УХВАЛА

28 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 911/2221/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Краснова Є. В., Рогач Л. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Бориспільської міської ради

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2023

за позовом Бориспільської міської ради,

до Фізичної особи-підприємця Собко Олени Миколаївни,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська агропродовольча компанія",

про розірвання договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Бориспільська міська рада звернулася до господарського суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Собко Олени Миколаївни про розірвання договору оренди земельної ділянки, визнаний укладеним відповідно до рішення Господарського суду Київської області від 09.02.2021 № 911/3425/20.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачкою умов договору оренди земельної ділянки щодо передачі орендованої земельної ділянки в суборенду без дозволу орендодавця, несплати орендарем орендної плати в повному обсязі та порушення ґрунтового покриву (поверхневий шар ґрунту) зазначеної земельної ділянки, що є підставою для розірвання договору оренди землі.

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.06.2023 позов задоволено.

Суд на підставі встановлених обставин справи дійшов висновку, що договір підлягає розірванню у зв`язку з тим, що відповідачка систематично не сплачувала орендну плату, що є істотним порушенням умов договору.

При цьому суд відхилив посилання позивача на інші підстави для розірвання договору з огляду на те, що договором визначені права орендаря, зокрема, право передавати орендовану за цим договором земельну ділянку у суборенду без зміни її цільового визначення, а надані позивачем докази на підтвердження порушення ґрунтового покриву (поверхневий шар ґрунту) складені та стосуються іншої юридичної особи і не підтверджують допущення відповідачкою порушення, про які зазначає позивач.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2023 рішення суду скасовано, а в задоволенні позову відмовлено.

Колегія суддів не погодилася з висновком суду першої інстанції про те, що систематична несплата орендної плати за умов, які склалися за конкретних обставин справи, є підставою для його розірвання.

Бориспільська міська рада звернулася із касаційною скаргою, в якій просить зазначену постанову скасувати, а рішення суду залишити в силі, посилаючись на неврахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах.

За наслідками перевірки матеріалів поданої касаційної скарги, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Приймаючи оскаржену у касаційному порядку постанову, суд апеляційної інстанції виходив із встановлених судами обставин справи про те, що: постановою Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 03.09.2021 № 719-ДК/013По/08/01/21 було встановлено відсутність в діях Собко О. М. ознак будь-якого порушення у сфері земельних відносин; мала місце переплата відповідачкою орендної плати за 2021 рік; фактично здійснено повну сплату орендної плати за 2021 рік та внесено авансові платежі за 2022 рік; враховуючи агресію російської федерації проти України, що супроводжувалася активними бойовими діями, в тому числі на території Київської області, наступні платежі з орендної плати за 2022 рік внеслись з урахуванням даної обставини; встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заборгованість з орендної плати, існування якої зумовило звернення позивача з позовом до суду, повністю погашена відповідачкою; вказані дії з боку відповідачки свідчать про намір останньої виконувати належним чином зобов`язання за договором, а також її заінтересованість в існуванні правовідносин в рамках спірного договору.

Враховуючи вказані обставини, суд апеляційної інстанції відмовляючи у позові виходив із того, що у питанні розірвання договору належить виходити із того, наскільки боржник, який порушив договір, реально заінтересований у збереженні договору.

До таких висновків дійшла і Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 20.11.2024 у справі № 918/391/23.

Крім того, відмовляючи у позові суд апеляційної інстанції виходив із того, що під час здійснення правосуддя суддя має керуватися принципом справедливості, добросовісності та розумності.

До таких висновків дійшла і Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 20.11.2024 у справі № 918/391/23 зазначивши, що потрібно враховувати, що у відносинах оренди землі основним їх регулятором, крім спеціального законодавства, є договір оренди землі. Враховуючи, що договір є регулятором відносин з використання земельної ділянки, на ці відносини поширюються правила статті 3 ЦК України, яка визначає, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Тож і приписи чинного законодавства, і умови договору потрібно застосовувати крізь призму загальних засад статті 3 ЦК України.

При цьому слід зазначити, що за встановленими судами попередніх інстанцій обставинами цієї справи позивач звернувся до суду із цим позовом в кінці 2022 року, тобто після сплати відповідачкою 26.10.2022 частини орендної плати у розмірі 41 076,23 грн.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у пунктах 1, 4 частини 1 статті 287 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

У пунктах 7.6 - 7.8 Рішення Конституційного Суду України 22.11.2023 у справі № 10 - р(ІІ)/2023 вказано, що Європейський суд із прав людини послідовно обстоює позицію, що для розуміння змісту обмежень права на доступ до суду, гарантованого статтею 6 Конвенції, є потреба у врахуванні ролі касаційних судів та визнанні того, що умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги; застосування визначеного у національному праві критерію ratione valoris для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою з огляду на саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості. Верховний Суд як суд касаційної інстанції із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні спорів. Тому внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.

З огляду на викладене, а також те, що суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у цій справі відповідно до висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, і Верховний Суд не вважає за необхідне відступати від таких висновків, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою згідно з пунктом 5 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 911/2221/22 за касаційною скаргою Бориспільської міської ради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Є. В. Краснов

Л. І. Рогач