ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. ОдесаСправа № 915/1662/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, пр-т Шевченка, 29)

Секретар судового засідання (за дорученням головуючого судді): Соловйова Д.В;

Представники сторін:

Від прокуратури Гузь В.Г.;

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кузьмин Енерджі" Варениця О.В.;

Від Веселинівської селищної ради не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2024 про закриття провадження у справі (повний текст ухвали складено 20.12.2024)

по справі №915/1662/23

за позовом Керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Веселинівської селищної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кузьмин Енерджі"

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою комунальної власності,

(суддя місцевого господарського суду: Олейняш Е.М., Господарський суд Миколаївської області, м.Миколаїв),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2024 по справі №915/1662/23 закрито провадження у справі № 915/1662/23 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

26.12.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2024 по справі №915/1662/23.

Прокурор в апеляційній скарзі вказує, що для закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції мав встановити наявність одночасно трьох однакових складових - рішення у справі, що набрало законної сили, повинно бути ухвалене щодо тих самих сторін, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову, як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тож, правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору (постанова Верховного Суду від 04.09.2024 у справі №170/499/23).

Апелянт зазначає, що закриваючи провадження у справі №915/1662/23, суд першої інстанції не врахував, що ця справа не є тотожною зі справою №915/803/20, у якій вже постановлено остаточне судове рішення.

Зокрема, у справі №915/803/20 розглядався віндикаційний позов прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до ТОВ «Кузьмин Енерджі» про витребування у власність держави в особі ГУ ДГК в області земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :03:000:0591), відповідно до її координат; скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0594 площею 4,529 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах території Токарівської селищної ради (Веселинівська ОТГ) Веселинівського району Миколаївської області; скасування державної реєстрації права власності на зазначену ділянку (запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 03.07.2019 №32292611).

Натомість позов прокурора, який розглядається у справі №915/1662/23 є негаторним, а не віндикаційним, як попередній. Так, зазначений позов подано в інтересах держави в особі Веселинівської селищної ради, яка в силу закону (п. 24 розділу Х Перехідних Положень Земельного кодексу України, зміни до якого внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» та набрали законної сили 27.05.2021) є розпорядником ділянки площею 2 га з кадастровим номером :03:000:0591.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що з дійсних обставин справи №915/1662/23 вбачається, що з метою виконання судового рішення у справі №915/803/20 в частині витребування ділянки на користь держави, ухвалою суду від 21.09.2022 (вже після прийняття остаточного рішення у цій справі), постановленою за заявою прокурора, замінено стягувача ГУ ДГК в області на його правонаступника Веселинівську селищну раду у виконавчому провадженні з примусового виконання судового наказу від 05.04.2021 у справі №915/803/20 про витребування спірної ділянки. Тобто, Веселинівська селищна рада набула прав та обов`язків виключно щодо судового рішення про витребування земельної ділянки, з метою його реального виконання. При цьому, рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.12.2020 у справі №915/803/20, з урахуванням ухвали від 21.09.2022 (про заміну стягувача), в силу п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є правовстановлюючим документом на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :03:000:0591.

Враховуючи чинне та законно встановлене право власності Веселинівської селищної ради на спірну ділянку з кадастровим номером :03:000:0591, а також існування цієї землі в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0594 площею 4,529 га (яка була сформована за рахунок спірної ділянки), право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Кузьмин Енерджі», прокурором подано негаторний позов. Прокурор у позовній заяві (справа №915/1662/23) зазначає, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0594 площею 4,529 га, яку було сформовано шляхом об`єднання земель зі спірною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0591, а також зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ТОВ «Кузьмин Енерджі» на цю ділянку, перешкоджає дійсному власнику земельної ділянки площею 2 га (Веселинівській селищній раді) у користуванні та розпорядженні своєю землею. Таким чином, спори у справах №915/803/20 та №915/1662/23 не можна ототожнювати, з огляду на різних позивачів, предмет (способи захисту) та підстави позовів.

Прокурор вважає, що з урахуванням викладеного, в цьому конкретному та винятковому випадку, у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування приписів п. 3 ч. 1 ст. 231 та п. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позовна заява у справі №915/1662/23 не є тотожною, раніше розглянутому позову у справі №915/803/20.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2024 по справі №915/1662/23; призначено розгляд справи на 10.02.2025 року о 12-00 год.; витребувано у Господарського суду Миколаївської області матеріали справи №915/1662/23.

24.01.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №915/1662/23.

10.02.2025 у судове засідання з`явились прокурор та представник відповідача. Прокурор підтримав вимоги та доводи викладені ним письмово, відповідач заперечував проти апеляційної скарги. Представник Веселинівської селищної ради у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 оголошено перерву в судовому засіданні по справі №915/1662/23 до 24.02.2025 року о 16-00 год.

Представники учасники своїм правом на подання відзиву не скористались, що у відповідності до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В судове засідання 24.02.2025 з`явились прокурор та представник відповідача. Представник Веселинівської селищної ради у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасників справи, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне розглянути справу за відсутності представника позивача, за наявними у справі матеріалами.

За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши дотримання судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, до Господарського суду Миколаївської області звернувся Керівник Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Веселиніської селищної ради з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кузьмин Енерджі», в якій просить суд:

- усунути перешкоди Веселинівській селищній раді у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0591 площею 2 га шляхом скасування вчиненої 19.06.2019 у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0594 площею 4,529 га, що розташована в межах території Веселинівської селищної ради (Веселинівська ОТГ) Вознесенського району Миколаївської області;

- усунути перешкоди Веселинівській селищній раді у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0591 площею 2 га шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0594 за товариством з обмеженою відповідальністю «Кузьмин Енерджі» за № 32292611 від 03.07.2019.

Прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь Миколаївської обласної прокуратури сплачений судовий збір за подачу позову.

Підставою позову зазначено наступні обставини.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 03.12.2020 у справі №915/803/20, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2021, позов заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кузьмин Енерджі» задоволено частково.

Витребувано у ТОВ «Кузьмин Енерджі» у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру в області земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :03:000:0591) для ведення особистого селянського господарства в межах території Токарівської селищної ради (Веселинівська ОТГ) Веселинівського району Миколаївської області у відповідних географічних координатах. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.09.2022 замінено стягувача у вищевказаній справі Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області на його правонаступника Веселинівську селищну раду.

Прокурор зазначає, що з метою забезпечення реального поновлення інтересів держави у спірних правовідносинах та виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 03.12.2020 у справі № 915/803/20 необхідно здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0591 за її дійсним власником (Веселинівська селищна рада). Проте, при зверненні до державного реєстратора для здійснення реєстраційних дій щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0591 встановлено неможливість здійснення реєстрації права комунальної власності на неї та виконання рішення суду.

Відмова державного реєстратора у виконанні рішення господарського суду Миколаївської області від 03.12.2020 у справі № 915/803/20 шляхом здійснення державної реєстрації прав на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0591 за Веселинівською селищною радою зумовлена відсутністю в Державному земельному кадастрі відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0591 (яка шляхом об`єднання увійшла до складу земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0594 площею 4,529 га) та наявністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме зареєстрованого права власності ТОВ «Кузьмин Енерджі» на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0594.

З огляду на викладені обставини, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно неможливо здійснити реєстрацію права власності на ділянку з кадастровим номером :03:000:0591 площею 2 га, якої не існує як об`єкту цивільних прав, що й було підтверджено в процесі виконання судового рішення у справі № 915/803/20 про витребування спірної землі.

Отже, Веселинівська селищна рада не може здійснювати всі правомочності власника нерухомого майна, у тому числі щодо права користування та розпорядження витребуваною земельною ділянкою.

Прокурор вважає, що оскільки право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0594 зареєстровано за ТОВ «Кузьмин Енерджі», про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис № 32292611 від 03.07.2019, то відповідно до вимог ч. 13 ст. 79-1 ЗК України, ст. 18, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягає скасуванню державна реєстрація права власності на таку земельну ділянку.

Наявність державної реєстрації у Державному земельному кадастрі об`єднаної земельної ділянки (за рахунок незаконно набутої у приватну власність ділянки) та реєстрація приватної власності на цю ділянку у Державному реєстрі речових прав за ТОВ «Кузьмин Енерджі», перешкоджає дійсному власнику ділянки площею 2 га (кадастровий номер :03:000:0591) у відповідних її координатах, вільно користуватися та розпоряджатися цією землею.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 13, 14, 129, 129-1, 131-1 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. 15, 16, 17, 316, 317, 324, 386, 391 ЦК України, ст. 79-1, 83, 122, 152 ЗК України, ст. 13, 18, 10, 20, 24, 27, 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 24, 27 Закону України «Про державний земельний кадастр» та судовою практикою.

Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2024 по справі №915/1662/23 закрито провадження у справі № 915/1662/23 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження у даній справі (№915/1662/23) на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки є рішення суду по справі № 915/803/20, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Місцевий господарський суд вказав, що у справі № 915/803/20 позивачем є Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, яке ухвалою суду від 21.09.2022 замінено на його правонаступника Веселинівську селищну раду, тобто до останньої в порядку ст. 52, 331 Господарського процесуального кодексу України перейшли права та обов`язки як сторони у справі № 915/803/20, так і стягувача у виконавчому провадженні. Відповідачем у вказаних справах є ТОВ "Кузьмин Енерджі".

Предметом спору у вищевказаних справах є вимога про скасування у Державному земельному кадастрі та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0594. При цьому, суд зазначає, що додавання прокуратурою фрази "усунути перешкоди у користуванні земельної ділянки шляхом скасування державної реєстрації" не є іншим, новим предметом спору. Фактично предметом спору у вищевказаних справах є вимога про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Підставою позову у справі № 915/803/20 прокуратурою зазначено обставини щодо порушення вимог земельного законодавства, а також необхідність реального виконання судового рішення. Водночас, у даній справі № 915/1662/23 підставою позову зазначено обставини щодо неможливості виконання судового рішення у справі №915/803/20. Отже, матеріально-правові підстави позову в частині підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки є тими ж, що і в справі №915/803/20.

Суд вказав, що виконання рішень господарських судів здійснюється в порядку, передбаченому розділом V "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах" Господарського процесуального кодексу України. Водночас, поданий позов у справі № 915/1662/23 фактично спрямований на перегляд судового рішення у справі № 915/803/20, яке набрало законної сили, що порушує принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що провадження у справі №915/1662/23 підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою ст. 175 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 175 Господарського процесуального кодексу України підставою для закриття провадження у справі є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів, які характеризують суть конкретного позову, його зміст та правову природу, а саме: предмета і підстави позову.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Тобто, предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу.

Вказані правові норми є відображенням принципу юридичної визначеності як одного із основоположних аспектів верховенства права, який полягає у тому, що у разі ухвалення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву.

Передумовою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, та, як наслідок, застосування п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, є наявність двох справ з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 24.03.2021 року у справі №910/20057/16, де, між іншим, вказано на те, що для закриття провадження у справі необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - сторін, предмету, підстав звернення до суду з позовною заявою. Визначення терміну "предмет позову" полягає у визначенні конкретних вимог позивача, "підстава позову" - чим він обґрунтовує свої вимоги і "зміст вимоги" - спосіб захисту свого права, який він обрав. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Отже, розгляд та вирішення по суті спору про той же предмет, між тими ж сторонами, з тих же підстав, свідчить про реалізацію особою (особами) у процесуальному порядку, однак в межах іншого провадження (справи), права на захист щодо конкретної вимоги у спірних правовідносинах між тими ж сторонами, з тих же підстав та про той же предмет, внаслідок чого ця особа (особи) у процесуальному сенсі (порядку) втрачає в подальшому право на судовий захист та на задоволення вимоги, щодо якої вже ухвалене рішення по суті спору у спорі про той же предмет, між тими ж сторонами, з тих же підстав.

Також, колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 09.03.2021 року у справі №922/1453/20, де вказано, зокрема, те, що для застосування підстави для закриття провадження у справі, необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову. Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає особі звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави для закриття провадження у справі.

Окрім цього, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору (близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 640/5563/19).

Колегія суддів зазначає, що у даній справі для правильного застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України необхідним є дослідження предмету та підстав позову у порівнянні з предметом та підставами, заявленими у справі № 915/803/20.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в провадженні Господарського суду Миколаївської області перебувала справа № 915/803/20 за позовом заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кузьмин Енерджі" про скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, витребування земельної ділянки.

Предметом спору у вищевказаній справі (№ 915/803/20) були вимоги про:

скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0594 площею 4.529 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Токарівської селищної ради (Веселинівська ОТГ) Веселинівського району Миколаївської області;

скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 32292611 від 03.07.2019 про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0594 за ТОВ «КУЗЬМИН ЕНЕРДЖІ»;

витребування у ТОВ «КУЗЬМИН ЕНЕРДЖІ» () у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :03:000:0591) вартістю 54076,00 грн. для ведення особистого селянського господарства в межах території Токарівської селищної ради (Веселинівська ОТГ) Веселинівського району Миколаївської області з наступними координатами:

№1 - відстань: 19,56 м, координати: Х-5231412.5579, Y-4187042.9065;

№2 - відстань: 58,88 м, координати: Х-5231393.8972, Y-4187037.0437;

№3 - відстань: 255,59 м, координати: Х-5231337.7264, Y-4187019.3961;

№4 - відстань: 75,74 м, координати: Х-5231387.1623, Y-4186758.6372;

№5 - відстань: 265.03 м, координати: Х-5231461.6261, Y-4186782.4597.

Підставою позову у справі № 915/803/20 прокуратурою, з посиланням на положення ст. 317, 387, 388 Цивільного кодексу України, зазначено, що спірна земельна ділянка вибула з власності держави на підставі незаконного наказу ГУ Держгеокадастру від 15.03.2019 № 1687/0/14-19-СГ, оскільки громадянин на час подання заяви до ГУ Держгеокадастру про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та про його затвердження вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, внаслідок чого, земельна ділянка площею 2,00 га (кадастровий номер :03:000:0591) незаконно вибула із земель державної власності. В подальшому спірну земельну ділянку було відчужено відповідачу за договором купівлі-продажу, укладеним 17.04.2019 між громадянином ОСОБА_1 та ТОВ "Кузьмин Енерджі", який, у свою чергу після реєстрації права власності на спірну земельну ділянку об`єднав її з іншими земельними ділянками, внаслідок чого утворено земельну ділянку площею 4,529 га кадастровий номер :03:000:0594.

Прокурор зазначив, що відповідно до положень ст. 388 ЦК України витребування спірної земельної ділянки буде належним та ефективним способом захисту порушеного права та інтересу держави та не потребує вжиття дій щодо скасування наказу ГУ Держгеокадастру, на підставі якого відчужено земельну ділянку.

Прокурор також вказував, що без скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 4,529 га кадастровий номер :03:000:0594 та скасування запису про право на цю земельну ділянку, спірна земельна ділянка буде рахуватися у її складі, що унеможливіть забезпечення повернення спірної земельної ділянки у власність держави.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 03.12.2020 у справі №915/803/20 позовні вимоги заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області задоволено частково; витребувано у ТОВ «КУЗЬМИН ЕНЕРДЖІ» у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :03:000:0591) вартістю 54 076,00 грн. для ведення особистого селянського господарства в межах території Токарівської селищної ради (Веселинівська ОТГ) Веселинівського району Миколаївської області з наступними координатами: №1 - відстань: 19,56 м., координати: X-5231412.5579, Y-4187042.9065; №2 - відстань: 58.88 м., координати: X-5231393.8972, Y-4187037.0437; №3 - відстань: 255,59 м., координати: X-5231337.7264, Y-4187019.3961; №4 - відстань: 75,74 м., координати: X-5231387.1623, Y-4186768.6372; №5 - відстань: 265.03 м., координати: X-5231461.6261, Y-4186782.4597; в задоволенні позову в частині скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 4,529 га з кадастровим номером :03:000:0594 та скасування державної реєстрації права власності відповідача на цю земельну ділянку відмовлено.

На виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.12.2020 судом видано накази від 05.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.09.2022 у справі № 915/803/20 замінено у справі № 915/803/20 стягувача Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області на його правонаступника Веселинівську селищну раду як власника (розпорядника) спірної земельної ділянки.

При цьому, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду звертає увагу, що у справі №915/803/20 розглядався віндикаційний позов прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до ТОВ «Кузьмин Енерджі» про витребування у власність держави в особі ГУ ДГК в області земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :03:000:0591), відповідно до її координат; скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0594 площею 4,529 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах території Токарівської селищної ради (Веселинівська ОТГ) Веселинівського району Миколаївської області; скасування державної реєстрації права власності на зазначену ділянку (запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 03.07.2019 №32292611).

Рішення у справі №915/803/20 в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора щодо скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0594 та скасування її державної реєстрації у Державному земельному кадастрі не стосується прав та обов`язків селищної ради.

При цьому, вірними є посилання прокурора на те, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.12.2020 у справі №915/803/20, з урахуванням ухвали від 21.09.2022 (про заміну стягувача), в силу п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є правовстановлюючим документом на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :03:000:0591.

Матеріалами справи №915/1662/23 підтверджено звернення Веселинівської селищної ради від 01.11.2022 та від 07.09.2023 (з доданням листа державного реєстратора нерухомого майна від 06.02.2023). При зверненні до державного реєстратора нерухомого майна для здійснення реєстраційних дій, спрямованих на вчинення державної реєстрації права комнуальної власності на ділянку з кадастровим номером :03:000:0591 встановлено, що у Державному земельному кадастрі відсутні відомості щодо цієї ділянки, що свідчить про відсутність технічної можливості для виконання судового рішення у справі №915/803/20 (в частині реєстрації речового права). Державний реєстратор нерухомого майна у листі від 06.02.2023 повідомив Веселинівську селищну раду про те, що згідно з вимогами ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку та, як наслідок, не вчинив відповідні реєстраційні дії щодо підтвердження наявного у Веселинівської селищної ради права комунальної власності на ділянку з кадастровим номером :03:000:0591.

Прокурор у позовній заяві (справа №915/1662/23) зазначає, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0594 площею 4,529 га, яку було сформовано шляхом об`єднання земель зі спірною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0591, а також зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ТОВ «Кузьмин Енерджі» на цю ділянку, перешкоджає дійсному власнику земельної ділянки площею 2 га (Веселинівській селищній раді) у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.

При цьому, у справі №915/803/20 суд констатував передчасність заявлення позову в частині скасування державної реєстрації об`єднаної (за рахунок спірної) ділянки та скасування реєстрації права власності на неї, через відсутність у справі доказів неможливості виконання майбутнього судового рішення про витребування спірної ділянки, а позов прокурора в частині витребування ділянки задоволено.

Судова колегія погоджується з доводами прокурора в частині того, що позов прокурора у даній справі (№915/1662/23) є негаторним; позов подано в інтересах держави в особі Веселинівської селищної ради, яка в силу закону є розпорядником ділянки площею 2 га з кадастровим номером :03:000:0591, а позовна заява у справі №915/1662/23 подана з огляду на неможливість повного виконання судового рішення, постановленого справі №915/803/20.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивачем подано до суду першої інстанції даний позов у справі №915/1662/23, який є відмінним предметом та підставами спору у справі №915/803/20 і не є тотожним, а отже, рішення суду про той же предмет і з тих же підстав у даному випадку відсутнє.

Таким чином, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що при постановленні оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом було порушено норми процесуального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала місцевого суду не відповідає вимогам ст. ст. 175, 231 Господарського процесуального кодексу України з підстав, наведених вище, що свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Статтею 275 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 280 ГПК України).

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2024 про закриття провадження у справі по справі №915/1662/23, скасування ухвали Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2024 та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки судом апеляційної інстанції остаточного рішення зі спору у даній справі не приймається, то розподіл судових витрат за перегляд справи в апеляційному порядку підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 255, 270, 271, 275, 280, 281- 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2024 про закриття провадження у справі по справі №915/1662/23 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2024 про закриття провадження у справі по справі №915/1662/23 скасувати.

Справу №915/1662/23 направити для продовження розгляду до Господарського суду Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в до Верховного Суду в порядку та строки, передбаченими ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.02.2025 року.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош