ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

24.02.2025р. Справа № 905/55/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Кухтик С.Ю. розглянувши у відкритому засіданні

матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНКАМ» (; 04176, м.Київ, Набережно-Рибальська дорога, буд.3, прим.139) про заміну сторони правонаступником

у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» (), м.Курахове Донецької області

ліквідатор арбітражний керуючий Паркулаб В.Г.

Представники сторін участь у судовому засіданні не приймали

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 23.01.2024 заяву АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» про відкриття провадження у справі про банкрутство прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання на 05.02.2024.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.02.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» (), м.Курахове Донецької області; визнано грошові вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» в розмірі 24 257 698,09 грн.; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» строком на сто сімдесят календарних днів до 31.05.2024 року; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Паркулаба Володимира Григоровича; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; вжито заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави (у разі наявності); встановлено дату попереднього засідання.

06.02.2024 за номером 72454 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі №905/55/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» ().

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.08.2024 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» (), призначено дату підсумкового засідання.

Постановою Господарського суду Донецької області від 28.10.2024 визнано банкрутом боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО», відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Паркулаба Володимира Григоровича.

29.10.2024 за номером 74458 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення (повідомлення) про визнання банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» ().

Станом на дату винесення цієї ухвали провадження у справі №905/55/24 перебуває на стадії ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО».

21.01.2025 до господарського суду надійшла заява ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» (код ) про заміну сторони (кредитора) у справі № 905/55/24 - ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» () його правонаступником - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» в частині вимог четвертої черги на суму 24 257 698,09 грн..

Обґрунтовуючи вимоги своєї заяви, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» зазначило що стало правонаступником щодо грошових вимог до боржника на підставі договору факторингу.

Так, 25.12.2024 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» (код ) та АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО () уклали договір факторингу (далі Договір факторингу від 25.12.2024), згідно з яким АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» відступає ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» свої права грошової вимоги до ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» () на загальну суму 24 257 698, 09 грн., що визнані та підтверджуються ухвалою Господарського суду Донецької області у справі №905/55/24 від 05.02.2024.

Відповідно до п.п.2.2 Договору факторингу від 25.12.2024, права грошової вимоги вважаються відступленими АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» в день підписання Сторонами цього Договору. Додаткового оформлення відступлення прав вимоги не вимагається. Після переходу прав вимоги до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ», останній стає кредитором по відношенню до ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» та набуває Права грошової вимоги до нього. Таке відступлення не потребує вчинення будь-яких додаткових дій з боку ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» або АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» та/або підписання будь-яких документів.

Керуючись приписами ч. 2 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 43 Кодексу України, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» просить суд здійснити заміну сторони (кредитора) у справі № 905/55/24 - ДАТ ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО його правонаступником - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» в частині вимог четвертої черги на суму 24 257 698, 09 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 30.01.2025 вказана заява призначена до розгляну у судовому засіданні на 24.02.2025 на 14год.00хв.; ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» зобов`язано надати суду копію свідоцтва на право заняття адвокатської діяльністю Сухацького А.В.

12.02.2025 до суду надійшов відзив ПАТ «Донбасенерго» на заяви про заміну кредиторів у справі №905/55/24 на їх правонаступника.

19.02.2025 до суду від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» на виконання ухвали від 30.01.2025, надано підтверджуючи докази.

Представники сторін у судовому засіданні 24.02.2025 участь не приймали, про дату та час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. На підставі п.3 ст.222 Господарського процесуального кодексу України суд оголошує про проведення судового засідання без фіксування судового процесу технічними засобами.

Доводи ПАТ «Донбасенерго»

Обґрунтовуючи доводи своїх заперечень, Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» вказало, що є визнаним кредитором у справі про банкрутство ТОВ «ДТЕК Східенерго», через підсистему «Електронний суд» отримало:

- 20.01.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРФЕКТ ФІНАНС" про заміну сторони (кредитора) у справі №905/55/24 - ДТЕК ХОЛДИНГЗ ЛІМІТЕД (DTEK HOLDINGS LIMITED) його правонаступника - ТОВ "ПЕРФЕКТ ФІНАНС" (юридична особа, яка заснована та існує згідно із законодавством України, ідентифікаційний код за , місцезнаходження: 01021, Україна, м.Київ, Кловський узвіз, буд 7) в частині вимог четвертої черги на 879 831 021,16 грн.

- 21.01.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНКАМ" про заміну сторони (кредитора) у справі №905/55/24 АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" з сумою вимог 24 257 698, 09 грн (4 черга задоволення) на правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "ІНКАМ" (04176, м. Київ, Набережно-Рибальська дорога, буд. 3, прим. 139);

- 21.01.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія "ІНВЕСТСТАНДАРТ" про заміну сторони (кредитора) у справі №905/55/24 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" з сумою вимог 9 837 310, 02 грн (4 черга задоволення) його правонаступником - ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТСТАНДАРТ" (03189, місто Київ, вул. Здановської Юлії, будинок, 73а, приміщення 1,2, );

- 22.01.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «СОЛІД» про заміну сторони (кредитора) у справі №905/55/24 ТОВ «МОСПІНСЬКЕ ВУГЛЕПЕРЕРОБНЕ ПІДПРИЄМСТВО» з сумою вимог 750 267,52 грн. на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «СОЛІД» (, адреса: 79024, м. Львів, вул.Промислова, б. 50/52);

- 27.01.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІРИНГ ФІНАНС" про заміну сторони (кредиторів) на правонаступника ТОВ "КЛІРИНГ ФІНАНС" (, юридична адреса: 49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Сімферопольська, будинок 21, офіс 316). у справі №905/55/24, а саме:

1. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДТЕК КУРАХІВСЬКА ТЕС" з сумою вимог 2 463 988 556,91грн. (4 черга задоволення)

2. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДТЕК ЛУГАНСЬКА ТЕС" з сумою вимог 3 502 186,56грн. (4 черга задоволення),

3. АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ" (, адреса: 85000, Донецька обл., місто Добропілля, вул. Київська, буд. 1) з сумою вимог 132 970 886,47грн. (4 черга задоволення),

3. АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" з сумою вимог 112 544,91 грн. (4 черга задоволення),

4. ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" з сумою вимог 17 548 780,93грн. (4 черга задоволення),

ПАТ «Донбасенерго» пояснило, що у даній справі про банкрутство ТОВ «ДТЕК Східенерго» 10 кредиторів та боржник є юридичними особами групи компаній ДТЕК, що мають одного бенефіціарного власника, а відповідно до ст.1 КУзПБ такі кредитори є заінтересованими особами стосовно боржника.

Всі десять заінтересованих кредиторів групи компаній ДТЕК подали свої заяви з вимогами до боржника в місячний строк з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «ДТЕК Східенерго», що в результаті їх розгляду судом було визнано ухвалою попереднього засідання цих кредиторів конкурсними кредиторами у справі № 905/55/24 відповідно до ст. 1, 48 КУзПБ (в редакції Кодексу до 1 січня 2025 року).

До 1 січня 2025 року вказані кредитори ТОВ «ДТЕК Східенерго», що є юридичними особами групи компаній ДТЕК, за приписами ст. 48 КУзПБ були учасниками зборів (комітету) кредиторів з правом вирішального голосу при прийнятті рішень.

З 1 січня 2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства та деяких інших законодавчих актів України щодо імплементації Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу 2019/1023 та запровадження процедур превентивної реструктуризації» (Далі закон №3985-IX), яким внесено зміни до КУзПБ в частині обмеження прав кредиторів, які є заінтересованими особами.

Відповідно до внесених змін, починаючи вже з 1 січня 2025 року:

- розширено коло осіб, які відповідно до положень КУзПБ визнаються заінтересованими особами стосовно боржника;

- конкурсні кредитори, які є заінтересованими щодо боржника, не мають права вирішального голосу на зборах (комітеті) кредиторів.

