ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025м. ДніпроСправа № 904/127/24

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 204", м. Дніпро

про стягнення суми основного боргу у розмірі 441 894,22 грн., 3% річних у розмірі 17 044,98 грн., інфляційної складової у розмірі 50 066,32 грн., пені у розмірі 130 259,93 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 204" про стягнення суми основного боргу у розмірі 441894,22 грн., 3% річних у розмірі 17 044,98 грн., інфляційної складової у розмірі 50 066,32 грн., пені у розмірі 130 259,93 грн.

Ухвалою суду від 08.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/127/24 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Комунальним підприємством «Дніпропетровські міські теплові мережі» (надалі - енергопостачальна організація) та Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 204" (надалі - споживач) було укладено договір про постачання теплової енергії № 60438 від 15.10.2010 (надалі - договір).

В подальшому, за твердженням позивача, 17.10.2016 між Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (надалі - нова енергопостачальна організація), Комунальним підприємством «Дніпропетровські міські теплові мережі» (надалі - енергопостачальна організація) та Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 204" (надалі - споживач) було підписано трьохсторонню угоду до договору № 60438 від 15.10.2010.

Відповідно до п. 1.1 та пп. 1.1.1 цієї додаткової угоди, у зв?язку із зміною у структурі Енергопостачальної організації, що пов?язана із передачею основних засобів, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 № 28/12 «Про надання дозволу на передачу з балансу КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» об?єктів і мереж теплопостачання», наказу КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» від 05.09.2016 №320 «Про передачу об?єктів і мереж теплопостачання на баланс КП «Теплоенерго», актів приймання-передачі об?єктів, статей 512-514, 520-521, 631 Цивільного кодексу України, домовилися внести такі зміни до основного договору: у порядку та на умовах визначених цією Угодою, Енергопостачальна організація передає Новій Енерголостачальній організації, а Нова Енергопостачальна організація набуває прав і обов?язків, належних Енерголостачальній організації за основним договором, укладеним із Споживачем і стає Стороною за основним договором.

Згідно з п. 3.5 додаткової угоди, ця угода набуває чинності відповідно до ст. 631 ЦК України з 20.09.2016 і є невід`ємною частиною договору про постачання теплової енергії.

Відтак, позивач наполягає на тому, що Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради набуло усіх прав та обов`язків енергопостачальної організації за договором про постачання теплової енергії № 60438 від 15.10.2010.

Пунктом 1.1 договору визначено, що за цим договором теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що облік споживання теплової енергії здійснюється за показниками приладів обліку, встановлених на вводах опалення за адресою: б. Слави, 3, п. 1-2 ЖБК-204.

Згідно зі ст. 20 ЗУ "Про теплопостачання", тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням альтернативних джерел енергії або альтернативних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

Позивач стверджує, що виконав умови договору, у період з лютого 2022 року по березень 2022 року поставив відповідачу теплову енергію в загальному обсязі 322,58861 Гкал вартістю 561 730,01 грн.

Пунктом 7.4 договору встановлено, що остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов`язана направити його споживачу не пізніше 10 числа, наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Позивач зазначив, що рахунки та акти прийому-передачі послуги з постачання теплової енергії кожного місяця формувалися та направлялися позивачем в програмному продукті системи НА5 відділу збуту теплової енергії (юр. особи) Служби реалізації та збору платежів з поштової скриньки абонентського відділу через застосунок-органайзер Microsoft Outlook на електронну адресу споживача .

Вказана електронна адреса, за твердженням позивача, була вказана головою правління Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 204" у реєстрі отримання платіжних документів.

Позивач вказав, що:

- акт та рахунок за лютий 2022 були направлені 07.03.2022;

- акт та рахунок за березень 2022 були направлені 11.04.2022;

- акт та рахунок за листопад 2022 були направлені 09.12.2022;

- акт та рахунок за грудень 2022 були направлені 06.01.2023;

- акт та рахунок за січень 2023 були направлені 08.02.2023;

- акт та рахунок за лютий 2023 були направлені 07.03.2023;

- акт та рахунок за березень 2023 були направлені 04.04.2023.

Позивач наполягає на тому, що, з урахуванням п. 7.4 договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати спожитої теплової енергії є таким, що настав.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив поставлену позивачем теплову енергію у встановлені строки у повному обсязі. Загалом за спірний період відповідачем було оплачено вартість спожитої теплової енергії на суму 119 835,79 грн.

За таких обставин, за розрахунком позивача, у Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 204" утворилась заборгованість перед Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпровської міської ради у розмірі 441 894,22 грн.

За порушення відповідачем строків виконання грошових зобов`язань позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 17 044,98 грн., інфляційну складову у розмірі 50 066,32 грн. та пеню у розмірі 130 259,93 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості за договором про постачання теплової енергії № 60438 від 15.10.2010 у розмірі 441 894,22 грн., 3% річних у розмірі 17 044,98 грн., інфляційної складової у розмірі 50066,32 грн., пені у розмірі 130 259,93 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (який обсяг теплової енергії був поставлений), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи була оплачена поставлена теплова енергія, у якому обсязі), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Комунальним підприємством «Дніпропетровські міські теплові мережі» (надалі - енергопостачальна організація) та Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 204" (надалі - споживач) було укладено договір про постачання теплової енергії №60438 від 15.10.2010 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

В подальшому, 17.10.2016 між Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (надалі - нова енергопостачальна організація), Комунальним підприємством «Дніпропетровські міські теплові мережі» (надалі - енергопостачальна організація) та Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 204" (надалі - споживач) було підписано трьохсторонню угоду до договору № 60438 від 15.10.2010.

Відповідно до п. 1.1 та пп. 1.1.1 цієї додаткової угоди, у зв?язку із зміною у структурі Енергопостачальної організації, що пов?язана із передачею основних засобів, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 № 28/12 «Про надання дозволу на передачу з балансу КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» об?єктів і мереж теплопостачання», наказу КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» від 05.09.2016 №320 «Про передачу об?єктів і мереж теплопостачання на баланс КП «Теплоенерго», актів приймання-передачі об?єктів, статей 512-514, 520-521, 631 Цивільного кодексу України, домовилися внести такі зміни до основного договору: у порядку та на умовах визначених цією Угодою, Енергопостачальна організація передає Новій Енерголостачальній організації, а Нова Енергопостачальна організація набуває прав і обов?язків, належних Енерголостачальній організації за основним договором, укладеним із Споживачем і стає Стороною за основним договором.

Згідно з п. 3.5 додаткової угоди, ця угода набуває чинності відповідно до ст. 631 ЦК України з 20.09.2016 і є невід`ємною частиною договору про постачання теплової енергії.

Відтак, з 20.09.2016 Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради набуло усіх прав та обов`язків енергопостачальної організації за договором про постачання теплової енергії № 60438 від 15.10.2010.

Згідно з п. 11.1 договору, цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15.10.2013.

Відповідно до п. 11.4 договору, договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Так, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення будь-якою із сторін про закінчення строку дії цього договору. А отже, договір про постачання теплової енергії № 60438 від 15.10.2010 є чинним.

Пунктом 1.1 договору визначено, що за цим договором теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що облік споживання теплової енергії здійснюється за показниками приладів обліку, встановлених на вводах опалення за адресою: б. Слави, 3, п. 1-2 ЖБК-204.

Згідно зі ст. 20 ЗУ "Про теплопостачання", тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням альтернативних джерел енергії або альтернативних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, у період з лютого 2022 року по березень 2022 року поставив відповідачу теплову енергію в загальному обсязі 322,58861 Гкал вартістю 561 730,01 грн.

Обсяг поставленої у спірний період теплової енергії підтверджується, зокрема, актами постачання теплової енергії, підписаними споживачем.

Позивач склав акти прийому - передачі теплової енергії (том 1, а.с. 24 - 27) та виставив відповідачу рахунки на оплату (том 1, а.с. 28 - 31).

Пунктом 7.4 договору встановлено, що остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов`язана направити його споживачу не пізніше 10 числа, наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Щодо граничного строку оплати відповідачем спожитих послуг слід зазначити про таке.

Рахунки та акти прийому-передачі послуги з постачання теплової енергії кожного місяця формувалися та направлялися позивачем в програмному продукті системи НА5 відділу збуту теплової енергії (юр. особи) Служби реалізації та збору платежів з поштової скриньки абонентського відділу через застосунок-органайзер Microsoft Outlook на електронну адресу споживача .

Вказана електронна адреса була вказана головою правління Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 204" у реєстрі отримання платіжних документів (т. 1 а.с. 33).

Так, відповідно до наданих роздруківок з електронної скриньки:

- акт та рахунок за лютий 2022 були направлені 07.03.2022;

- акт та рахунок за березень 2022 були направлені 11.04.2022;

- акт та рахунок за листопад 2022 були направлені 09.12.2022;

- акт та рахунок за грудень 2022 були направлені 06.01.2023;

- акт та рахунок за січень 2023 були направлені 08.02.2023;

- акт та рахунок за лютий 2023 були направлені 07.03.2023;

- акт та рахунок за березень 2023 були направлені 04.04.2023.

Слід звернути увагу, що в долучених до матеріалів справи роздруківках з електронної скриньки, дата відправлення вказана у форматі MM/DD/YY (місяць/день/рік).

А отже, надані послуги мали бути оплачені відповідачем у такі строки:

- за лютий 2022 року на суму 84 454,82 грн. - до 14.03.2022 включно;

- за березень 2022 року на суму 99 046,52 грн. - до 18.04.2022 включно;

- за листопад 2022 року на суму 59 689,60 грн. - до 14.12.2022 включно;

- за грудень 2022 року на суму 89 582,28 грн. - до 11.01.2023 включно;

- за січень 2023 року на суму 89 969,08 грн. - до 13.02.2023 включно;

- за лютий 2023 року на суму 86 869,60 грн. - до 13.03.2023 включно;

- за березень 2023 року на суму 52 118,11 грн. - до 10.04.2023 включно.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив поставлену позивачем теплову енергію у встановлені строки у повному обсязі. Загалом за спірний період відповідачем було оплачено вартість спожитої теплової енергії на суму 119 835,79 грн.

За таких обставин, у Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №204" утворилась заборгованість перед Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпровської міської ради у розмірі 441 894,22 грн.

А отже, позовні вимоги Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 441 894,22 грн. є обґрунтованими.

Відповідно до п. 8.2.3 договору, в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення платежу, за кожний день прострочки.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 8.2.3 договору позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за загальний період з 15.03.2022 по 10.10.2023 у розмірі 130 259,93 грн.

Перевіривши розрахунок, доданий до позову, суд встановив, що позивачем при здійсненні нарахування пені не було враховано вимоги ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, відповідно до яких нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Слід зауважити, що нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, а не від дня виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 254 Цивільного кодексу України, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Отже, строк нарахування пені за зобов`язанням, що має бути виконане 14 числа місяця (на прикладі розрахункового місяця лютий 2022 року), припиняється через шість місяців 14 числа шостого місяця.

За розрахунком суду:

- пеня на суму боргу 84 454,82 грн. за період з 15.03.2022 по 14.09.2022 становить 15 734,05 грн.;

- пеня на суму боргу 99 046,52 грн. за період з 19.04.2022 по 18.10.2022 становить 21 166,11 грн.;

- пеня на суму боргу 59 689,60 грн. за період з 15.12.2022 по 14.06.2023 становить 14 881,52 грн.;

- пеня на суму боргу 89 582,28 грн. за період з 12.01.2023 по 11.07.2023 становить 22 211,50 грн.;

- пеня на суму боргу 89 969,08 грн. за період з 14.02.2023 по 13.08.2023 становить 22 055,98 грн.;

- пеня на суму боргу 86 869,60 грн. за період з 14.03.2023 по 13.09.2023 становить 21 210,46 грн.;

- пеня на суму боргу 52 118,11 грн. за період з 11.04.2023 по 10.10.2023 становить 12 274,14 грн.

Всього: 129 533,79 грн.

А отже, позовні вимоги про стягнення пені є обґрунтованими у розмірі 129 533,79 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 17 044,98 грн. за загальний період з 15.03.2022 по 15.01.2024 та інфляційну складову у розмірі 50066,32 грн. за загальний період з квітня 2022 року по листопад 2023 року.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційної складової суд встановив, що вони зроблені правильно, коректно враховують періоди прострочення та відповідають вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 17 044,98 грн. та інфляційної складової у розмірі 50 066,32 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 60438 від 15.10.2010 з додатками (том 1, а.с. 13 - 16), додатковою угодою від 17.10.2016 (том 1, а.с. 16 - 17), довідкою №9622 (том 1, а.с. 17 - 18), рішенням № 246 від 10.05.1973 (том 1, а.с. 18), актом оцінки (том 1, а.с. 19), довідкою № 215 від 08.06.2023 (том 1, а.с. 20), актами споживання (том 1, а.с. 20 - 23), актами прийому-передачі послуги (том 1, а.с. 24 - 27), рахунками (том 1, а.с. 28 - 31), довідкою про направлення актів та рахунків споживачу (том 1, а.с. 32), реєстром отримання платіжних документів (том 1, а.с. 33), скрін-шотами електронної пошти (том 1, а.с. 33 - 36), вимогою (том 1, а.с. 37), актом звіряння взаємних розрахунків (том 1, а.с. 37 - 38), поштовими документами (том 1, а.с. 38 - 39), банківською випискою по рахунку (том 1, а.с. 40), постановою НКРЕКП № 2257 від 30.11.2020 (том 1, а.с. 43), розпорядженнями Дніпровського міського голови про початок та закінчення опалювального сезону (том 1, а.с. 44 - 45).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення суми основного боргу у розмірі 441 894,22 грн., 3% річних у розмірі 17 044,98 грн., інфляційної складової у розмірі 50 066,32 грн., пені у розмірі 129 533,79 грн.

У задоволенні вимог про стягнення пені у розмірі 726,14 грн. - слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 204" (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 3, ідентифікаційний код: 23928302) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49081, м. Дніпро, просп. Слобожанський, 29, оф. 504; ідентифікаційний код: 32688148) суму основного боргу у розмірі 441 894,22 грн., 3% річних у розмірі 17 044,98 грн., інфляційну складову у розмірі 50 066,32 грн., пеню у розмірі 129 533,79 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 7 662,48 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні вимог про стягнення пені у розмірі 726,14 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 03.03.2025.

Суддя М.О. Ніколенко