ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню

24.02.2025м. Дніпро№ 904/5221/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Колісник І.І., розглянувши заяву Житлово-будівельного кооперативу № 295 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до: Житлово-будівельного кооперативу № 295, м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міський комунальний заклад культури "Дніпровська дитяча музична школа №14", м. Дніпро

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради, м. Дніпро

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про визнання права власності на нерухоме майно.

Представники:

від позивача (стягувача): не з`явився;

від відповідача (боржника): не з`явився;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: Бажан В.П. - адвокат;

від третьої особи-3: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Житлово-будівельного кооперативу № 295 та просить:

- визнати право комунальної власності за територіальною громадою міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради на нежитлове приміщення № 594, загальною площею 104,3 кв.м, літ. а (4) ганок з майданчиком по вул. Велика Діївська, буд. 40 у м. Дніпрі;

- визнати право комунальної власності за територіальною громадою міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради на нежитлове приміщення № 595, загальною площею 59,7 кв.м, літ. а (8) ганок по вул. Велика Діївська, буд. 40 у м. Дніпрі;

- визнати право комунальної власності за територіальною громадою міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради на нежитлове приміщення № 596, загальною площею 60,4 кв.м, літ. а (5) ганок по вул. Велика Діївська, буд. 40 у м. Дніпрі;

- визнати право комунальної власності за територіальною громадою міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради на нежитлове приміщення № 597, загальною площею 48,3 кв.м, літ. а (6) ганок по вул. Велика Діївська, буд. 40 у м. Дніпрі (далі спірні об`єкти нерухомості).

Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує своїм правом власності на спірні об`єкти нерухомості, набутим на підставі долучених до позову розпорядчих документів щодо будівництва, прийняття в експлуатацію, передання на баланс, присвоєння поштових адрес житловому будинку тощо та неправомірною реєстрацією державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. на підставі рішень від 07.12.2021 №№ 62108797, 62109943, 62109554, від 08.12.2021 №62120434 спірних об`єктів нерухомості за відповідачем, оскільки рішення про їх передачу останньому позивачем не приймалося.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2024 у справі №904/5221/23 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.11.2024 у справі № 904/5221/23 частково задоволено апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2024; скасовано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2024 та прийнято нове рішення, яким частково задоволено позовні вимоги, а саме визнано право комунальної власності за територіальною громадою міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради на нежитлові приміщення: - № 595, загальною площею 59,7 кв.м, літ. а 8 ганок по вул. Велика Діївська, буд. 40 в м. Дніпро, - № 596, загальною площею 60,4 кв.м, літ. а 5 ганок по вул. Велика Діївська, буд. 40 в м. Дніпро, - № 597, загальною площею 48,3 кв.м, літ. а 5 ганок по вул. Велика Діївська, буд. 40 в м. Дніпро; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу № 295 на користь Дніпровської міської ради 78 371,64 грн судового збору за подання позовної заяви та 117557,47 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

На виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 07.11.2024 у справі № 904/5221/23, яка набрала законної сили 07.11.2024, Господарським судом Дніпропетровської області 15.11.2024 видано відповідний наказ.

Постановою Верховного Суду від 28.01.2025 у справі № 904/5221/23 частково задоволено касаційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу № 295 і скасовано постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.11.2024 у справі №904/5221/23 в частині задоволення позовних вимог Дніпровської міської ради, справу в цій частині передано на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

14.02.2025 від Житлово-будівельного кооперативу № 295 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС надійшла заява про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2024 у справі №904/5221/23, виданого на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 07.11.2024 у цій справі, про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу № 295 на користь Дніпровської міської ради 78371,64 грн судового збору за подання позовної заяви та 117557,47 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Подану заяву обґрунтовано тим, що судом касаційної інстанції скасовано рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог, яке стало підставою для стягнення судового збору. Разом з тим, виконавче провадження № 76664981 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2024 у справі № 904/5221/23 з підстав скасування судового рішення в частині задоволення позовних вимог не закінчено, на підтвердження чого заявник посилається на лист приватного виконавця Селезньова Максима Олександровича від 14.02.2025 № 01-29/1615.

Правовою підставою звернення до суду заявник зазначає статтю 328 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Також у своїй заяві Житлово-будівельний кооператив № 295 просить суд до розгляду його заяви і прийняття за його результатами судового рішення зупинити виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2024 у справі № 904/5221/23.

Ухвалою суду від 17.02.2025 прийнято до розгляду заяву Житлово-будівельного кооперативу № 295 про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2024 у справі № 904/5221/23 таким, що не підлягає виконанню; призначено судове засідання на 24.02.2025 об 11:00 год; до розгляду заяви зупинено виконання за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2024 у справі №904/5221/23 про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу № 295 на користь Дніпровської міської ради 78371,64 судового збору за подання позовної заяви та 117557,47 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

За інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження за наказом Господарського суду Дніпропетровської області № 904/5221/23 від 15.11.2024 про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу № 295 на користь Дніпровської міської ради 78371,64 грн судового збору за подання позовної заяви та 117557,47 грн судового збору за подання апеляційної скарги постановою від 27.11.2024 приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова М.О. відкрито виконавче провадження ВП № 76664981. Постановою від 18.02.2025 приватного виконавця, з підстав пункту 2 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду №904/5221/23 від 15.11.2024.

21.02.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС представник третьої особи-2 подав заяву із запереченнями проти визнання наказу господарського суду від 15.11.2024 таким, що не підлягає виконанню. В основу заперечень покладено твердження про відсутність для цього правових підстав, передбачених частиною другою статті 328 ГПК України.

У судове засідання, призначене на 24.02.2025 об 11:00 год, представники стягувача, боржника, третіх осіб-1, 3 не з`явилися, про дату, час і місце засідання суду повідомлялися належним чином відповідно до статей 6, 120, 242 ГПК України, що підтверджується наявними у справі довідками.

22.02.2025 від представника Житлово-будівельного кооперативу № 295 адвоката Доманського В.П. надійшла заява про проведення судового засідання без його участі.

За частиною третьою статті 328 ГПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

За вказаних обставин неявка в судове засідання представників стягувача, боржника, третіх осіб-1, 3 не перешкоджає судовому провадженню за їхньої відсутності.

У судовому засіданні представник третьої особи-2 підтримав заперечення проти заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

За результатом судового засідання судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами частин першої, третьої статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Сукупний аналіз рішень Європейського суду з прав людини у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України" засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з Конституцією України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Водночас, згідно з частинами першою, другою статті 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому законодавець не дає чіткого визначення "інших причин".

Підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

У межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, в межах розгляду саме заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте, не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 824/2/22, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.10.2018 у справі № 910/9026/13 та інших.

За обставин справи очевидно, що правова підстава виконання наказу господарського суду № 904/5221/24 від 15.11.2024 відсутня, оскільки постанова Центрального апеляційного господарського суду від 07.11.2025, на підставі якої й було видано зазначений наказ господарського суду, скасована постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.01.2025.

За змістом частин четвертої, п`ятої статті 328 ГПК України про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись статтями 232 - 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву Житлово-будівельного кооперативу № 295 про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2024 у справі № 904/5221/23 таким, що не підлягає виконанню.

Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2024 у справі № 904/5221/23 про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу № 295 (49000, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 40, ) на користь Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75, ) 78371,64 грн судового збору за подання позовної заяви та 117557,47 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення 24.02.2025 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Повна ухвала складена 24.02.2025.

Суддя І.І. Колісник