Положення КУзПБ в редакції згідно із Законом 3985-IX застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності Законом 3985-IX.

Таким чином, Верховною Радою України імплементовані до законодавства України європейські норми якими обмежено вплив пов`язаних із боржником кредиторів на процедуру банкрутства.

Впровадження відповідних змін змінило існуючий розподіл голосів у справі про банкрутство ТОВ «ДТЕК Східенерго».

ПАТ «Донбасенерго» стверджує, що розуміючи наслідки втрати контролю над процедурою банкрутства ТОВ «ДТЕК Східенерго», заінтересованих кредитори групи компаній ДТЕК, майже одночасно уклали договори факторингу з фінансовими компаніями, про відступлення своїх вимог у даній справі. Вважає, що таке відступлення права вимоги є спробою збереження контролю над комітетом кредиторів ТОВ «ДТЕК Східенерго».

Разом із тим, однією зі змін передбачених Законом 3985-IX є розширення кола суб`єктів, що є заінтересованими особами відносно боржника, а саме доповнення абзацу 8 статті 1 частини 1 реченням: кредитор є заінтересованим стосовно боржника також у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або процедури превентивної реструктуризації прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника.

Таке розширення кола суб`єктів, що є заінтересованими особами відносно боржника було направлено на уникнення зловживань з боку заінтересованих кредиторів, що в свою чергу позбавляє їх можливості здійснювати недобросовісний вплив на хід процедури банкрутства прийняттям недобросовісних рішень.

ПАТ «Донбасенерго» вважає, що дана норма, за аналогією закону, повинна застосовуватись і до фінансових компаній, що звернулися із заявами про заміну кредитора у даній справі про банкрутство ТОВ «ДТЕК Східенерго» на підставі відступлення права вимоги за договором факторингу.

У разі заміни кредиторів, фінансові компанії мають бути визнані заінтересованими особами стосовно боржника, без права вирішального голосу під час прийняття рішень у виборних органах управління кредиторів боржника ТОВ «ДТЕК Східенерго».

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 43, 48 КУзПБ, ПАТ «Донбасенерго» просить, під час розгляду заяв:

- від 20.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРФЕКТ ФІНАНС" про заміну кредитора;

- від 21.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНКАМ" про заміну кредитора;

- від 21.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія "ІНВЕСТСТАНДАРТ" про заміну кредитора;

- від 22.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «СОЛІД» про заміну кредитора;

- від 27.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІРИНГ ФІНАНС" про заміну кредитора,

та прийнятті рішень про заміну кредиторів, врахувати зміни внесені до Кодексу України з процедур банкрутства Законом 3985-IX, щодо розширення кола суб`єктів, що є заінтересованими особами відносно боржника, а саме доповнення абзацу 8 статті 1 частини 1 реченням: кредитор є заінтересованим стосовно боржника також у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або процедури превентивної реструктуризації прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника, та у разі задоволення заяв про заміни кредиторів застосувати дану норму по аналогії залучивши даних правонаступників, як кредиторів, що є заінтересованими особами стосовно боржника ТОВ «ДТЕК Східенерго».

Джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо сума, одержана фактором від боржника, виявилася меншою від суми боргу клієнта перед фактором, який забезпечений відступленням права вимоги, клієнт зобов`язаний сплатити факторові залишок боргу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1, пункту 11 частини першої статті 4 Закону № 2664-ІІІ фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Факторинг вважається фінансовою послугою.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону № 2664-ІІІ фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) відомості про клієнта, який отримує фінансову послугу: прізвище, ім`я, по батькові, адреса проживання - для фізичної особи, найменування та місцезнаходження - для юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін.

Відповідно до глави 73 ЦК України правова природа факторингу полягає у наданні фактором (посередником) платної фінансової послуги клієнту. Зміст цієї послуги полягає у наданні (фінансуванні) фактором грошових коштів клієнту за плату. При цьому клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до боржника. Клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника в рахунок виконання свого зобов`язання з повернення отриманих коштів та здійснення оплати за надану фінансову послугу. Або клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання свого зобов`язання перед фактором, яке в майбутньому буде виконане клієнтом шляхом сплати факторові коштів, у тому числі за надану фінансову послугу.

Отже, договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом № 2664-ІІІ умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.

З наведеного вбачається, що договір відступлення права вимоги та договір факторингу можуть мати схожі умови, проте їх правова природа, предмет та мета укладення суттєво відрізняються.

Вирішуючи виключну правову проблему щодо розмежування правочину відступлення права вимоги та договору факторингу, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що слід виходити з наведених вище суттєвих ознак указаних договорів, які відрізняють договір відступлення права вимоги від договору факторингу.

Так, якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору притаманні як договорам відступлення права вимоги, так і договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу.

Якщо укладений договір відступлення права вимоги містить умови, які притаманні виключно договору факторингу, або навпаки, то суд має з`ясувати, який саме договір укладений сторонами, з урахування всієї сукупності його суттєвих ознак.

Згідно зі статтею 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до частини першої статті 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Право вимоги у зобов`язанні є майновим правом, яке має цивільну оборотоздатність та може вільно відчужуватись з урахуванням обмежень, встановлених нормами глави 47 ЦК України.

Отже, відступлення права вимоги може відбуватись, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни. Якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути обумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не свідчить про наявність фінансової послуги, яка надається новим кредитором попередньому.

Зміст зобов`язання, у якому відступається право вимоги (оплата за поставлений товар, надану послугу, повернення наданих коштів тощо), не впливає на оборотоздатність цього майнового права, тому не має вирішального значення для відмежування договору відступлення права вимоги від договору факторингу.

У судовому засіданні встановлено, 25.12.2024 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» (код ) та АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО () уклали договір факторингу, згідно з яким АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» відступає ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» свої права грошової вимоги до ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» () на загальну суму 24 257 698, 09 грн., що визнані та підтверджуються ухвалою Господарського суду Донецької області у справі №905/55/24 від 05.02.2024 та складаються з наступного:

17 238 347,73 грн. основного боргу, що виник на підставі:

- договору поставки № 6954-ВЭ-КУТЭС від 22.10.2020 у розмірі 11 930,10 грн.,

- договору про відступлення права вимоги від 01.11.2021 у розмірі 3 160 747,29 грн.,

- договору поставки № 6747-ВЭ-КуТЭС від 17.06.2020 у розмірі 112 933,24 грн.,

- договору поставки № 5730-ВЭ-ЛуТЭС від 25.01.2021 у розмірі 56 215,93 грн.,

- договору про відповідальне зберігання № 2421-ВЭ-ЛуТЕС від 11.07.2017 у розмірі 32 911,40 грн.,

- договору поставки № 5731-ВЭ-ЛуТЭС від 25.01.2021 у розмірі 89 945,71 грн.,

- договору оренди № 4898-ДЭ-ПрТЭС від 14.04.2021 у розмірі 279 664,30 грн.,

- договору поставки № 6028-ВЭ-ЛуТЭС від 01.07.2021 у розмірі 13 493 999,76 грн.;

5 859 620,18 грн. інфляційного збільшення суми боргу за період з 13.01.2021 по 17.01.2024;

1 159 730,18 грн. 3% річних за період з 13.01.2021 по 17.01.2024.

Щодо процесуального правонаступництва

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною першою статті 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Виходячи зі змісту наведеної норми, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні (відповідно до статей 512 і 520 Цивільного кодексу України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі №264/5957/17 зазначила, що правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника). При цьому зауважила, що поняття "правонаступництво юридичної особи", "правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи" і "процесуальне правонаступництво юридичної особи-сторони у справі" мають різний зміст.

Правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи не завжди є наслідком правонаступництва юридичної особи. А тому перше може бути не тільки універсальним (частина перша статті 104 ЦК України), але й сингулярним, тобто таким, за якого до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти (пункти 1 і 4 частини другої вказаної статті). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина третя цієї статті). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (частина шоста статті 11 ЦК України), наприклад, смерті фізичної особи.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України).

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України), за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги (стаття 1077 ЦК України)

Боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (стаття 520 ЦК України). Крім випадків, коли заміна кредитора не допускається (стаття 515 ЦК України), кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним його прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України) чи правонаступництва (пункт 2 вказаної частини), яке за змістом тієї ж частини є універсальним). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Тобто, правонаступництво прав чи обов`язків юридичної особи (кредитора або боржника) можливе і без правонаступництва юридичної особи у випадках заміни сторони у зобов`язанні.

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі №917/1339/16.

Як вже було зазначено судом, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Господарський суд зазначає, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74-79, 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину.

Згідно з ч. 3 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

У судовому засіданні встановлено, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» звернулося до Господарського суду Донецької області із заявою про заміну кредитора, обґрунтовуючи тим, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» стало процесуальним правонаступником кредитора АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» у справі №905/55/24 про банкрутство ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» та отримало право грошової вимоги до боржника на суму 24 257 698, 09 грн. відповідно до договору факторингу від 25.12.2024.

Заявником не доведено, а матеріали справи не містять належних доказів того, що господарські договори та правочини, на підставі яких господарський суд визнав АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» (яке є заінтересованою особою відносно боржника) кредитором у справі №905/55/24 про банкрутство ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО», містять заборону про заміну цього кредитора у зобов`язанні ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» , на правонаступника.

Щодо законодавчої заборони

До 1 січня 2025 року вказані у заяві ПАТ «Донбасенерго» кредитори ТОВ «ДТЕК Східенерго», що є юридичними особами групи компаній ДТЕК, за приписами ст. 48 КУзПБ були учасниками зборів (комітету) кредиторів з правом вирішального голосу при прийнятті рішень.

З 1 січня 2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства та деяких інших законодавчих актів України щодо імплементації Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу 2019/1023 та запровадження процедур превентивної реструктуризації» (Далі - закон №3985-IX), яким внесено зміни до КУзПБ в частині обмеження прав кредиторів, які є заінтересованими особами.

Відповідно до внесених змін, починаючи вже з 1 січня 2025 року:

- розширено коло осіб, які відповідно до положень КУзПБ визнаються заінтересованими особами стосовно боржника;

- конкурсні кредитори, які є заінтересованими щодо боржника, не мають права вирішального голосу на зборах (комітеті) кредиторів.

Положення КУзПБ в редакції згідно із Законом 3985-IX застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності Законом 3985-IX.

Таким чином, Верховною Радою України імплементовані до законодавства України європейські норми якими обмежено вплив пов`язаних із боржником кредиторів на процедуру банкрутства.

Впровадження відповідних змін змінило існуючий розподіл голосів у справі про банкрутство ТОВ «ДТЕК Східенерго».

ПАТ «Донбасенерго» стверджує, що розуміючи наслідки втрати контролю над процедурою банкрутства ТОВ «ДТЕК Східенерго», заінтересованих кредитори групи компаній ДТЕК, майже одночасно уклали договори факторингу з фінансовими компаніями, про відступлення своїх вимог у даній справі.

ПАТ «Донбасенерго» вважає, що таке відступлення права вимоги є спробою збереження контролю над комітетом кредиторів ТОВ «ДТЕК Східенерго».

Однією зі змін передбачених Законом 3985-IX є розширення кола суб`єктів, що є заінтересованими особами відносно боржника, а саме доповнення абзацу 8 статті 1 частини 1 реченням: кредитор є заінтересованим стосовно боржника також у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або процедури превентивної реструктуризації прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника.

ПАТ «Донбасенерго» вважає, що дана норма, за аналогією закону, повинна застосовуватись і до фінансових компаній, що звернулися із заявами про заміну кредитора у даній справі про банкрутство ТОВ «ДТЕК Східенерго» на підставі відступлення права вимоги за договором факторингу.

ПАТ «Донбасенерго» просить суд, у разі заміни кредиторів, фінансові компанії мають бути визнані заінтересованими особами стосовно боржника, без права вирішального голосу під час прийняття рішень у виборних органах управління кредиторів боржника ТОВ «ДТЕК Східенерго».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 43, 48 КУзПБ, ПАТ «Донбасенерго» просить суд, під час розгляду заяв:

- від 20.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРФЕКТ ФІНАНС" про заміну кредитора;

- від 21.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНКАМ" про заміну кредитора;

- від 21.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія "ІНВЕСТСТАНДАРТ" про заміну кредитора;

- від 22.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «СОЛІД» про заміну кредитора;

- від 27.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІРИНГ ФІНАНС" про заміну кредитора, та прийнятті рішень про заміну кредиторів, врахувати зміни внесені до Кодексу України з процедур банкрутства Законом 3985-IX, щодо розширення кола суб`єктів, що є заінтересованими особами відносно боржника, а саме доповнення абзацу 8 статті 1 частини 1 реченням: кредитор є заінтересованим стосовно боржника також у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або процедури превентивної реструктуризації прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника, та у разі задоволення заяв про заміни кредиторів застосувати дану норму по аналогії залучивши даних правонаступників, як кредиторів, що є заінтересованими особами стосовно боржника ТОВ «ДТЕК Східенерго».

Доводи своєї зави про заміну кредитора у справі №905/55/24, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» обґрунтовує приписами ч.1 ст.52 Господарського процесуального кодексу України, ч.2 ст.43 Кодексу України з процедур банкрутств

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. При цьому положеннями наведеної процесуальної норми не обмежено коло випадків заміни особи у спірних правовідносинах, які можуть бути підставами для процесуального правонаступництва, а також стадію судового процесу, на якій може бути здійснено таке правонаступництво.

Верховний Суд у постанові від 04.11.2020 у справі № 922/817/18 для вирішення питань щодо можливості процесуального правонаступництва суд в кожному конкретному випадку має аналізувати фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права, зокрема відомості первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення, перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Як визначено ч. 2 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, ч. 2 ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутств усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

За змістом ст. 512, 513, 516, Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливе лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу примусового виконання рішень із заявою про примусове виконання рішення суду.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Це означає, що фізичні та юридичні особи можуть робити все, що прямо не заборонено законом, тоді як органи влади можуть діяти лише в межах наданих їм повноважень.

Цей принцип також знаходить своє відображення в судовій практиці Верховного Суду, зокрема у рішеннях щодо свободи договору та принципу диспозитивності цивільного та господарського права.

Суд звертає увагу сторін, що ні Законом 3985-IX, ні Кодексом України з процедур банкрутства, ні Цивільним чи Господарським процесуальним кодексами України не встанолено заборони заміни кредитора АТ ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО у зобов`язанні ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО», на правонаступника.

З огляду на вищезазначене, господарський суд приходить до висновку, що Договір факторингу від 25.12.2024 є юридично обґрунтованими. Укладання договорів факторингу в межах чинного законодавства не порушує вимог Закону 3985-IX та інших процесуальних кодексів. Це означає, що заміна кредитора є допустимою, якщо вона не суперечить умовам договору та не порушує права інших сторін.

Оскільки Договір факторингу від 25.12.2024 був укладений законно і не містять заборон, право вимоги щодо стягнення коштів у рамках справи про банкрутство було правомірно передано ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ». Укладення цього договору факторингу не порушує порядок ведення справи про банкрутство і є допустимим кроком для зміни кредитора в межах цієї справи.

Таким чином, договір факторингу від 25.12.2024 у даному випадку є правомірними і відповідає чинному законодавству України.

З огляду на наведене, на підставі в Договору факторингу від 25.12.2024 укладеного ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» (код ) та АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО (), АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» свої права грошової вимоги до ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» () на загальну суму 24 257 698, 09 грн., що визнані та підтверджуються ухвалою Господарського суду Донецької області у справі №905/55/24 від 05.02.2024

За таких обставин, заява ОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» про заміну правонаступником відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» про заміну кредитора на правонаступника у справі №905/55/24.

При цьому, задовольняючи заяву ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» судом враховано, що презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована (ст.204 ЦК України). Матеріали справи не містять доказів визнання недійсним вищевказаного Договору факторингу, а фактів його нікчемності судом не встановлено.

Статтею 14 Диспозитивність господарського судочинства ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 1 частини 5 статті 238 ГПК України встановлено, що у резолютивній частині рішення зазначаються висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог.

З огляду на зазначене, у господарського суду відсутні правові підстави для включення (за клопотанням ПАТ «Донбасенерго») в резолютивну частину судового рішення за наслідками розгляду даної заяви ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ», висновку суду, з питання визнання/не визнання фінансової компанії-правонаступника заінтересованою особою стосовно боржника.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що норми Закону України «Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства та деяких інших законодавчих актів України щодо імплементації Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу 2019/1023 та запровадження процедур превентивної реструктуризації» від 19 вересня 2024 року № 3985-IX (надалі за текстом - Закон № 3985-IX) не мають зворотної дії у часі.

Закон № 3985-IX набув чинності з 1 січня 2025 року (п. 1 розділу II. Прикінцеві положення).

Частиною 1 ст. 5 Цивільного кодексу України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Цивільного кодексу України, акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Враховуючи, що договір факторингу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» укладено до 1 січня 2025 року, тобто до набрання чинності Законом № 3985-IX, його норми не впливають на обсяг прав за укладеним договором.

Щодо відсутності фактичних підстав для застосування норм Закону № 3985-IX

За змістом частини 1 ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства (в редакції Закону № 3985-IX від 19.09.2024), кредитор є заінтересованим стосовно боржника у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника.

Тобто, Закон № 3985-IX встановив, що кредитор є заінтересованою особою, якщо він набув право вимоги стосовно боржника у чітко визначений строк: протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство.

Провадження у справі №9095/55/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» () відкрито ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.02.2024

Товариство «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» звернулося до господарського суду із заявою про заміну кредитора, в якій зазначило що стало правонаступником щодо грошових вимог до боржника на підставі Договору факторингу від 25.12.2024

Таким чином, на підставі вищезазначеного договору факторингу, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» набуло право вимоги стосовно боржника більше ніж через 10 місяців після відкриття провадження у справі №905/55/24 про банкрутство «ДТЕК СХІДЕНЕРГО».

Закон № 3985-IX не передбачає умови, що кредитор вважається заінтересованою особою, стосовно боржника у разі, якщо він набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржник, вже після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

Стверджуючи про заінтересованість ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» стосовно боржника внаслідок набуття права вимоги, ПАТ «ДОНБАСЕНЕРГО» помилково допустило тлумачення, яке суперечить буквальному змісту Закон № 3985-IX.

Отже, відповідно до Закону № 3985-IX, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» не може вважатись заінтересованою стосовно боржника особою в межах набуття право вимоги за вищевказаним Договором факторингу.

Керуючись ст.ст. 1, 43 Кодекс з процедур банкрутства ст.ст. 14, 52, 74-79, 86, 233, 234, 235, 238, 242, 255, 326, 334 Господарського процесуального кодексу України, ст.5, 512-514, 516 Цивільного кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» про заміну кредитора на правонаступника у справі №905/55/24 - задовольнити

Замінити кредитора у справі №905/55/24 - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» (; 69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20) з сумою вимог 24 257 698, 09 грн. (4 черга задоволення) на його правонаступника ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАМ» (; 04176, м.Київ, Набережно-Рибальська дорога, буд. 3, прим. 139).

Зобов`язати ліквідатора банкрута внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів боржника.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.02.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлений статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов