РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.03.2025Справа № 910/14553/24
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОРНЕТ-ТРЕЙД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Комекс"

про стягнення 197144,34 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Комекс" (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОРНЕТ-ТРЕЙД" (далі - позивач) 169600,80 грн попередньої оплати за договором поставки №117-2428/02 від 15.02.2024 та нараховані 6168,25 грн інфляційні втрати, 21376,09 грн пені.

Вимоги позову мотивовані тим, що позивачем було здійснено попередню оплату на рахунок відповідача, а останнім не було поставлено товар на цю суму.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/14553/24, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Ухвалу суду від 16.12.2024 було отримано відповідачем в його електронному кабінеті 19.12.2024, що підтверджується відповідним повідомленням.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

15.02.2024 між позивачем як покупцем та відповідачем як постачальником було укладено договір поставки № 117-2428/02 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується своєчасно прийняти товар і здійснити його оплату на умовах цього договору.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що постачальник зобов`язаний передати покупцю товар, погоджений сторонами, у порядку та на умовах, передбачених Договором. Виставлення Рахунку-фактури свідчить про готовність постачальника відвантажити товар.

За умовами п. 3.4.1 Договору здійснюється попередня оплата в розмірі 50 % вартості замовленого товару, а остаточний розрахунок здійснюється по факту поставки за кожну партію згідно видаткової накладної.

У специфікацій №1 до Договору вказано, що ціна товару складає 1487805,60 грн з ПДВ.

Відповідно до рахунку №406 від 14.02.2024 позивачем було перераховані кошти в сумі 678403,20 грн, як попередня оплата відповідно до умов Договору (платіжна інструкція № від 22.02.2024).

Як вбачається із наявних у справі копій видаткових накладних №РН-0000056 від 22.03.2024 було поставлено товару на суму 305281,44 грн, №РН-0000073 від 29.03.2024 було поставлено товару на суму 203520,96 грн.

Загалом товару було поставлено на суму 508802,40 грн, разом з тим, сума недопоставки склала 169600,80 грн.

Термін поставки відповідно до п. 5.1 Договору складає 30 робочих днів з дати отримання постачальником попередньої оплати. Термін поставки сплив 04.04.2024.

13.06.2024 відповідачу була направлена претензія з вимогою повернути кошти, в сумі недопоставленого товару, відповіді відповідачем не надано.

У зв`язку зі чим, позивач подав цей позов про стягнення з відповідача 169600,80 грн попередньої оплати та нараховані 6168,25 грн інфляційні втрати, 21376,09 грн пені.

Відповідачем заперечень щодо заявлених вимог позову не було надано суду.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За приписами статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до частини 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частиною 1 статті 693 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно з статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд встановив, що відповідно до умов Договору, відповідач мав поставити товар до 04.04.2024 включно.

Однак, 22.03.2024 та 29.03.2024 відповідач лише частково здійснив поставку товару на суму 508802,40 грн, що підтверджується відповідними видатковими накладними.

Проте, відповідачем не було поставлено позивачу решту товару на суму 169600,80 грн.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відтак, не передання продавцем, який одержав суму попередньої оплати, товару у встановлений строк, надає покупцеві право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 13.06.2024 на суму, яка становить вартість непоставленого відповідачем товару за Договором.

Станом на час розгляду справи по суті матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів поставки позивачу недопоставленого товару, рівно як і доказів повернення відповідачем коштів попередньої оплати у сумі 169600,80 грн на рахунок позивача, відповідно позивач має право на повернення суми здійсненої ним попередньої оплати в порядку ч. 2 ст. 693 ЦК України.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 169600,80 грн попередньої оплати визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 6168,25 грн інфляційних втрат за період з квітня по серпень 2024, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання щодо поставки товару у строк, встановлений Договором, відтак допустив порушення зобов`язання, починаючи з 05.04.2024.

Із вимогою про повернення позивачу суми попередньої оплати останній звернувся до відповідача 13.06.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки в умовах Договору сторони не погоджували питання стосовно строку повернення відповідачем позивачу суми попередньої оплати, то вимога позивача про повернення попередньої оплати від 13.06.2024 відповідає ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що з вимогою про повернення попередньої оплати позивач звернувся до відповідача лише 13.06.2024, таким чином відповідач мав повернути 169600,80 грн у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, тобто, до 20.06.2024 включно, а отже правомірним є нарахування інфляційних втрат на період з липня по серпень 2024 року.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню 1017,60 грн. У решті заявлених вимог щодо інфляційних втрат суд відмовляє.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення стрків поставки товару у сумі 21376,09 грн за період з 04.04.2024 по 23.09.2024, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою.

Згідно з статтею 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

Відповідно до п. 6.4 Договору за прострочення передачі Товару Постачальник сплачує Покупцю неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення вартості не переданого товару.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не поставив позивачу у строк до 04.04.2024 включно замовлений товар.

Таким чином, до відповідача як порушника зобов`язання вчасно поставити застосовується п. 6.4 Договору та підлягає нарахування пені з 05.04.2024. Разом з тим, коли позивач звернувся до відповідача з вимогою від 13.06.2024 повернути суму попередньої оплати, а отже обов`язок відповідача з поставки товару змінився на обов`язок повернути кошти.

Відповідно, правомірним нарахуванням пені є у період з 05.04.2024 до 12.06.2024.

Здійснивши перерахунок суми пені, суд дійшов висновку про правомірність стягнення з відповідача 8827,58 грн пені. У решті заявленої до стягнення суму пені слід відмовити.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, статтями 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Комекс" (03039, м. Київ, вул. Фрометівська, будинок 2, корпус 5, офіс 5; ідентифікаційний код 44946798) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОРНЕТ-ТРЕЙД" (14000, м. Чернігів, проспект Перемоги, будинок 108, офіс 4; ідентифікаційний код 35884178) 169600 (сто шістдесят дев`ять тисяч шістсот) грн 80 коп. попередньої оплати, 8827 (вісім тисяч вісімсот двадцять сім) грн 58 коп. пені, 1017 (одну тисячу сімнадцять) грн 60 коп. інфляційних нарахувань, 2756 (дві тисячі сімсот п`ятдесят шість) грн 16 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.