РІШЕННЯ

30 січня 2025 року м. ТернопільСправа № 921/465/24

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

за участі секретаря судового засідання: Бега В.М.

розглянув справу

за позовом Копичинецької міської ради (48260, Тернопільська область, Чортківський район, місто Копичинці, вулиця 22 Січня, 29)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Гусятинська аграрна компанія" (48257, Тернопільська область, Чортківський район, село Васильківці, вулиця Лісова, будинок 17)

про стягнення 15484,47 грн збитків внаслідок використання земельних ділянок з порушенням вимог законодавства про плату за землю.

За участі від:

позивача Кливак С.З.

відповідача Накельський Ю.Б.

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

Копичинецька міська рада звернулась до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гусятинська аграрна компанія" про стягнення 15484,47 грн збитків у виді неодержаного доходу за час фактичного користування земельною ділянкою, зважаючи на положення ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 125, 126, 152, 157 ЗК України, з огляду на використання земельних ділянок без належного оформлення права такого користування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з інформацією Державного земельного кадастру, відповідач з 2018 - 2019 років на правах оренди використовує земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Копичинецької міської територіальної громади за межами населених пунктів с. Яблунів та с. Сухостав.

На підставі Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993) (надалі Порядок №284), рішенням сесії Копичинецької міської ради №717 від 22.10.2019 затверджено Порядок визначення та відшкодування Копичинецькій міській раді збитків, заподіяних внаслідок невикористання земельних ділянок, самовільного зайняття земельних ділянок та використання земельних ділянок з порушенням законодавства про плату за землю (надалі Порядок №717).

Розмір заявленої до стягнення суми 15484,47 грн збитків (неодержаного доходу) позивач обґрунтовує оформленими відповідно до Порядку №284 та Порядку №717 актами визначення збитків від 24.02.2021, 30.09.2022, 30.10.2023, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Копичинецької міської ради №26 від 25.02.2021, №153 від 05.10.2022, №251 від 01.11.2023.

Відповідно до них відповідач у період 2020 2022 років використовував (унаслідок розорання) земельні ділянки (проектні дороги та проектні прибережні смуги) площею 1,4814 га, при фактичному використанні орендованих ним земельних ділянок.

У добровільному порядку суму збитків 15484,47 грн відповідач не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду для їх примусового стягнення з відповідача.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву, в порядку ст. 165 ГПК України, у встановлений в ухвалі від 08.08.2024 (про відкриття провадження у справі) строк не надав.

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у ч.2 ст. 178 ГПК України.

За даними витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформованих судом первинно та повторно за запитами №3, №57, станом на 25.07.2024 та 16.09.2024, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Гусятинська аграрна компанія" є: 48201, Тернопільська область, Чортківський район, селище Гусятин, вулиця Шевченка, 15.

Вказана адреса відповідача зазначена позивачем у тексті позовної заяви.

Рекомендовані повідомлення, якими на зазначену вище адресу відповідача направлялась судова кореспонденція у даній справі, повернулись на адресу суду без вручення адресату, з довідками підприємства зв`язку "Укрпошта": "адресат відсутній за вказаною адресою".

За інформацією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформованого судом втретє за запитом №58, станом на 12.12.2024, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Гусятинська аграрна компанія" є: 48257, Тернопільська область, Чортківський район, село Васильківці, вулиця Лісова, будинок 17.

Інформація витягу вказує на те, що 04.12.2024 здійснювалась реєстраційна дія щодо зміни місцезнаходження юридичної особи.

Як зазначалось вище, до та після реєстрації зміни свого місцезнаходження відповідач заяв по суті справи (у т.ч. відзиву) не надав.

За ч.4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Рекомендоване повідомлення від 17.12.2024 із штрихкодовим ідентифікатором 830, яким на останню адресу відповідача надсилалась копія ухвали від 16.12.2024, повернулось на адресу суду із відміткою про вручення адресату.

Після надіслання судової кореспонденції на змінену адресу відповідача, від його представника надійшла заява б/н від 09.01.2025 (вх. №226 від 09.01.2025) про застосування наслідків спливу позовної давності до спірних правовідносин, які виникли з 2020 року.

У цій заяві ним також зазначено, що з 2018 року до теперішнього часу між ТОВ "Гусятинська аграрна компанія" та ТОВ "Мрія Фармінг Тернопіль" кожного року укладались угоди про обмін земельними ділянками, у т.ч. згаданих у позові.

Надалі, 22.01.2025 із заявою б/н від 22.01.2025 (вх. №555) ним долучено до матеріалів справи копію угоди №1128 про обмін земельними ділянками, укладеної 26.04.2021 між відповідачем та ТОВ "Мрія Фармінг Тернопіль".

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 29.07.2024 позовну заяву у даній справі було залишено без руху, на підставі ст. 174 ГПК України, у зв`язку з недотриманням заявником вимог ст. ст. 164, 172 ГПК України при її подачі до суду.

07.08.2024 позивачем подано заяву б/н від 07.08.2024 (вх. №6271), за результатом розгляду якої ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/465/24 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.09.2024.

Строк підготовчого провадження у даній справі продовжено 23.09.2024.

Ухвалою суду від 23.09.2024 підготовче засідання відкладалось на 07.10.2024, а надалі на 04.11.2024.

04.11.2024 судом постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження по справі №921/465/24 та призначено її до розгляду по суті на 02.12.2024.

02.12.2024 судом відкладено розгляд справи по суті на 16.12.2024, а надалі на 09.01.2025.

В судовому засіданні 09.01.2025 оголошувалась перерва до 16.01.2025.

Ухвалою суду від 16.01.2025 розгляд справи по суті відкладено на 23.01.2025.

22.01.2025 із заявою б/н від 22.01.2025 (вх. №555) ним долучено до матеріалів справи копію угоди №1128 про обмін земельними ділянками, укладеної 26.04.2021 між відповідачем та ТОВ "Мрія Фармінг Тернопіль".

Заяву від 22.01.2025 відповідача прийнято до розгляду, з приводу чого постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання від 23.01.2025.

В судовому засіданні 23.01.2025 оголошувалась перерва до 30.01.2025.

28.01.2025 через підсистему "Електронний суд" у формі заяви б/н від 28.01.2025 (вх. №706) представником відповідача подано до матеріалів справи письмовий виступ в дебатах.

В судовому засіданні 30.01.2025 представником відповідача зеперечено проти позову.

Ним стверджено наступне:

- з 2018 року до 2023 року відповідач не використовує земельні ділянки, оскільки на підставі угод про обмін земельними ділянками їх використовує інша юридична особа ТОВ "Мрія Фармінг Тернопіль";

- матеріалами справи не підтверджено: Де саме знаходиться запроектовані під`їдні шляхи збитки по яких має намір відшкодувати позивач? Яка ширина, яка довжина та загальна протяжність даних під`їзних шляхів? Чи вони є дотичними до земельних ділянок, які є в оренді відповідача? Чи виділені в натурі та чи є проектна документація на ці під`їдні шляхи?;

- у зв`язку з тим, що позивач не оформив документи на такі земельні ділянки, відсутні підстави для притягнення відповідача до відповідальності;

- для застосування такого заходу відповідальності необхідна наявність усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, розрахованих з урахуванням Наказу №110 від 12.09.2007 Державного агентства земельних ресурсів України та Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель;

- зі сторони Копичинецької міської ради не було здійснено всі передбачені чинним законодавством заходи, спрямовані на уникнення збитків;

- відповідно до ч.3 ст. 37-1 Земельного кодексу України власники та орендарі земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих у масиві земель сільськогосподарського призначення, на період дії договору оренди можуть обмінюватися належними їм правами користування земельними ділянками шляхом взаємного укладання між ними договорів оренди, суборенди відповідних ділянок;

- згідно з ч.6 ст. ст. 37-1 Земельного кодексу України земельні ділянки під польовими дорогами, розташовані у масиві земель сільськогосподарського призначення (крім польових доріг, що обмежують масив), можуть використовуватися землевласником (землекористувачем) як для проходу (проїзду) до інших земельних ділянок, розташованих у такому масиві, так і для вирощування сільськогосподарської продукції. Згода орендодавця (власника) землі на укладання договору оренди/суборенди не потрібна;

- позивачем пропущено строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом.

Представником позивача в судовому засіданні 30.01.2025 підтримано позовні вимоги, підтверджено відсутність виготовленої документації та такі проектні дороги, однак зазначено, що з 01.01.2019 Копичинецькою міською ТГ отримано спірні земельні ділянки за межами населених пунктів на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні".

При цьому, звернено увагу, що подана до матеріалів справи відповідачем угода про обмін земельними ділянками за 2021 рік повинна була оформлятись у формі договору суборенди та бути відповідно зареєстрованою.

Судом враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду).

Суд, у судовому засіданні 30.01.2025, після виходу з нарадчої кімнати, ухвалив скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Відповідно до наявних у матеріалах справи Інформацій Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гусятинська аграрна компанія" зазначене орендарем земельних ділянок, з місцем розташуванням: Тернопільська область, Гусятинський район, Яблунівська сільська рада та Сухоставська сільська рада, а саме:

кадастровий номер :01:001:0434, площею 2,1146 га, власником якої зазначений ОСОБА_1 ;

кадастровий номер :01:001:0301, площею 1,562 га, власником якої зазначена ОСОБА_2 ;

кадастровий номер :01:001:0211, площею 1,9738 га, власником якої зазначена ОСОБА_3 ;

кадастровий номер :01:001:0465, площею 1,7831 га, власником якої зазначений ОСОБА_4 ;

кадастровий номер :01:001:0216, площею 1,9738 га, власником якої зазначена ОСОБА_5 ;

кадастровий номер :01:001:0417, площею 1,719 га, власником якої зазначений ОСОБА_6 ;

кадастровий номер :01:001:0225, площею 1,98 га, власником якої зазначена ОСОБА_7 ;

кадастровий номер :01:001:0124, площею 2,139 га, власником якої зазначений ОСОБА_8 ;

кадастровий номер :01:001:0097, площею 2,0426 га, власником якої зазначена ОСОБА_9 ;

кадастровий номер :01:001:0098, площею 2,0301 га, власником якої зазначений ОСОБА_10 ;

кадастровий номер :01:001:0293, площею 1,88 га, власником якої зазначений ОСОБА_11 ;

кадастровий номер :01:001:0271, площею 1,7715 га, власником якої зазначений ОСОБА_12 ;

кадастровий номер :01:002:0063, площею 1,6755 га, власниками якої зазначені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

кадастровий номер :01:002:0064, площею 1,6858 га, власником якої зазначена ОСОБА_13 ;

кадастровий номер :01:001:0310, площею 1,7232 га, власником якої зазначений ОСОБА_15 ;

кадастровий номер :01:001:0056, площею 2,5243 га, власником якої зазначена ОСОБА_16 ;

кадастровий номер :01:001:0294, площею 1,9517 га, власником якої зазначена ОСОБА_17 ;

кадастровий номер :01:001:0428, площею 2,9647 га, власником якої зазначена ОСОБА_18 ;

кадастровий номер :01:001:0303, площею 4,1992 га, власникам якої зазначена ОСОБА_19 ;

кадастровий номер :01:001:0107, площею 2,1233 га, власником якої зазначена ОСОБА_20 ;

кадастровий номер :01:001:0092, площею 2,1388 га, власником якої зазначена ОСОБА_21 ;

кадастровий номер :01:001:0114, площею 1,8033 га, власником якої зазначена ОСОБА_22 ;

кадастровий номер :01:001:0127, площею 1,5465 га, власником якої зазначена ОСОБА_23 ;

кадастровий номер :01:001:0300, площею 3,8383 га, власником якої зазначений ОСОБА_24 ;

кадастровий номер :01:001:0152, площею 1,8368 га, власником якої зазначений ОСОБА_25 ;

кадастровий номер :01:001:0148, площею 1,9662 га, власником якої зазначена ОСОБА_26 ;

кадастровий номер :01:001:0149, площею 1,9545 га, власником якої зазначена ОСОБА_26 ;

кадастровий номер :01:001:0282, площею 1,9743 га, власником якої зазначений ОСОБА_27 ;

кадастровий номер :01:001:0135, площею 1,5459 га, власником якої зазначена ОСОБА_28 ;

кадастровий номер :01:001:0144, площею 1,6338 га, власником якої зазначена ОСОБА_29 ;

кадастровий номер :01:001:0055, площею 2,2888 га, власником якої зазначений ОСОБА_30 ;

кадастровий номер :01:001:0335, площею 2,8908 га, власником якої зазначена ОСОБА_31 ;

кадастровий номер :01:001:0164, площею 1,5526 га, власником якої зазначена ОСОБА_32 ;

кадастровий номер :01:001:0263, площею 1,856 га, власником якої зазначений ОСОБА_33 ;

кадастровий номер :01:001:0046, площею 2,3119 га, власником якої зазначена ОСОБА_34 ;

кадастровий номер :01:001:0153, площею 1,8077 га, власником якої зазначений ОСОБА_35 ;

кадастровий номер :01:001:0138, площею 1,5461 га, власником якої зазначений ОСОБА_36 ;

кадастровий номер :01:001:0293, площею 2,1427 га, власником якої зазначена ОСОБА_37 ;

кадастровий номер :01:001:0115, площею 1,8108 га, власником якої зазначений ОСОБА_38 .

На підставі Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 за №284), Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішенням №717 від 22.10.2019 Копичинецької міської ради затверджено Порядок визначення та відшкодування Копичинецькій міській раді збитків, заподіяних внаслідок невикористання земельних ділянок, самовільного зайняття земельних ділянок та використання земельних ділянок з порушенням законодавства.

В якості додатку №1 до Порядку №717 затверджено Повідомлення, а в якості додатку №2 до Порядку №717 затверджено договір про добровільне відшкодування збитків.

Рішеннями виконавчого комітету Копичинецької міської ради затверджено акти Комісії про визначення збитків, а саме:

- від 25.02.2021 № 26 - затверджено акт Комісії від 24.02.2021, яким встановлено розмір неодержаного доходу (збитків), які завдані Копичинецькій територіальній громаді за час фактичного використання сільськогосподарськими господарствами (2020 рік) земельних ділянок (проектні дороги та проектні прибережні смуги) загальною площею 96,181 га. Вказаним актом встановлено збитки (неодержаний дохід) завдані відповідачем за використання у 2020 році земельних ділянок (проектних доріг та проектних прибережних смуг) площею 1,4814 га на суму 5161,49 грн. Термін, що встановлений для сплати завданих збитків - протягом 2021 року;

- від 05.10.2022 №153 - затверджено акт Комісії від 30.09.2022, яким встановлено розмір неодержаного доходу (збитків), які завдані Копичинецькій територіальній громаді за час фактичного використання сільськогосподарськими господарствами (2021 рік) земельних ділянок (проектні дороги та проектні прибережні смуги) загальною площею 105,2072 га. Вказаним актом встановлено збитки (неодержаний дохід) завдані відповідачем за використання у 2021 році земельних ділянок (проектних доріг та проектних прибережних смуг) площею 1,4814 га на суму 5161,49 грн. Термін, що встановлений для сплати завданих збитків - до 30.11.2022;

- від 01.11.2023 № 251 - затверджено акт Комісії від 30.10.2023, яким встановлено розмір неодержаного доходу (збитків), які завдані Копичинецькій територіальній громаді за час фактичного використання сільськогосподарськими господарствами (2022 рік) земельних ділянок (проектні дороги та проектні прибережні смуги) загальною площею 105,2072 га. Вказаним актом встановлено збитки (неодержаний дохід) завдані відповідачем за використання у 2022 році земельних ділянок (проектних доріг та проектних прибережних смуг) площею 1,4814 га на суму 5161,49 грн. Термін, що встановлений для сплати завданих збитків - 01.12.2023 року.

Матеріали справи містять адресовані відповідачу листи-повідомлення позивача № 176 від 03.03.2021, № 901 від 19.10.2022, № 1015 від 16.11.2023, з пропозицією про відшкодування вищезазначених сум збитків, з доданими до них, зокрема проектами договорів про добровільне відшкодування збитків та розрахунками визначення збитків.

Вказані звернення позивача залишено відповідачем без відповіді та реагування.

Унаслідок ревізії бюджету Копичинецької територіальної громади (Копичинецького міського бюджету) та окремих питань фінансово - господарської діяльності Копичинецької міської ради за період з 01.01.2020 по 30.06.2023 виявлено використання землекористувачами земельних ділянок без правовстановлюючих документів, договірних відносин, чим порушено норми статей 125, 126 та 206 Земельного кодексу України, поряд з неналежним виконанням зі сторони Копичинецької міської ради заходів, передбачених підпунктами 7.7, 7.9 та 7.10 пункту 7 Порядку №717 в частині претензійно-позовної роботи, призвело до недоотримання бюджетом Копичинецької міської територіальної громади завданих йому збитків, внаслідок використання земельних ділянок з порушенням законодавства (витяг з акта ревізії №131920-22/2 від 12.12.2023 міститься в матеріалах справи).

У довідці №32 від 05.04.2024 фінансового відділу Копичинецької міської ради зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Гусятинська аграрна компанія" протягом 2020, 2021, 2022, 2023 років не здійснювало відшкодування вказаних сум збитків Копичинецькій міській територіальній громаді.

Несплата в добровільному порядку відповідачем сум збитків, обчислених внаслідок використання ним розораних проектних доріг та проектних прибережних смуг без здійснення плати за землю, стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про їх стягнення в примусовому порядку.

В ході розгляду справи представником відповідача долучено до матеріалів справи копію угоди про обмін земельними ділянками №1128 від 26.04.2021 (надалі угода №1128), укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія Фармінг Тернопіль" (надалі стороною 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гусятинська аграрна компанія" (надалі стороною 2), відповідно до п. 1 якого сторони дійшли згоди здійснити тимчасовий обмін земельними ділянками, що орендуються сторонами.

Відповідно до п.3 угоди №1128 відповідач передав у тимчасове користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Мрія Фармінг Тернопіль" земельні ділянки загальною площею 583,0387 га, розташовані на території Хоростківської ТГ, Копичинечької ТГ, Гусятинської ТГ, Васильковецької ТГ, Колиндянської ТГ.

Дана угода набуває чинності з 19.02.2021 та діє до 31.12.2021 (п. 8 угоди №1128).

У п. 7 угоди №1128 сторони зобов`язалися повернути одна одній, надані відповідно до цієї угоди, земельні ділянки вільні від будь-яких посівів та незавершеного будівництва до 31.12.2021.

Зміст п. 3 угоди №1128 стосується передачі Товариством з обмеженою відповідальністю "Гусятинська аграрна компанія" Товариству з обмеженою відповідальністю "Мрія Фармінг Тернопіль" у 2021 році ряду земельних ділянок, у т.ч. тих земельних ділянок, орендарем яких зареєстрований відповідач у справі (згідно з наявними у матеріалах справи інформацій з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру) та за використання яких Копичинецькою міською радою нараховано відповідачу збитки за здійснене розорання проектних доріг та проектних прибережних смуг.

Окрім того, відповідачем долучено до матеріалів справи копію угоди про обмін земельними ділянками №1957 від 16.08.2023, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія Фармінг Тернопіль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гусятинська аграрна компанія", з момету її підписання.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при ухвалені рішення, висновки суду.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною 1 статті 83 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

Відповідно до ч.2 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно зі ст. 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

З 01.01.2019 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018 №2498-VIII главу 5 Земельного кодексу України доповнено статтею 37-1, у частині 5 якої зазначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності під польовими дорогами, запроектованими для доступу до земельних ділянок, розташованих у масиві земель сільськогосподарського призначення (крім польових доріг, що обмежують масив), передаються в оренду без проведення земельних торгів власникам та/або користувачам земельних ділянок, суміжних із земельними ділянками під такими польовими дорогами. Строк оренди таких земельних ділянок становить 7 років.

16.01.2019 Копичинецькою міською радою прийнято рішення №10 «Про реорганізацію рад, що увійшли до ОТГ».

Відповідно до п. 5 рішення №10 від 16.01.2019 реорганізовано юридичну особу Яблунівську сільську раду (адреса: Тернопільська область, Гусятинський район, с. Яблунів, вул. Героїв Майдану, 1А, ) шляхом приєднання сільської ради до складу Копичинецької міської ради. У п. 5.1 цього рішення зазначено, що юридична особа Копичинецька міська рада ОТГ Тернопільської області () є правонаступником прав та обов`язків Яблунівської сільської ради.

Відповідно до п. 6 рішення №10 від 16.01.2019 реорганізовано юридичну особу Сухоставську сільську раду (адреса: Тернопільська область, Гусятинський район, с. Сухостав, вул. Заньковецької, буд. 4, ) шляхом приєднання сільської ради до складу Копичинецької міської ради. У п. 6.1 цього рішення зазначено, що юридична особа Копичинецька міська рада ОТГ Тернопільської області () є правонаступником прав та обов`язків Сухоставської сільської ради.

Судом також встановлено, що відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-IX "Про утворення та ліквідацію районів" ліквідовано Гусятинський район у Тернопільській області та утворено Чортківський район (з адміністративним центром у місті Чорткові) у складі територій, в тому числі Копичинецької міської територіальної громади.

З наведеного слідує, що Копичинецька міська рада є власником спірних земельних ділянок. Договорів на їх оренду відповідачем не укладено, хоча Товариство з обмеженою відповідальністю "Гусятинська аграрна компанія" фактично їх використовує.

За приписами ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Позивачем стверджено, що ним не зареєстровано у встановленому порядку право власності на земельні ділянки (проектні дороги, проектні прибережні смуги), за розорання відповідачем яких органом місцевого самоврядування нараховано та заявлено до стягнення суму збитків у даній справі.

Відповідно до змісту ст. 13 Конституції України, Земельного кодексу України позивач є власником спірних земельних ділянок, а відсутність державної реєстрації речового права не впливає на обставини виникнення права комунальної власності на них.

Відповідна правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 05.08.2022 у справі №922/2060/20.

Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Судом встановлено, що згідно з даними Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гусятинська аграрна компанія" зареєстрований орендарем земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, котрі розташовані на території Яблунівської та Сухоставської сільських рад Гусятинського району Тернопільської області, власниками яких є фізичні особи. Належні фізичним особам ділянки прилягають до доріг (спірних земель), якими відповідач користувався без правовстановлюючих документів.

За змістом статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно з частиною 1 статті 124 ЗК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом статті 211 цього Кодексу громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою їх заподіювача та збитками. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності певних, передбачених законом умов. Їх сукупність (протиправні дії, збитки, прямий причинний зв`язок між діями та шкодою, вина заподіювача у виникненні збитків чи шкоди) утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності. При відсутності хоча б одного із елементів відповідальність за завдану шкоду не настає.

При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Тобто, твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем.

У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Згідно з статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Земельний кодекс України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними щодо правовідносин із відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у виді неодержаних ними доходів.

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Пунктом "д" частини 1 статті 156 ЗК України передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом статті 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, виходячи із вказаних норм, користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє, зокрема власника права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (надалі Порядок №284), за змістом пункту 1 якого власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку №284 неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Згідно з п. 5 Порядку №284 збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше ніж протягом одного місяця після затвердження актів комісій, а у разі вилучення (викупу) земельних ділянок - після прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок в межах їх повноважень у період до державної реєстрації підприємством, установою, організацією або громадянином речового права на земельну ділянку у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Розміри збитків, у тому числі неодержані доходи згідно п. 2 Порядку №284, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що виконавчий комітет органу місцевого самоврядування, вважаючи, що відповідач завдав органу місцевого самоврядування збитків у вигляді неодержаних доходів, мав право та повноваження скласти акт про визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також затвердити його відповідним рішенням.

Аналогічна правова позиція щодо застосування п. 2 Порядку №284 викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 501/463/15-а, від 3 липня 2019 року у справі № 823/2491/18, від 11.09.2019 у справі № 826/1773/18.

Таким чином, законодавець чітко визначив, як механізм фіксації наявності самих збитків, так і їх розміру.

Рішенням №717 від 22.10.2019 Копичинецької міської ради затверджено Порядок визначення та відшкодування Копичинецькій міській раді збитків, заподіяних внаслідок невикористання земельних ділянок, самовільного зайняття земельних ділянок та використання земельних ділянок з порушенням законодавства.

Порядок №717 поширюється на всі підприємства, установи та організації, юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, а також громадян, у користуванні яких перебувають земельні ділянки комунальної власності у межах Копичинецької міської об`єднаної територіальної громади.

Відповідно до п. 3 Порядку №717 фізичні та юридичні особи у разі використання ними земель комунальної власності з порушеннями вимог ст. ст. 125, 206 Земельного кодексу України, ст. 2 Закону України «Про плату за землю», повинні відшкодувати Копичинецькій міській раді збитки, спричинені їх діями або бездіяльністю. Збитки відшкодовуються внаслідок:

- невикористання земельної ділянки;

- використання земельної ділянки без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку відповідно до закону;

- самовільного зайняття земельної ділянки;

- інших випадків, коли особа використовує земельну ділянку з порушенням земельного законодавства та законодавства про плату за землю.

Відповідно до підпункту 5.3 пункту 5 Порядку №717 відшкодування збитків проводиться за період використання землі з порушенням земельного законодавства у розмірі орендної плати за землю, яку власник землі (Копичинецька міська об`єднана територіальна громада в особі Копичинецької міської ради) міг би отримати при належному виконанні (дотриманні) землекористувачем вимог земельного законодавства України.

У п. 6.1, п. 6.2 Порядку №717 зазначено, що визначення сум збитків покладається на комісію по визначенню розміру збитків власникам землі та землекористувачам (надалі - комісія), склад якої затверджується рішенням виконавчого комітету Копичинецької міської ради.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 717 після затвердження акта про визначення розміру збитків рішенням виконавчого комітету Копичинецької міської ради, Відділ будівництва, земельних відносин та житлово- комунального господарства Копичинецької міської ради у п`ятиденний термін направляє суб`єктам повідомлення про необхідність відшкодування збитків (п.п. 7.1 п.7).

У разі визнання вимог, зазначених у повідомленні та надання згоди добровільного відшкодування збитків укладається договір про добровільне відшкодування збитків (п.п. 7.4 п.7).

Рішеннями виконавчого комітету Копичинецької міської ради № 26 від 25.02.2021, №153 від 05.10.2022, № 251 від 01.11.2023 затверджено акти комісії від 24.02.2021, від 30.09.2022, від 30.10.2023, якими встановлені розміри неодержаного доходу (збитків), завданих Копичинецькій територіальній громаді за час фактичного використання земель сільськогосподарськими господарствами у 2020, 2021, 2022 роках.

Вказаними актами встановлено збитки (неодержані доходи) завдані відповідачем за використання у 2020, 2021, 2022 роках земельних ділянок (проектних доріг та проектних прибережних смуг) площею 1,4814 га на суму 5161,49 грн за кожен рік. Загалом на суму 15484,47 грн.

Однак, матеріали справи містять укладену між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія Фармінг Тернопіль" угоду №1128 від 26.04.2021 про обмін земельними ділянками, умови п.3 якої стосуються передачі останньому у користування земельних ділянок, зареєстрованих на праві оренди за відповідачем у справі. Вказані ділянки прилягають до спірних і використовувались відповідачем.

З урахуванням приписів ч.3 ст. 631 ЦК України, сторонами угоди №1128 обумовлено, що така угода набуває чинності з 19.02.2021 та діє до 31.12.2021.

Згідно з ч.3 ст. 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Частина 3 статті 37-1 ЗК України передбачає, що власники та орендарі земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих у масиві земель сільськогосподарського призначення, на період дії договору оренди можуть обмінюватися належними їм правами користування земельними ділянками шляхом взаємного укладання між ними договорів оренди, суборенди відповідних ділянок.

Угоду №1128 укладено у простій письмовій формі.

Норми ЗК України та Закону України "Про оренду землі" не місять прямої вказівки на нікчемність угоди №1128, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації прав, які виникли на її підставі, чим спростовуються доводи представника позивача в судовому засіданні 30.01.2025.

Статтею 210 ЗК України передбачено, що угоди, укладені із порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

В матеріалах справи відсутні докази визнання недійсною угоди №1128 від 26.04.2021 в судовому порядку.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що протягом 2021 року зареєстровані за відповідачем на праві оренди земельні ділянки, а також спірні землі використовувались іншою юридичною особою - Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія Фармінг Тернопіль" на підставі угоди про обмін земельними ділянками №1128 від 26.04.2021.

Факти порушення вимог земельного законодавства, шляхом використання відповідачем земель комунальної власності без здійснення плати за неї (розорання проектних доріг та проектних прибережних смуг) протягом 2020 та 2022 років підтверджуються актами про визначення збитків від 24.02.2021 та від 30.10.2023, оформленими відповідно до Порядку №717.

Розмір обчислених збитків відповідач не заперечує.

З урахуванням встановленої судом обставини фактичного використання протягом 2021 року орендованих відповідачем у фізичних осіб земельних ділянок іншою юридичною особою, суд приходить до висновку що про те, що позовні вимоги Копичинецької міської ради підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гусятинська аграрна компанія" 10322,98 грн збитків внаслідок використання протягом 2020 року та 2022 року земельних ділянок з порушенням вимог законодавства про плату за землю.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 5161,49 грн збитків, нарахованих за 2021 рік, суд відмовляє як необґрунтовано заявлених.

Суд у даній справі не надає оцінки угоді №1957 від 16.08.2023, укладеній між відповідачем та ТОВ "Мрія Фармінг Тернопіль", оскільки така угода стосується обміну земельними ділянка за інший період, ніж спірний у даній справі.

Як уже зазначалось, у заяві б/н від 09.01.2025 (вх. №226 від 09.01.2025) відповідач просив суд застосувати у даній справі наслідки спливу строку позовної давності до спірних правовідносин, які виникли з 2020 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з положеннями наведеної норми у визначенні початку перебігу строку позовної давності має значення не лише встановлення, коли саме особа, яка звертається за захистом свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу, довідалася про порушення цього права або про особу, яка його порушила, а й коли ця особа об`єктивно могла дізнатись про порушення цього права або про особу, яка його порушила.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч.1 ст. 257 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 07.09.2021 у справі № 916/2917/20 зазначено, що застосування позовної давності (в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) забезпечує в національній системі права виконання принципу верховенства права, складовою частиною якого є правова визначеність.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ для того, щоб те або інше обмеження права на суд (в тому числі лімітування цього права часовими рамками) вважалося виправданим, мають бути додержані такі умови: 1) обмеження не повинно перешкоджати доступу до суду в такий спосіб чи такою мірою, щоб зводити нанівець саму сутність цього права; 2) таке обмеження повинно мати легітимну мету; 3) має бути забезпечене належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та поставленою метою (пункт 51 рішення від 22.10.1996 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" за заявами № 22083/93, 22095/93; пункт 31 рішення від 04.12.1995 у справі "Беллет проти Франції" (Bellet v. France) за заявою № 23805/94, пункт 75 рішення від 07.12.2010 у справі "Seal v. The United Kingdom" за заявою № 50330/07), а саме: - строк позовної давності не повинен бути очевидно й надмірно коротким (unduly short) (пункт 76 рішення від 18.03.2008 у справі "Dacia S.R.L. v/ Moldova" за заявою № 3052/04); - застосування позовної давності має бути передбачуваним (пункт 76 рішення від 20.05.2010 у справі "Lelas v. Croatia" за заявою №55555/08); - механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, пере ривання та поновлення строку позовної давності, а також мусить корелюватися із суб`єктивним фактором, а саме обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункт 52 рішення від 20.12.2007 у справі "Phinikaridou v. Cyprus" за заявою № 23890/02).

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" на всій території України встановлено карантин, який відмінено з 30.06.2023 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020 розділ Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України був доповнений, зокрема пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Відповідний Закон набрав чинності 02.04.2020.

Разом з тим, суд зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який досі триває.

Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

За таких обставин термін позовної давності щодо заявлених вимог не сплинув.

Розподіл судових витрат.

В порядку ст. ст. 123, 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 12-13, 20, 73-80, 86, 91, 123, 129, 233, 236-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гусятинська аграрна компанія" (48257, Тернопільська область, Чортківський район, село Васильківці, вулиця Лісова, будинок 17, ідентифікаційний код 41255971) на користь Копичинецької міської ради (48260, Тернопільська область, Чортківський район, місто Копичинці, вулиця 22 Січня, 29, ідентифікаційний код 04058380) 10322 (десять тисяч триста двадцять дві) грн 98 коп. збитків внаслідок використання земельних ділянок з порушенням вимог законодавства про плату за землю, 2018 (дві тисячі вісімнадцять) грн 67 коп. - судового збору в повернення сплачених судових витрат.

Видати наказ.

2. В задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256,257 ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді Шумського І.П. у відпустці, повне рішення складено 21 лютого 2025 року.

Суддя І.П. Шумський