ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" лютого 2025 р. Справа № 914/2246/24

Суддя Західного апеляційного господарського суду Галушко Н.А.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» від 19.02.2025 (вх. № 01-05/454/25 від 20.02.2025)

на рішення Господарського суду Львівської області від 23.01.2025 (суддя Манюк П.Т.; повне рішення складено 30.01.2025)

у справі № 914/2246/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозбереження Львів», м. Львів,

до відповідача Дочірнього підприємства «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», Львівська область, м. Моршин

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», м. Київ,

про: стягнення заборгованості у розмірі 3 054 529, 24 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.01.2025 у справі №914/2246/24 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Дочірнього підприємства «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозбереження Львів» суму 2 638 550, 53 грн., з яких: 1 357 899, 20 грн. пені; 1 041 040, 86 грн. інфляційних втрат; 202 956, 12 грн. 3 % річних, 36 654, 35 грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Дочірнім підприємством «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» подано апеляційну скаргу від 19.02.2025, в якій просить:

- поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 23.01.2025 у справі №914/2246/24;

- відстрочити сплату судового збору, яку має здійснити Дочірнє підприємство «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально- оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 23.01.2025 року у справі №914/2246/24 до ухвалення судового рішення у даній справі;

- скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 23.01.2025 у справі №914/2246/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі;

- судові витрати покласти на позивача;

- розгляд справи здійснювати з повідомленням учасників справи.

Згідно із ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення Господарського суду Львівської області від 23.01.2025 у справі №914/2246/24 було проголошене 23.01.2025, повний текст рішення складено 30.01.2025. Таким чином, останнім днем для оскарження рішення є 19.02.25.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що скаржником не пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Дочірнім підприємством «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до завершення розгляду справи судом апеляційної інстанції, посилаючись на важкий фінансовий стан (вх. № 01-05/454/25 від 20.02.2025).

Відповідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Однак, із апеляційної скарги вбачається, що скаржник не підпадає під ознаки відповідних пунктів ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

У ст. 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в ст. 5, або у справах із предметом спору, не охопленим ст. 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Що ж до самих умов, визначених ст. 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких можливе відстрочення сплати судового збору, також є вичерпним.

При цьому, як уже зазначалось, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Звертаючись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, скаржник посилається на важкий фінансовий стан.

Водночас, як було вказано вище, положення п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предмет позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

Однак предметом цієї справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, оцінивши доводи, наведені скаржником в обґрунтування вимог поданого ним клопотання, враховуючи вищезазначені законодавчі приписи, суд не вбачає правових підстав для відстрочення сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

При вивченні матеріалів апеляційної скарги судом встановлено, що скаржником, в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до скарги не додано доказів сплати суми судового збору.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарг.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на наведене, скаржнику слід подати суду докази сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 43 985, 22 грн. за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК Львiв/Личаківський р-н/22030101 код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294 банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.) код банку отримувача (МФО) 899998 рахунок отримувача UA2013954 код класифікації доходів бюджету 22030101.

Згідно з ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання скаржника (вх. № 01-05/454/25 від 20.02.2025) про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» від 19.02.2025 (вх. № 01-05/454/25 від 20.02.2025) залишити без руху.

3. Апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: надати (надіслати) на адресу Західного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 43 985, 22 грн. протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

4. При неусуненні недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику в порядку ч. 4 ст. 174 ГПК України.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Галушко Н.А.