РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.03.2025Справа № 910/15910/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Фермерського господарства «Старт» (вул. Центральна, буд. 1-Б, с. Водотиї, Житомирська обл., 12624; ідентифікаційний код 13561929)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранбудпостач» (бульвар Гашека Ярослава, буд. 24, м. Київ, 02157; ідентифікаційний код 40528020)

про стягнення 478 036, 84 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Фермерське господарство «Старт» (далі за текстом - ФГ «Старт», Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранбудпостач» (далі за тексом - ТОВ «Гранбудпостач», Відповідач) про стягнення 449 955 грн передплати, інфляційних втрат - 23 803,58 грн та 3% річних - 4 278,26 грн, що загалом становить 478 036, 84 грн за непоставлений товар.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що між сторонами існувала домовленість щодо поставки товару, за яку Позивачем сплачено 75 % від всієї вартості на підставі виставленого Відповідачем рахунку № 1402 від 27.08.2024.

Станом на дату звернення до суду з позовом товар не поставлено, а Відповідач уникає від повернення коштів, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Із поданого відзиву вбачається, що Відповідачем заперечуються заявлені вимоги оскільки поставка товару на суму 449 955 грн здійснена Позивачу згідно видаткової накладної № 20 від 03.09.2024.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

08.01.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

23.01.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

29.01.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони повідомлені про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем виставлено Позивачу рахунок на оплату № 1402 від 27.08.2024 на суму 559 940 грн (з ПДВ) на поставку Відповідачем на користь Позивача товару: арматури ф10 та ф12.

Згідно платіжної інструкції № 5467 від 27.08.2024 Позивачем сплачено на користь Відповідача 75 % від загальної вартості товару - 449 955 грн, а в призначенні платежу вказано: «Передоплата за арматуру згідно рахунку № 1402 від 27.08.2024 у т.ч. ПДВ20.00 % 74 992, 50».

Розмір передоплати та строк постачання - протягом 3-ох днів з дня здійснення передоплати, згідно доводів Позивача попередньо погоджено сторонами.

Позивач зазначає, що оскільки у погоджені строки поставка товару не відбулася ним підготовлено претензію № 95 від 13.09.2024, яку згідно доводів сторони направлено на офіційну електронну адресу Відповідача: .

Позивачем до матеріалів справи надано лист Відповідача вих. № 1 від 18.09.2024, в якому визнається факт не поставки товару та зазначено її орієнтовні терміни - до 18.12.2024.

Суд зазначає, що такий лист містить лише електронний відбиток печатки ТОВ «Гранбутпостач».

Також Позивачем надано гарантійний лист Відповідача вих № 1 від 25.09.2024 за підписом комерційного директора ТОВ «Гранбутпостач» С.В. Стеценка, в якому Відповідачем визнається сума заборгованості перед Позивачем у розмірі 449 955 грн., яку сторона зобовязалась повернути у строк до 30.11.2024.

Суд зазначає, що гарантійний лист містить підпис та електронний відбиток печатки.

Оскільки станом на дату звернення до суду з позовом товар Відповідачем не поставлено, Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на суму неповернутих коштів за період з 27.08.2024-20.12.2024.

Із наданого Відповідачем відзиву вбачається, що стороною визнається факт виставлення рахунку на оплату № 1402 від 27.08.2024 на суму 559 940 грн та здійснення Позивачем оплати в розмірі 449 955 грн.

Однак згідно доводів сторони поставка товару на суму 449 955 грн. здійснена Позивачу згідно видаткової накладної № 20 від 03.09.2024, яка містить підписи сторін, а саме: з боку ТОВ «Гранбутпостач» - директор Пащенко В.В., з боку ФГ «Старт» - заступник голови господарства - Буравський В.В.

На підтвердження наявності повноважень у Буравського В.В. на отримання товару Відповідачем до відзиву долучено оригінал довіреності № 32 від 28.08.2024, виданої ФГ «Старт» за підписом керівника підприємства - Олени Компанець та головного бухгалтера на отримання цінностей за рахунком на оплату № 1402 від 27.08.2024.

Строк дії вказаної довіреності - до 07.09.2024.

Відповідачем заперечується факт:

- отримання претензії Позивача № 95 від 13.09.2024;

- направлення Позивачу листа вих. № 1 від 18.09.2024;

- направлення Позивачу гарантійного листа вих № 1 від 25.09.2024.

В силу викладеного, Відповідач стверджує, що Позивачем не надано належні докази направлення претензії № 95 від 13.09.2024 засобами поштового зв`язку, лист вих. № 1 від 18.09.2024 ним не видавався, не містить підпису директора, а печатками має ознаки підробки.

Крім того, гарантійний лист вих № 1 від 25.09.2024 підписано особою, яка не працює у Відповідача згідно наданого штатного розпису товариства.

Так, Відповідач стверджує, що зобов`язання з поставки ним виконано належним чином, що унеможливлює задоволення позову.

На спростування викладеного у відзиві, Позивач у відповіді на відзив зазначив, що надана Відповідачем видаткова накладна не містить підписів та печатки ФГ «Старт», що свідчить про неналежність доказу.

Щодо наданої довіреності № 32 від 28.08.2024 Позивач підтверджує факт її направлення Відповідачу на вимогу останнього згідно наданої роздруківки переписки сторін у додатку Viber, через який також надсилалися інші додані до позову листи Відповідача.

У наданих до суду заперечень Відповідач зазначає, що печатка товариства не є обов`язковим реквізитом первинних документів та не спростовує наявність підпису представника Позивача на видатковій накладній.

При цьому, згідно доводів сторони переписка з Позивачем у додатку Viber не велась.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до частини 1 та 2 статті 205 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Враховуючи вчинені сторонами дії, а саме виставлення Відповідачем рахунку на оплату, оплата такого рахунку Позивачем суд дійшов висновку, що між сторонами укладено договір поставки у спрощений спосіб.

Як вбачається зі змісту частини 1 статті 265 ГК України та частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Відповідно до статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 692 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено судом вище, між сторонами не укладався договір письмово, тобто у вигляді єдиного документа, в якому сторонами було б погоджено строки поставки товару.

Суд зазначає, що Відповідачем не заперечувалися доводи Позивача в частині розміру передоплати (75 %) та строки поставки - 3 дні з моменту здійснення передоплати.

Як встановлено судом вище, Відповідачем визнано факт часткової оплати Позивачем рахунку на оплату № 1402 від 27.08.2024 в розмірі 449 955 грн.

Однак, в силу наданих Відповідачем доказів суд не може встановити факт не здійснення Відповідачем поставки товару з огляду на додану до відзиву видаткової накладної № 20 від 03.09.2024 за підписом представника ФГ «Старт» - заступника голови господарства - Буравського В.В.

В силу того, що Позивачем не заперечується уповноваження особи Буравського В.В. на отримання товару Відповідача від імені Позивача, не зазначається, що підпис від імені ФГ «Старт» не належить Буравському В.В. та ним не здійснювався на видатковій накладній № 20 від 03.09.2024, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Враховуючи заперечення Відповідача, суд дійсно погоджується, що Позивачем не надано належних доказів направлення претензії № 95 від 13.09.2024, а лист вих. № 1 від 18.09.2024 та гарантійний лист вих № 1 від 25.09.2024 або ж не містить підпису уповноваженої особи, або ж підписано неуповноваженою особою (С.В. Стеценко).

Відсутність печатки Позивача на видатковій накладній № 20 від 03.09.2024 та надані скріншоти переписки у додатку Viber жодним чином не спростовуються здійснених судом висновків.

Крім того, із наданих скріншотів переписки у додатку Viber не вбачається можливості встановити контакти осіб між якими ведеться така переписка та їх належність до даного спору.

Суд погоджується з доводами Відповідача, що відповідно до статті 581 ГК України наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що в силу наданих сторонами доказів судом не вбачається можливості встановити факт порушення Відповідачем зобов`язання з поставки товару, а відтак і підстав для задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Позивача та йому не відшкодовуються.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Фермерського господарства «Старт» - відмовити.

2. Судові витрати Фермерського господарства «Старт» не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 03.03.2025

Суддя Антон ПУКАС