РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.03.2025Справа № 910/15495/24
За позовом Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрально східна фінансова компанія»

про стягнення 220 587,31 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» (далі - позивач, ПАТ «НДУ») звернулося до Господарського суду міста Києва (далі - суд) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрально східна фінансова компанія» (далі - відповідач, ТОВ «ЦСФК») про стягнення 220 587,31 грн, з яких: 135 347,22 грн основного боргу, 71 138,03 грн інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 14 102,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов укладеного між сторонами Депозитарного договору № Д-202-Ц від 21.10.2013 в частині оплати наданих позивачем у період з липня 2020 року по серпень 2023 року послуг, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, на яку були нараховані інфляційні втрати та 3% річних.

Автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 910/15495/24 та справу передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою суду від 27.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 20 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом - 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Також вказаною ухвалою попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (частина друга ст. 178 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною п`ятою ст. 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята ст. 242 ГПК України).

Згідно відповіді № 6183387 від 28.12.2024 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, ТОВ «ЦСФК» () не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Нормами частини четвертої ст. 89 ЦК України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною першою ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Так, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 27.12.2024 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (№ 810) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, конверт з ухвалою суду від 27.12.2024, який направлявся на адресу ТОВ «ЦСФК»: 02232, місто Київ, вул. Пухівська, будинок 1, був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку Укрпошта з відміткою про відсутність відповідача за вказаною адресою.

Згідно з п. 4 частини шостої ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

В той же час, суд враховує, що до повноваження суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 814/1469/17, від 23.06.2020 у справі № 640/740/19 та від 03.08.2022 у справі № 352/54/19.

Крім того, згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 27.12.2024 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не подано відзиву на позов, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій ст. 165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про депозитарну систему України» є Центральним депозитарієм цінних паперів, який згідно частини першої ст. 16 вказаного Закону у порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, відповідно до отриманих депозитарних активів провадить діяльність з депозитарного обліку та обслуговування обігу цінних паперів, емісія яких здійснюється (здійснена) в Україні та за її межами, та корпоративних операцій емітента на рахунках у цінних паперах, зокрема, емітентів та осіб, які видали неемісійний цінний папір, Національного банку України, депозитарних установ, відповідно до компетенції щодо обліку цінних паперів, встановленої цим Законом.

21.10.2013 між ПАТ «НДУ» (далі - Центральний депозитарій) та ТОВ «ЦСФК» (далі - Депозитарна установа), що здійснювало діяльність на підставі виданої Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку (далі - «НКЦПФР») ліцензії на провадження професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності, а саме депозитарної діяльності депозитарної установи, був укладений Депозитарний договір № Д-202-Ц (далі - Депозитарний договір).

25.07.2019 між Центральним депозитарієм та Депозитарною установою була укладена Угода про внесення змін до Депозитарного договору (щодо, зокрема, відкриття та обслуговування сегрегованого(-их) рахунку(-ів) у цінних паперах) (далі - Угода), що є додатком 1 до рішення Правління ПАТ «НДУ» від 09.07.2019 № 1/18, шляхом приєднання Депозитарної установи в порядку ст. 634 Цивільного кодексу України до запропонованих Центральним депозитарієм Умов вказаної Угоди, розміщених на офіційному веб-сайті www.csd.ua, через подання відповідної заяви вих. 45 від 15.07.2019 (№ УДД-050/сп).

Зі змісту Угоди № УДД-050/сп від 25.07.2019 вбачається, що текст Депозитарного договору був повністю викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 1.1. Депозитарного договору, з урахуванням Угоди, Центральний депозитарій відповідно до умов цього Договору зобов`язується надавати Депозитарній установі послуги щодо відкриття та обслуговування сегрегованого(-их) рахунку(-ів) у цінних паперах, зберігання та обліку цінних паперів, права на які та права за якими належать депонентам такої депозитарної установи, власникам цінних паперів, що не мають статусу депонентів, клієнтам номінального утримувача, клієнтам клієнта номінального утримувача, у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідному кредиторові, та самій депозитарній установі, обслуговування операцій на цьому рахунку (рахунках), в тому числі здійснення розрахунків за правочинами щодо цінних паперів, укладеними на фондових біржах та поза фондовими біржами, отримання доходів за цінними паперами на умовах, викладених в п. 2.1.15 цього Договору, відповідно до Правил, Регламенту провадження депозитарної діяльності Центрального депозитарію цінних паперів (далі - Регламент), Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему обробки інформації Центрального депозитарію цінних паперів (далі - Положення про COI), Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Комісії від 23.04.13 № 735 (далі - Положення) та інших актів законодавства України.

Пунктом п. 1.5. Депозитарного договору передбачено, що обмін інформацією між Сторонами здійснюється у відповідності до Правил, Регламенту та Положення про СОІ.

Надання передбачених Договором послуг здійснюється, в тому числі, із застосуванням Сторонами Кабінету Клієнта як частини СОІ. Достовірність інформації, переданої Сторонами одна одній із застосуванням Кабінету Клієнта, підтверджується кваліфікованим електронним підписом (п. 1.6. Депозитарного договору).

Обов`язки Центрального депозитарію обумовлені п. 2.1. Депозитарного договору.

Згідно з пп. 2.3.3. п. 2.3. Депозитарного договору, Депозитарна установа зобов`язана дотримуватися вимог Правил, Регламенту та Положення про СОІ.

Депозитарна установа зобов`язана оплачувати послуги Центрального депозитарію відповідно до тарифів, умов та строків, передбачених цим Договором (пп. 2.3.4. п. 2.3. Депозитарного договору).

Відповідно до п. 3.1. Депозитарного договору, Депозитарна установа оплачує послуги Центрального депозитарію згідно з цим Договором відповідно до затверджених Центральним депозитарієм тарифів, що діють на момент надання послуг.

Оплата послуг Центрального депозитарію здійснюється Депозитарною установою на підставі рахунків-фактур та Актів про надання послуг, наданих Центральним депозитарієм (п. 3.2. Депозитарного договору).

Згідно з п. 3.4. Депозитарного договору, щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітнім, Центральний депозитарій надає Депозитарній установі Акт про надання послуг, в який включається перелік та вартість наданих депозитарних послуг за звітній місяць.

У випадку неотримання Акту про надання послуг до 25-го числа місяця, наступного за місяцем отримання послуг від Центрального депозитарію, Депозитарна установа зобов`язана повідомити про це Центральний депозитарій письмово (п. 3.5. Депозитарного договору).

Умовами п. 3.6. Депозитарного договору передбачено, що Депозитарна установа сплачує вартість наданих послуг згідно з Актом про надання послуг - щомісячно до останнього числа поточного місяця за минулий місяць.

Послуги вважаються наданими Центральним депозитарієм в повному обсязі та належної якості, якщо до останнього числа місяця, наступного за звітним, від Депозитарної установи не отримано обґрунтованих заперечень щодо обсягу та якості послуг, наданих Центральним депозитарієм та відображених в Акті про надання послуг за звітній місяць (п. 3.7. Депозитарного договору).

Відповідно до пп. 5.5.2. п. 5.5. Депозитарного договору, Депозитарна установа несе відповідальність за порушення строків та порядку оплати послуг Центрального депозитарію, передбачених цим Договором та тарифами Центрального депозитарію.

Цей Договір набирає чинності з дня отримання Центральним депозитарієм Заяви про приєднання до цих Умов, підписаної уповноваженим представником Депозитарної установи та скріпленої печаткою Депозитарної установи (у разі використання). Договір укладений на невизначений строк (п. 6.1. та п. 6.2. Депозитарного договору).

Договір може бути розірваний (дія Договору припинена) шляхом подання Депозитарною установою до Центрального депозитарію Заяви про припинення дії Договору тільки за умови відсутності на рахунку (рахунках) у цінних паперах Депозитарної установи цінних паперів із закриттям рахунку (рахунків) в цінних паперах Депозитарної установи у випадках визначених у цьому пункті (п. 6.4. Депозитарного договору).

Матеріали справи не містять доказів подання Депозитарною установою заяви про припинення дії Договору та інших доказів, на підтвердження припинення дії Депозитарного договору, а відтак останній є діючим, рахунки у цінних паперах Депозитарної установи згідно доводів позивача, які не спростовані відповідачем, не закриті, а на останніх зберігаються та обліковуються цінні папері.

На виконання умов Депозитарного договору, позивачем за період з 01.07.2020 по 31.08.2023 було надано відповідачу послуги на загальну суму 135 347,22 грн, про що позивачем були складені Акти про надання послуг з переліком та вартістю наданих депозитарних послуг за звітні місяці (в т.ч. тарифи та умови нарахування вартості таких послуг): № АЗ-1522 від 06.08.2020 (за період 01.07.2020-31.07.2020) на суму 7 677,51 грн, № АЗ-1756 від 08.09.2020 (за період 01.08.2020-31.08.2020) на суму 7 540,20 грн, № АЗ-1989 від 08.10.2020 (за період 01.09.2020-30.09.2020) на суму 7 333,78 грн, № АЗ-2176 від 11.11.2020 (за період 01.10.2020-31.10.2020) на суму 7 363,58 грн, № АЗ-2363 від 09.12.2020 (за період 01.11.2020-30.11.2020) на суму 7 245,91 грн, № АЗ-2549 від 12.01.2021 (за період 01.12.2020-31.12.2020) на суму 7 341,24 грн, № AЗ-99 від 08.02.2021 (за період 01.01.2021-31.01.2021) на суму 7 275,83 грн, № АЗ-281 від 11.03.2021 (за період 01.02.2021-28.02.2021) на суму 7 305,83 грн, № АЗ-460 від 08.04.2021 (за період 01.03.2021-31.03.2021) на суму 7 388,25 грн, № АЗ-639 від 11.05.2021 (за період 01.04.2021-30.04.2021) на суму 7 286,24 грн № АЗ-818 від 08.06.2021 (за період 01.05.2021-31.05.2021) на суму 7 228,02 грн, № АЗ-996 від 09.07.2021(за період 01.06.2021-30.06.2021) на суму 9 285,74 грн, № АЗ-1172/2021 від 05.08.2021 (за період 01.07.2021-31.07.2021) на суму 7 985,15 грн, № AЗ-1348/2021 від 10.09.2021 (за період 01.08.2021-31.08.2021) на суму 7 387,67 грн, № AЗ-1522/2021 від 08.10.2021 (за період 01.09.2021-30.09.2021) на суму 7 614,98 грн, № AЗ-1696/2021 від 05.11.2021 (за період 01.10.2021-31.10.2021) на суму 7 854,22 грн, № AЗ-1870/2021 від 07.12.2021 (за період 01.11.2021-30.11.2021) на суму 7 191,84 грн, № АЗ-2044/2021 від 13.01.2022 (за період 01.12.2021-31.12.2021) на суму 7 021,23 грн, № АЗ-93/2022 від 10.02.2022 (за період 01.01.2022-31.01.2022) на суму 1,00 грн, № АЗ-265/2022 від 23.03.2022 (за період 01.02.2022-28.02.2022) на суму 1,00 грн, № AЗ-437/2022 від 08.04.2022 (за період 01.03.2022-31.03.2022) на суму 1,00 грн, № АЗ-609/2022 від 05.05.2022 (за період 01.04.2022-30.04.2022) на суму 1,00 грн, № AЗ-781/2022 від 08.06.2022 (за період 01.05.2022-31.05.2022) на суму 1,00 грн, № AЗ-953/2022 від 08.07.2022 (за період 01.06.2022-30.06.2022) на суму 1,00 грн, № AЗ-1124/2022 від 09.08.2022 (за період 01.07.2022-31.07.2022) на суму 1,00 грн, № AЗ-1295/2022 від 07.09.2022 (за період 01.08.2022-31.08.2022) на суму 1,00 грн, № AЗ-1466/2022 від 11.10.2022 (за період 01.09.2022-30.09.2022) на суму 1,00 грн, № AЗ-1634/2022 від 08.11.2022 (за період 01.10.2022-31.10.2022) на суму 1,00 грн, № AЗ-1801/2022 від 12.12.2022 (за період 01.11.2022-30.11.2022) на суму 1,00 грн, № AЗ-1968/2022 від 09.01.2023 (за період 01.12.2022-31.12.2022) на суму 1,00 грн, № АЗ-88/2023 від 06.02.2023 (за період 01.01.2023-31.01.2023) на суму 1,00 грн, № AЗ-254/2023 від 10.03.2023 (за період 01.02.2023-28.02.2023) на суму 1,00 грн, № АЗ-420/2023 від 11.04.2023 (за період 01.03.2023-31.03.2023) на суму 1,00 грн, № АЗ-583/2023 від 08.05.2023 (за період 01.04.2023-31.04.2023) на суму 1,00 грн, № AЗ-744/2023 від 09.06.2023 (за період 01.05.2023-31.05.2023) на суму 1,00 грн, № AЗ-903/2023 від 06.07.2023 (за період 01.06.2023-31.06.2023) на суму 1,00 грн, № АЗ-1061/2023 від 04.08.2023 (за період 01.07.2023-31.07.2023) на суму 1,00 грн, № AЗ-1219/2023 від 12.09.2023 (за період 01.08.2023-31.08.2023) на суму 1,00 грн.

Як зазначав позивач, вказані Акти про надання послуг відповідно до п. 1.6. Депозитарного договору та п. 7.2. розділу І Правил, зареєстрованих в НКЦПФР відповідно до ст. 9 Закону України «Про депозитарну систему України», розміщені на вебсайті Центрального депозитарію в мережі Інтернет.

Також вказані Акти направлялись Депозитарній установі в електронному вигляді за допомогою веб-сервісу «Кабінет Клієнта» як частину СОІ, з підтвердженням їх підписання уповноваженою особою позивача за допомогою кваліфікованого електронного підпису, де набули статусу «готово до отримання», на підтвердження чого надано візуальні форми Актів про надання послуг за період з 01.07.2020 по 31.08.2023 та відтворену в паперовій формі інформацію з Кабінету Клієнта про відправку зазначених Актів Депозитарній установі через Кабінет Клієнта.

Проте, оскільки надані позивачем за вказаними Актами послуги за період з 01.07.2020 по 31.08.2023 оплачені відповідачем не були, у останнього утворилась заборгованість у розмірі 135 347,22 грн, про погашення якої, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за порушення виконання грошових зобов`язань, позивач звернуся до відповідача з претензією, на підтвердження чого надано копію списку згрупованих відправлень «рекомендований лист» від 05.09.2024 ф. 103.

Заборгованість за надані позивачем послуги відповідачем сплачена не була, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Згідно із частиною першою ст. 5 Закону України «Про депозитарну систему України» рахунок у цінних паперах депонента відкривається депозитарною установою на підставі договору про обслуговування рахунка в цінних паперах власнику цінних паперів, співвласникам цінних паперів або нотаріусу, на депозит яких внесено цінні папери, а також самій депозитарній установі (на підставі наказу керівника цієї депозитарної установи) або Національному банку України відповідно до законодавства.

Договір про обслуговування рахунка в цінних паперах укладається між депонентом та депозитарною установою, відповідно до якого депозитарна установа в установленому Комісією порядку на рахунку у цінних паперах веде облік цінних паперів, що належать власникові, співвласникам цінних паперів, у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідному кредиторові, а також облік прав зазначених осіб на цінні папери, що обліковуються на певному рахунку у цінних паперах, та обмеження таких прав.

За нормами частини другої ст. 6 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні» акціонерні товариства та товариства з обмеженою відповідальністю, які згідно з цим Законом є учасниками Національної депозитарної системи, здійснюють такі види діяльності: зберігання і обслуговування обігу цінних паперів на рахунках у цінних паперах та операцій емітента щодо випущених ним цінних паперів.

Згідно з частинами першою та третьою ст. 7 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні», діяльність, пов`язана із зберіганням цінних паперів та обліком прав власності на них, здійснюється на підставі договору про відкриття рахунку у цінних паперах, який укладається власником цінних паперів з обраним ним зберігачем; депозитарного договору, який укладається між зберігачем і депозитарієм; договору про обслуговування емісії цінних паперів, який укладається між емітентом та обраним ним депозитарієм; договору про кореспондентські відносини щодо цінних паперів, який укладається між депозитаріями. У договорі про відкриття рахунку у цінних паперах, випущених у документарній формі, визначається спосіб зберігання цінних паперів (колективний чи відокремлений). Іменні цінні папери, що знаходяться в колективному зберіганні на рахунках власників у зберігача і не обліковані на рахунках зберігача в депозитарії, підлягають обов`язковому занесенню до реєстру власників іменних цінних паперів на ім`я зберігача як номінального утримувача. Іменні цінні папери, що знаходяться в колективному зберіганні на рахунках у цінних паперах зберігачів у депозитарії, підлягають обов`язковому занесенню до реєстру власників іменних цінних паперів на ім`я депозитарію як номінального утримувача. У договорі про відкриття рахунку у цінних паперах визначаються умови ведення рахунку власника цінних паперів, порядок проведення операцій емітента, порядок надання облікової та фінансової інформації зберігачем, а також умови оплати його послуг тощо.

Абзацом 12 частини першої ст. 1 Закону України «Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів» встановлено, що депозитарний договір - договір між зберігачем та обраним ним депозитарієм, за яким депозитарій веде для зберігача рахунки у цінних паперах, на яких відображаються операції з цінними паперами, переданими зберігачем; депозитарна діяльність - надання послуг щодо зберігання цінних паперів незалежно від форми їх випуску, відкриття та ведення рахунків у цінних паперах, обслуговування операцій на цих рахунках (включаючи кліринг та розрахунки за угодами щодо цінних паперів) та обслуговування операцій емітента щодо випущених ним цінних паперів.

За умовами укладеного між сторонами Депозитарного договору, в редакції Угоди про внесення змін до нього, позивач зобов`язувався надавати послуги, обумовлені п. 1.1. договору, а відповідач зобов`язався, зокрема, оплачувати послуги позивача відповідно до затверджених тарифів, що діють на момент надання послуг, умов та строків, передбачених Депозитарним договором та дотримуватися вимог Правил, Регламенту та Положення про СОІ.

Частиною першою ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, позивачем, на виконання умов п. 3.4. Депозитарного договору, надсилались відповідачу Акти про надання послуг за період з 01.07.2020 по 31.08.2023 на загальну суму 135 347,22 грн в електронному вигляді за допомогою веб-сервісу «Кабінет Клієнта» як частину СОІ, з підтвердженням їх підписання уповноваженою особою позивача за допомогою кваліфікованого електронного підпису, де набули статусу «готово до отримання», на підтвердження чого надано візуальні форми вказаних Актів та відтворену в паперовій формі інформацію з Кабінету Клієнта про їх відправку.

Відповідно до умов використання веб-сервісу «Кабінет Клієнта» при обміні даними в електронному вигляді між Центральним депозитарієм та клієнтом, що розміщені на вебсайті Центрального депозитарію в мережі інтернет та до яких відповідач приєднався як користувач Кабінету Клієнта, такі Акти вважаються доставленими відповідачу.

Щодо правомірності надіслання та отримання спірних Актів через веб-сервіс відповідач не заперечив. Також відповідач не навів заперечень і щодо обсягу та якості послуг, наданих позивачам та відображених в цих Актах.

Оскільки відповідач не надавав позивачу заперечень щодо обсягу та якості послуг, наданих позивачем та відображених в Актах про надання послуг за період з 01.07.2020 по 31.08.2023, а також не повідомляв письмово позивача згідно з п. 3.5. Депозитарного договору про неотримання вказаних Актів, то послуги, відображені в таких Актах, вважаються наданими позивачем в повному обсязі, належної якості відповідно до п. 3.7. Депозитарного договору та підлягають оплаті відповідачем.

Згідно з частиною першою ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами частини першої ст. 193 ГК України.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною першої ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Умовами п. 3.6. Депозитарного договору передбачено, що Депозитарна установа сплачує вартість наданих послуг згідно з Актом про надання послуг - щомісячно до останнього числа поточного місяця за минулий місяць.

Проте, оплата наданих позивачем послуг, відображених в Актах про надання послуг за період з 01.07.2020 по 31.08.2023 у розмірі 135 347,22 грн, відповідачем здійснена не було, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

За приписами ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Частинами першою та другою ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 135 347,22 грн основного боргу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 71 138,03 грн інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 14 102,06 грн за період з 01.09.2020 по 28.11.2024, розрахованих помісячно, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, судом встановлено, що він розрахований не вірно, оскільки позивачем не враховано кількість днів у 2020 та у 2024 році - 366 днів, у зв`язку з чим судом здійснено власний розрахунок, при розрахунку якого судом, враховуючи положення частини другої ст. 237 ГПК України, взяті до уваги кількість днів нарахування та заявлені до стягнення суми за періоди: з 01.11.2021 по 28.11.2024 (заборгованість за листопад 2020 року) та з 01.03.2022 по 28.11.2024 по кожному місяцю (заборгованість за січень 2022 року по серпень 2023 року), згідно з яким позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних підлягають частковому задоволенню у розмірі 14 091,99 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат, судом встановлено, що він розрахований неправильно, оскільки позивачем: 1) помилково враховані індекси інфляції, які не входять у заявлений період з 28.02.2023 по 28.11.2024, 2) не наведено розрахунок заявленого періоду з 01.06.2023 по 28.11.2024, а також 3) помилково у строці 38 продубльований розрахунок зі строки 37, у зв`язку з чим судом здійснено власний розрахунок інфляційних витрат, згідно з яким позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних витрат підлягають частковому задоволенню у розмірі 71 137,51 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до положення ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрально східна фінансова компанія» (02232, місто Київ, вул. Пухівська, будинок 1; ідентифікаційний код 32547714) на користь Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» (вул. Тропініна, буд. 7Г, м. Київ, 04107; ідентифікаційний код 30370711) 220 576 (двісті двадцять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн 72 коп., з яких: 135 347 (сто тридцять п`ять тисяч триста сорок сім) грн 22 коп. основного боргу, 71 137 (сімдесят одна тисяча сто тридцять сім) грн 51 коп. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 14 091 (чотирнадцять тисяч дев`яносто одна) грн 99 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 308 (три тисячі триста вісім) грн 63 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова