Справа № 909/1070/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.02.2025 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Безрука Н. К., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради", адвоката Мельничука І. М. (вх. № 1201/25 від 12.02.2025) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом: Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня
Івано-Франківської обласної ради"
(вул. Федьковича, буд. 91, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область,
до відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд"
від позивача: Мельничука Ігоря Миколайовича (в режимі відеоконференцзв`язку),
від відповідача: Кузьмічової Тетяни Валеріївни,
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2025 у справі № 909/1070/24 позов Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про визнання дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" щодо припинення постачання електричної енергії з 01.07.2024 по 01.09.2024 за договором № 24050(1)/114 про постачання електричної енергії споживачу від 20.02.2024 протиправними та стягнення збитків у розмірі 750 907, 44 гривень задоволено; визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" щодо припинення постачання електричної енергії з 01.07.2024 по 01.09.2024 за договором № 24050(1)/114 про постачання електричної енергії споживачу від 20.02.2024, укладеного з Комунальним некомерційним підприємством "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" протиправними; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" на користь Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" 750 907, 44 гривень збитків, а також 11 433, 29 гривень судового збору.

12.02.2025 за вх. № 1201/25 через підсистему "Електронний суд" від представника Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради", адвоката Мельничука І. М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 13.02.2025 суд прийняв до розгляду заяву представника Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради", адвоката Мельничука І. М. (вх. № 1201/25 від 12.02.2025) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 909/1070/24 призначивши її розгляд в судовому засіданні на 20.02.2025; запропонував відповідачу надати до суду письмові пояснення чи заперечення щодо заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

19.02.2025 за вх. № 2747/25 через підсистему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд", адвоката Кузьмічової Т. В. надійшла заява про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

При розгляді заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з такого.

За приписами пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією із засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до статті 131 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За правилами частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами 1, 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до приписів вказаної вище норми, у поданій до суду позовній заяві позивачем заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, який складається із витрат на професійну правничу допомогу, які попередньо оцінюються позивачем в розмірі 20 000, 00 гривень.

Суд звертає увагу на те, що у судовому засіданні 06.02.2025 представник відповідача у порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України заявив усне клопотання про подачу у подальшому заяви на відшкодування судових витрат, витрачених на правову допомогу. Фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Як встановлено судом, представник позивача заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подав до Господарського суду Івано-Франківської області через підсистему "Електронний суд" - 11.02.2025, тобто у визначенні Господарським процесуальним кодексом України строки. Зокрема, п`ятиденний строк після ухвалення судового рішення 06.02.2025, припадає відповідно до календарного відліку на 11.02.2025.

За змістом частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та у додатковій постанові Верховного Суду у справі № 910/789/21 від 19.01.2022).

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5 - 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19 та 26.01.2022 у справі № 910/20883/20).

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката на суму 20 000, 00 гривень представником позивача надано належним чином засвідчені копії:

- Договору № 1/29/243 про надання правничої допомоги від 16.04.2024;

- Додаткової угоди № 1 від 27.12.2024 до Договору № 1/29/243 про надання правничої допомоги від 16.04.2024;

- рахунку № 112/24-29 від 25.11.2024 на суму 10 000, 00 гривень;

- акту № 112/24-29 про надання правничої (правової) допомоги від 25.11.2024;

- платіжної інструкції № 3524 від 28.11.2024 про сплату позивачем 10 000, 00 гривень;

- рахунку № 123/24-29 від 27.12.2024 на суму 10 000, 00 гривень;

- акту № 123/24-29 про надання правничої (правової) допомоги від 27.12.2024;

- платіжної інструкції № 4021 від 27.12.2024 про сплату позивачем 10 000, 00 гривень;

- акту № 1 про надання правничої допомоги від 10.02.2025.

Повноваження адвоката Мельничука Ігоря Миколайовича підтверджуються:

- ордером серії ВХ № 1081775 від 04.11.2024 про надання правничої допомоги Комунальному некомерційному підприємству "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" в Господарському суді Івано-Франківської області на підставі договору № 1/29/243 про надання правничої допомоги від 16.04.2024;

- свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХМ № 000264 від 05.06.2019.

При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що 16.04.2024 між Комунальним некомерційним підприємством "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" (Клієнт) і Адвокатським об`єднанням "Юридична консалтингова компанія "Партнери" (Адвокатське об`єднання) укладено Договір № 1/29/243 про надання правничої допомоги (далі Договір).

27.12.2024 між Комунальним некомерційним підприємством "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" і Адвокатським об`єднанням "Юридична консалтингова компанія "Партнери" було укладено Додаткову угоду № 1 до вказаного вище Договору.

Згідно умов пункту 2.1.3. Договору, Адвокатське об`єднання, на підставі звернення Клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної, але не виключно, правничої допомоги, зокрема, представляє у встановленому порядку інтереси Клієнта в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів.

За пунктом 4.1. Договору, ціна цього Договору (Гонорар) становить 30 000, 00 гривень без ПДВ. Вартість послуг, наданих за Договором, визначається сторонами та вказується в рахунку на оплату послуг та Акті про надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 4.2. - 4.4. Договору, оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання Клієнтом рахунку. При розрахунку вартості правничої (правової) допомоги, вказаної в п.4.1. даного договору, враховується час, витрачений Адвокатським об`єднанням, її партнерами та співробітниками. Співробітники Адвокатського об`єднання надають правничу допомогу, передбачену умовами даного Договору, Клієнту в робочий час. Під робочим часом у цьому випадку розуміється, час: з 9-00 годин до 18-00 годин у робочі дні, визначені згідно чинного трудового законодавства України. У разі надання співробітниками Адвокатського об`єднання правничої допомоги, на вимогу Клієнта, в неробочий час, Адвокатське об`єднання має право на оплату такої правничої допомоги на підставі окремого рахунку, узгодженого Сторонами Договору, за тарифами, вказаними в прайс-листі Адвокатського об`єднання.

Згідно із пунктом 4.5. Договору, за результатами надання правничої складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням правничої допомоги і її вартість. Акт надсилається Клієнту Адвокатським об`єднанням факсимільним зв`язком або поштою. На письмову вимогу Клієнта, Адвокатське об`єднання може надавати Акти про надання правничої допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правничої допомоги із ідентифікацією.

Відповідно до пункту 7.1. Договору (з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 27.12.2024 до Договору), даний договір укладений на строк до 31 грудня 2025 року та набирає чинності з моменту його підписання.

Орієнтовна вартість правничої допомоги визначена та погоджена Сторонами у Додатку № 1 до Договору, яким встановлено, зокрема, таку вартість послуг:

- підготовка позовів - від 10 000, 00 гривень;

- представництво інтересів клієнта в суді - від 5 000, 00 гривень (без врахування транспортних витрат та витрат на відрядження).

25.11.2024 між Комунальним некомерційним підприємством "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" і Адвокатським об`єднанням "Юридична консалтингова компанія "Партнери" підписано та скріплено печатками Акт № 112/24-29 про надання правничої (правової) допомоги на суму 10 000, 00 гривень, а саме: вивчення матеріалів щодо пред`явлення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про визнання дій протиправними та стягнення збитків у розмірі 750 907, 44 гривень; підготовки та подання позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про визнання дій протиправними та стягнення збитків у розмірі 750 907, 44 гривень.

Адвокатське об`єднання "Юридична консалтингова компанія "Партнери" виставило рахунок № 112/24-29 від 25.11.2024 на оплату правової допомоги згідно договору № 1/29/243 від 16.04.2024, а Комунальне некомерційне підприємство "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" здійснило оплату за вказаним рахунком, що підтверджується платіжною інструкцією № 3524 від 28.11.2024.

27.12.2024 між Комунальним некомерційним підприємством "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" і Адвокатським об`єднанням "Юридична консалтингова компанія "Партнери" підписано та скріплено печатками Акт № 123/24-29 про надання правничої (правової) допомоги на суму 10 000, 00 гривень, а саме: представництво інтересів Клієнта в Господарському суді Івано-Франківської області у справі за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про визнання дій протиправними та стягнення збитків у розмірі 750 907, 44 гривень.

Адвокатське об`єднання "Юридична консалтингова компанія "Партнери" виставило рахунок № 123/24-29 від 27.12.2024 на оплату правової допомоги згідно договору № 1/29/243 від 16.04.2024, а Комунальне некомерційне підприємство "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" здійснило оплату за вказаним рахунком, що підтверджується платіжною інструкцією № 4021 від 27.12.2024.

10.02.2025 між Сторонами Договору складено остаточний Акт № 1 про надання правничої допомоги, за яким Об`єднання на день складання даного Акту надало обсяг правничої допомоги, передбаченої розділом 1 Договору:

- вивчення матеріалів щодо пред`явлення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про визнання дій протиправними, стягнення завданих збитків у розмірі 750 907, 44 грн;

- підготовка та подання позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про визнання дій протиправними, стягнення завданих збитків у розмірі 750 907, 44 грн;

- підготовка та подання до Господарського суду Івано-Франківської області відповіді на відзив у справі № 909/1070/24;

- підготовка та подання до Господарського суду Івано-Франківської області заяв та клопотань у справі № 909/1070/24;

- представництво інтересів Клієнта в судових засіданнях в Господарському суді Івано-Франківської області клопотань у справі № 909/1070/24.

Загальна вартість наданих Об`єднанням послуг становить 20 000, 00 гривень без ПДВ. Вартість послуг є фіксованою. Об`єднання підтверджує, що на дату підписання Акту послуги є оплаченими в повному обсязі. Жодних претензій у сторін одна до одної на момент складання даного Акту немає. Сторонами, підписанням даного Акту, підтверджують виконання Об`єднанням умов Договору.

За приписами статті 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За правилами частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи в будь-якому випадку незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Вказана позиція також висловлена Верховним Судом в постанові від 03.10.2019 у справі № 22/445/19.

За приписами частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник відповідача по справі щодо стягнення заявленої суми витрат заперечує, подавши заяву про їх зменшення (вх. № 2747/25 від 19.02.2025), зазначаючи, що надані адвокатом послуги щодо вивчення матеріалів для пред`явлення позову; підготовка та подання позову; підготовка та подання відповіді на відзив, заяв та клопотань є одним і тим самим видом правничої допомоги, оскільки підготовка позовної заяви та відповіді на відзив неможлива без ознайомлення з матеріалами справи, посилаючись при цьому на висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.02.2023 у справі № 925/790/17 (925/580/20).

Окрім того, представник відповідача стверджує, що спір у цій справі є спором незначної складності, не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом, представник позивача не формував нові правові позиції в межах даної категорії справ, а скористався вже наявною судовою практикою.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами 5 - 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись зазначеними нормами, відмовляє стороні, на користь якої ухвалене рішення, в відшкодуванні понесених нею на правову допомогу витрат повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалене рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.

У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33, 34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Крім згаданого у статті 126 Господарського процесуального кодексу України принципу змагальності сторін, іншими основними засадами (принципами) господарського судочинства також є верховенство права та пропорційність.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, з врахуванням вищенаведених норм, виходячи зі змісту статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених відповідачем до стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, пунктах 34 - 36 рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі Двойних проти України від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, пункті 268 рішення у справі/WestAllianceLimited проти України від 02.06.2014, заява № 19336/04, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За приписами статті 28 Правил адвокатської етики, які затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 із змінами, адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

З огляду на вимоги частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає доводи відповідача безпідставними, оскільки загальна сума заявлених позивачем витрат на правничу допомогу повністю співпадає з погодженим між сторонами тарифом на надання послуг (правової допомоги), встановлених у Договорі № 1/29/243 про надання правничої допомоги від 16.04.2024 та Додатку № 1 до нього, та відповідає обсягу наданих послуг.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами, є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та відповідають критерію розумності їхнього розміру, а тому підлягають задоволенню в сумі 20 000, 00 гривень.

Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради", адвоката Мельничука І. М. (вх. № 1201/25 від 12.02.2025) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 909/1070/24 - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" (вул. Надрічна, буд. 4 Б, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76019; ідентифікаційний код:42129720) на користь Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" (вул. Федьковича, буд. 91, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76008; ідентифікаційний код: 01993150) 20 000, 00 гривень (двадцять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.

6. Повний текст додаткового рішення складено - 27.02.2025.

Суддя В. В. Михайлишин