.11.2024 до суду від представника Позивача надійшла заява про усунення недоліків, якою надав пояснення щодо рахунку-фактури №Б-16 від 17.11.2017, а також додав рахунок-фактуру № Б-16 від 27.11.2017 та вимогу про погашення заборгованості за вих. № 2631 від 26.03.2024р. з доказами її надсилання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2024 змінено найменування юридичної особи Відповідача у справі з ТОВ «Беатус» на ТОВ «Бетон Групп».

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2024 вирішено передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва справу № 904/5008/24.

За наслідками проведення автоматизованого розподілу справи № 904/5008/24, визначено суддю Пукаса А.Ю. для подальшого її розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2025 справу № 904/5008/24 прийнято до свого провадження суддею Пукасом А.Ю., розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті.

Суд зазначає, що ухвала суду від 25.11.2024 надсилалась на адресу Відповідача поштовим повідомленням № 269, однак конверт повернувся на адресу суду не врученим із зазначенням причини: «неправильно зазначена адреса», «адресат відсутній за вказаною адресою».

Також на адресу Відповідача надсилалась і ухвала суду від 23.01.2025 поштовим повідомленням № 330, однак конверт повернувся на адресу суду не врученим із зазначенням причини: «Одержувач відсутній за вказаною адресою».

Приписами статті 10 України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» закріплено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 2 резолютивної частини ухвали від 25.11.2024 у справі № 904/5008/24 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

01.09.2016 між АТ «Універсал Банк» (Орендодавець) та ТОВ «Беатус» (Орендодавець) (в подальшому змінено найменування на ТОВ «Бетон Групп») укладено договором оренди приміщення від 01.09.2016 (далі за текстом - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду на строк, який зазначений у пункті 2.1 Договору, нежилі приміщення з № 1 по № 8 (групи приміщень № 40), загальною площею 77, 30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бурмистенка, буд. 9/10 (Об`єкт оренди).

Строк оренди гідно пунктом 2.1 Договору: від дати підписання сторонами Акту приймання - передачі Об`єкта оренди, оформленим за формою, зазначеною у Додатку № 2 до Договору та закінчується 31.08.2017.

Відповідно до пункту 3.2 Договору сторони домовилися, що розмір орендної плати за повний календарний місяць, починаючи з дати початку становить 5 500 грн з ПДВ.

За домовленістю сторін розмір орендної плати може бути змінено згідно пункту 3.3 Договору.

Згідно з пунктом 3.4 Договору Орендар сплачує Орендну плату, передбачену пунктом 3.2 Договору не пізніше ніж протягом 5-ти робочих днів поточного календарного місяця строку оренди, за який здійснюється оплата на підставі рахунку - фактури Орендодавця.

Орендар сплачує орендну плату згідно виставлених рахунків-фактур шляхом переказу на рахунок Орендодавця, який зазначено у цьому Договорі або на інший рахунок Орендодавця, про який Орендодавець зобов`язаний повідомити Орендаря у письмовій формі принаймі за 5 календарний днів до дати здійснення платежу (пункт 3.5 Договору).

Пунктом 9.2 Договору сторонами погоджено, що у випадку прострочення своїх грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, Орендар сплачує на користь Орендодавця пеню в розмірі 2 % від суми прострочення за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення.

Згідно пунктом 8.1 Договору останній набирає чинності з дати його підписання сторонами й триває до закінчення строку оренди, але у будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Згідно Акту приймання-передачі приміщення від 01.09.2016 Позивачем передано у платне користування Відповідачу Об`єкт оренди, а Відповідачем прийнято такі приміщення.

Додатковою угодою № 1 від 31.08.2017 до Договору сторонами погоджено, що з 01.09.2017 щомісячна орендна плата за повний календарний місяць становить 7 500 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем виставлено Відповідачу рахунок - фактуру № Б-19 від 26.02.2018 за орендну плату за березень 2018 в сумі 7 500 грн та рахунок - фактуру № Б-16 від 27.11.2017 за орендну плату за грудень 2017 в сумі 7 500 грн.

Згідно доводів Позивача, Відповідачем не сплачено орендну плату за березень 2018 та грудень 2017, чим допущено порушення умов Договору та прострочено виконання грошового зобов`язання.

Згідно наданих Позивачем розрахунків ним нараховано також окремо по кожному простроченому платежу 3 % річних, інфляційні втрати та пеню.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять заперечень щодо заявлених Позивачем вимог та доказів належного виконання Договору.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою є договором оренди.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами частини 1 статті 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 та 5 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1 та 4 статті 285 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлене вище судом та враховуючи, що орендна плата є фіксованим платежем за фактичне користування об`єктом оренди, суд дійшов висновку, що Відповідач користувався Об`єктом оренди у грудні 2017 та у березні 2018 в силу чого у нього виник обов`язок здійснити оплату у відповідності до положень пунктів 3.4 та 3.5 Договору, а саме: у строк до 08.12.2027 та до 08.03.2018 (відповідно).

Враховуючи відсутність доказів сплати Відповідачем орендних платежів за спірні місяці, суд дійшов висновку щодо порушення Відповідачем умов Договору, а відтак і обґрунтованості вимог Позивача в частині стягнення суми основного боргу.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Частиною 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені Позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних витрат, суд зазначає, що останні нараховані стороною правомірно, є арифметично вірними та підлягають стягненню з Відповідача 3 % річних - 2 976, 56 грн та інфляційні втрати - 12 265, 50 грн.

Що стосується нарахування пені, суд зазначає, що відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

В силу зазначеного вище, правомірним буде нарахування пені за 6 місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане, що за підрахункам суду становить 2 515, 68 грн., а тому вимога в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено умови Договору в частині строків оплати орендних платежів, а відтак допущено прострочення виконання грошового зобов`язання в силу чого позов підлягає частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Групп» (49069, м. Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, буд. 8А; ідентифікаційний код 39591162) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (04082,м. Київ, вул. Автозаводська, будинок 54/19; ідентифікаційний код 21133352) заборгованість з орендної плати - 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн, 3 % річних - 2 976 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят шість) 56 грн, інфляційні втрати - 12 265 (дванадцять тисяч двісті шістдесят п`ять) грн 50 коп., пеню - 2 515 (дві тисячі п`ятсот п`ятнадцять) грн 68 коп та судовий збір - 972 (дев`ятсот сімдесят дві) грн 76 коп.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 03.03.2025

Суддя Антон ПУКАС