УХВАЛА

26 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 922/1633/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є. В. - головуючий, Кролевець О. А., Рогач Л. І.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2024 (колегія суддів у складі: Пуль О. А., Білоусова Я. О., Здоровко Л. М.) та ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.11.2024 (суддя Ємельянова О. О.) у справі

за скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про стягнення 385 254 412,09 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи, встановлені судами

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - ТОВ "ГК "Нафтогаз України") звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (далі - АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз") про стягнення заборгованості на загальну суму 385 254 412,09 грн, у тому числі: основний борг у сумі 285 057 312,60 грн; пеня у сумі 71 051 472,76 грн; 3 % річних у сумі 10 645 082,13 грн; інфляційні втрати у сумі 18 500 544,60 грн.

2. Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.08.2024 в позові відмовлено частково. Стягнуто з АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на користь ТОВ "ГК "Нафтогаз України" заборгованість на загальну суму 385 254 412,08 грн, у тому числі: основний борг у сумі 285 057 312,60 грн; пеня у сумі 71 051 472,76 грн; 3 % річних у сумі 10 645 082,13 грн; інфляційні втрати у сумі 18 500 544,59 грн та судовий збір у сумі 847 840,00 грн. У частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 0,01 грн відмовлено.

3. 24.09.2024 на виконання рішення судом видано відповідний наказ.

4. 14.10.2024 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим Михайлом Андрійовичем (далі - приватний виконавець Корольов М. А.) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 щодо виконання наказу Господарського суду Харківської області від 24.09.2024 у справі № 922/1633/24.

5. 23.10.2024 від АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" надійшла скарга на дії приватного виконавця Корольова М. А. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій останній просить суд прийняти дану скаргу до провадження, розглянути її та задовольнити. Визнати неправомірними дії приватного виконавця Корольова М. А. щодо відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1. Визнати протиправними та скасувати постанову приватного виконавця Корольова М. А. про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 14.10.2024.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційної інстанції

6. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.11.2024, яка залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2024, відмовлено у задоволенні скарги АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на дії приватного виконавця Корольова М. А. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

7. Ухвала суду мотивована тим, що матеріали справи не містять, а скаржником у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів про те, що в статутному капіталі АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" наявна частка держави, а стягувачем до заяви про відкриття виконавчого провадження було надано докази на підтвердження знаходження майна боржника (у даному випадку наявність відкритого банківського рахунку) у виконавчому окрузі міста Києва, що, за висновком суду, свідчить про правомірність відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 та відсутність порушення приватним виконавцем вимог щодо територіальності під час відкриття ним виконавчого провадження, оскільки сама по собі наявність рахунку боржника в банківській установі, місцезнаходженням якої є місто Київ, є достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження.

8. Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що безпідставним та необґрунтованим є посилання скаржника (відповідача) на те, що АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" є юридичною особою, частка держави у статутному капіталі якого перевищує 25 відсотків (керуючий рахунками в цінних паперах - Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство), управитель від Національного агентства - Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" (далі - АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз")), та оскільки стягувачем до заяви про відкриття виконавчого провадження було надано докази на підтвердження знаходження майна боржника (у даному випадку наявність відкритого банківського рахунку) у виконавчому окрузі міста Києва.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. 08.01.2025 АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове рішення, яким визнати неправомірними дії приватного виконавця Корольова М. А. щодо відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, визнати протиправними та скасувати постанову приватного виконавця Корольова М. А. про відкриття виконавчого провадження від 14.10.2024 № НОМЕР_1.

10. Суд касаційної інстанції відкрив касаційне провадження у цій справі на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.

11. У касаційній скарзі відповідач зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних ухвалі та постанові застосували норми права, а саме: пункт 4 частини першої статті 1, частину першу статті 19, статтю 21-1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" (далі - Закон № 772-VIII), розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.05.2022 № 429-р, без врахування висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 19.12.2024 у справі № 903/62/23, від 16.04.2024 у справі № 922/331/23, від 18.06.2024 у справі № 922/1297/23, від 31.01.2024 у справі № 925/1355/22.

12. Узагальнено доводи касаційної скарги зводяться до того, що виконання рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/1633/24 відповідно до статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" віднесено до компетенції державної виконавчої служби, а не приватного виконавця, оскільки Національне агентство на підставі ухвали слідчого судді набуло права власності на цінні папери АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз".

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

13. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "ГК "Нафтогаз України" просить в її задоволенні відмовити, а оскаржувані ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, наполягаючи на необхідності відступити від позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19.12.2024 у справі № 903/62/23 та на яку відповідач посилається у касаційній скарзі, оскільки такі висновки не відповідають дійсним повноваженням Національного агентства.

14. ТОВ "ГК "Нафтогаз України" стверджує, що участь Національного агентства у корпоративних правах АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" обмежена виключно частиною шостою статті 1032 Цивільного кодексу України (установник управління), без прийняття участі в уставному капіталі відповідача. Тому як на початок примусового виконання судового рішення у даній справі, так і на даний момент участь держави в АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" не перевищує 25 %.

15. Крім того, 19.02.2025 від ТОВ "ГК "Нафтогаз України" надійшло клопотання про передачу касаційної скарги АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

16. Клопотання мотивоване тим, що наразі існує необхідність відступити від висновків, сформованих Верховним Судом у постанові від 19.12.2024 у справі № 903/62/23, щодо здобуття Національним агентством права власності на корпоративні права у разі здійснення Національним агентством управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, що в свою чергу створює підстави для застосування застереження, встановленого пунктом 2 частини другої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження".

17. 21.02.2025 від АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" надійшли заперечення проти клопотання про передачу справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, у яких відповідач стверджує, що підстави для передання справи на розгляд об`єднаної палати відсутні, оскільки постанова Верховного Суду у справі № 903/62/24 від 19.12.2024 не суперечить жодним висновкам Верховного Суду у складі ані касаційного, ані господарського, ані адміністративного чи цивільного суду, а іншої практики, аніж висновки, зроблені Судом у справі № 903/62/24, взагалі не існує. При цьому позиція Верховного Суду викладена у вказаній справі № 903/62/24 з урахуванням позицій Верховного Суду, викладеній у постановах від 16.04.2024 у справі № 922/331/23, від 18.06.2024 № 922/1297/23, від 31.01.2024 у справі № 925/1355/22.

Мотивувальна частина

18. Предметом оскарження в судах попередніх інстанцій є постанова приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 24.09.2024 у справі № 922/1633/24 з тих підстав, що згідно з пунктом 2 частини другої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець не має права здійснювати примусове виконання рішень щодо боржників-юридичних осіб, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків.

19. Скарга АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на дії приватного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження обґрунтована тим, що Національне агентство на підставі ухвали слідчого судді набуло права на цінні папери, емітентом яких є АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз".

20. Зокрема, судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.05.2022 у справі № 757/11783/22-к в управління Національного агентства було передано корпоративні права, а саме: цінні папери, емітовані АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", що належать на праві власності КОМПАНІЇ ЕРІСВЕЛЛ ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД (ERISWELL TRADING LIMITED), КОМПАНІЇ СОДЕМАН ЛІМІТЕД (SODEMAN LIMITED), КОМПАНІЇ САГАСІТІ ЛІМІТЕД (SAGACITY LIMITED), КОМПАНІЇ ХАМГЕЙТ ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД (HUMGATE HOLDINGS LIMITED), КОМПАНІЇ ТАНТЕР ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД (TANTER HOLDINGS LIMITED), Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛАСФАНО УКРАЇНА", що в сукупності становить 95,9425 % відсотків статутного капіталу АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз".

20.05.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 429-р "Деякі питання управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у виняткових випадках", згідно з яким з метою запобігання ризику виникнення надзвичайної ситуації в енергетичній сфері, відповідно до статті 21-1 Закону № 772-VIII прийнято рішення погодитися з пропозицією Національного агентства та Міністерства енергетики щодо передачі в управління АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні від 22.02.2021 № 0000160.

21. Пунктом 2 цього розпорядження від 28.05.2022 № 429-р ухвалено зобов`язати Національне агентство забезпечити передачу активів відповідно до пункту 1 цього розпорядження згідно з актами приймання-передачі на період до усунення ризику збою та/або переривання функціонування активів, що може призвести до виникнення надзвичайних ситуацій, і до завершення здійснення процесуальних заходів.

22. На виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.05.2022 у справі № 757/11783/22-к та на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.05.2022 № 429-р між Національним агентством та АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" укладено договір управління активами (майном) від 05.07.2022 Національним агентством та ДАТ "Чорноморнафтогаз" було укладено додатковий договір № 2 до договору управління активами (майном) від 05.07.2022 № 11/2022 та підписано акт приймання-передачі.

23. Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (). Розмір внеску до статутного фонду 376 515 500 грн (100 %). Власником 100 % пакету акцій ДАТ "Чорноморнафтогаз" у кількості 376 515 500 штук є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". В свою чергу, 100 % акцій Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" належать державі Україна в особі Кабінету Міністрів України.

24. З урахуванням наведеного відповідач вважає, що АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" є юридичною особою, частка держави у статутному капіталі якого перевищує 25 % (керуючий рахунками в цінних паперах - Національне агентство, управитель від Національного агентства - АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз").

25. Суди попередніх інстанцій відмовили в задоволенні скарги відповідача на дії приватного виконавця, оскільки не встановили належність державі на праві власності акцій боржника.

26. Разом з цим АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" мотивує подання касаційної скарги з посиланням на неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19.12.2024 у справі № 903/62/23.

27. Так, у справі № 903/62/23 предметом касаційного оскарження були судові рішення судів першої та апеляційної інстанції, прийняті за наслідками розгляду скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" на дії приватного виконавця щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження, арешт коштів боржника, арешт майна боржника, зупинення вчинення виконавчих дій. Задовольняючи скаргу боржника та скасовуючи постанови приватного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що до дати відкриття спірного виконавчого провадження частка держави в особі Національного агентства у статутному капіталі АТ "Волиньгаз" перевищує 25 %, у зв`язку з чим суд з посиланням на пункт 2 частини другої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" виснував, що вищевикладене унеможливлює здійснення приватним виконавцем примусового виконання рішень про стягнення з АТ "Волиньгаз", а тому відсутні підстави для відкриття спірного виконавчого провадження та здійснення будь-яких виконавчих дій, у тому числі винесення постанов про арешт коштів та майна боржника та про зупинення вчинення виконавчих дій. Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції в частині задоволення скарги відповідача на дії приватного виконавця та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, арешт коштів боржника, арешт майна боржника, зупинення вчинення виконавчих дій, зазначив про те, що ототожнення передання в управління Національного агентства корпоративних прав акціонерів відповідача та переходу у державне володіння саме права власності на частки (корпоративні права) у статутному капіталі відповідача в силу таких дій є безпідставним. Як наслідок, апеляційний суд дійшов висновку про підвідомчість приватному виконавцю виконання рішення у справі № 903/62/23.

28. Отже, предметом касаційного перегляду у справі № 903/62/23, як і у справі № 922/1633/24, що переглядається, було питання наявності/відсутності підстав для вчинення приватним виконавцем виконавчих дій та відкриття виконавчого провадження задля виконання судового рішення у справі щодо боржника, частка держави у статутному капіталі якого перевищує 25 % з огляду на те, що керуючий рахунками боржника в цінних паперах є Національне агентство, а управитель від Національного агентства - АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз").

29. Таким чином, із загального змісту судових рішень у справі № 903/62/23 вбачається, що ця справа є подібною до даної справи № 922/1633/24 за суб`єктним складом спірних правовідносин, предметом спору та правовим регулюванням спірних правовідносин.

30. Верховний Суд у постанові від 19.12.2024 у справі № 903/62/23, залишаючи в силі ухвалу суду першої інстанції, дійшов таких висновків:

"4.12. Стаття 1 Закону № 772-VIII визначає управління активами як діяльність із володіння, користування та розпорядження активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави і вирішено питання про їх передачу Національному агентству, тобто забезпечення збереження активів, збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості, передача їх в управління або реалізація активів у випадках та порядку, передбачених цим Законом, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

4.13. Суд звертає увагу, що визначений вказаною нормою закону зміст управління активами є тотожним змісту права власності, наведеному у статті 317 Цивільного кодексу України (власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном).

4.25. Вищевикладене дає підстави для висновку, що при виконанні судових рішень щодо стягнення коштів за рахунок активів боржника, які у передбаченому законом порядку передані в управління Національного агентства як центрального органу державної виконавчої влади, підлягає застосуванню пункт 2 частини другої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки вказана норма не має будь-яких застережень відносно того, що частка держави в розмірі більш ніж 25 % статутного капіталу має належати їй лише на праві власності та/або з зазначенням про це у відповідних державних реєстрах.

4.26. Відповідаючи на доводи касаційної скарги щодо можливості Приватного виконавця здійснювати виконання рішень щодо боржника, корпоративні права якого перебувають у управлінні Національного агентства, Суд виходить із системного тлумачення статей 124, 129-1 Конституції України, статей 317, 318 Цивільного кодексу України, статті 1 Закону України № 772-VIII, пункту 2 частини другої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" та доходить висновку, що, після запровадження управління майном, держава в особі Національного агентства набула тимчасово права власника щодо таких корпоративних прав з метою забезпечення збереження активів та збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості.

4.27. Такий висновок щодо транспозиції права власності відповідає, зокрема, пункту 8 статті 21 Закону України № 772-VIII, за вимогами якого у разі надходження винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора або судового рішення, що набрало законної сили, якими скасовано арешт прийнятих в управління активів та/або скасовано передачу активів в управління Національному агентству, останнє протягом десяти робочих днів повертає їх законному власнику.

Тобто застосована законодавцем юридична конструкція свідчить про те, що під час здійснення процедури управління активами повноваження власника реалізуються саме Національним агентством, а майно і корпоративні права фактично перебувають у його власності та повертаються власнику лише після відповідного рішення прокурора чи суду.

4.28. В такий спосіб, з урахуванням вимог пункту 2 частини другої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" Приватний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження та здійснювати виконавчі дії щодо майна боржника, оскільки частка держави у статутному капіталі, з урахуванням її перебування в управління Національного агентства, складає більше 25 %."

31. Однак колегія суддів не погоджується з таким ототожненням змісту управління активами боржника Національним агентством зі змістом права власності.

32. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

33. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України).

34. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

35. За загальним правилом право власності є безстроковим. Підстави припинення права власності передбачені, зокрема, статтею 346 ЦК України.

36. Натомість управління активами здійснюється лише тимчасово, на строк дії арешту.

37. Так, з аналізу статті 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) вбачається, що в управління чи для реалізації Національному агентству передаються активи за сукупності умов: такі активи визнані речовими доказами в кримінальному провадженні; вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; можуть бути передані Національному агентству за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням суду.

38. Строк управління активами, що передані Національному агентству, залежить від строку дії арешту в кримінальному провадженні. З припиненням арешту або закриттям кримінального провадження припиняється і дія управління арештованим майном.

39. У свою чергу арешт корпоративних прав із встановленням заборони на розпорядження акціями у кримінального провадженні згідно з частиною першою статті 170 КПК України веде до тимчасового позбавлення власника акцій можливості розпоряджатися ними. Цей арешт може також обмежувати право користування акціями, зокрема права на участь у управлінні компанією та інші корпоративні права, якщо такі обмеження чітко зазначені в ухвалі суду. Проте завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

40. З наведеного вбачається, що особа, чиї активи передані в тимчасове управління Національному агентству, залишається їх власником.

41. Зокрема, відповідно до частини восьмої статті 21 Закону № 772-VIII у разі надходження винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора або судового рішення, що набрало законної сили, якими скасовано арешт прийнятих в управління активів та/або скасовано передачу активів в управління Національному агентству, за умови наявності судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, Національне агентство протягом десяти робочих днів повертає їх законному власнику.

42. Наведені вище висновки Верховного Суду у справі № 903/62/23 також не узгоджуються і з повноваженнями Національного агентства.

43. Так, відповідно до приписів частини першої та другої статті 21 Закону № 772-VIII управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління. Управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

44. Поряд з тим, відповідно до статті 21-1 Закону № 772-VIII у виняткових випадках управління активами, зазначеними в частині першій статті 21 цього Закону, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, може здійснюватися шляхом їх передачі в управління підприємству, установі, організації, що належить до сфери управління міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, або господарському товариству, 50 і більше відсотків акцій (часток) якого знаходиться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави в яких становить 100 відсотків (далі -підприємство), на підставі рішення Кабінету Міністрів України без дотримання вимог, передбачених частиною другою статті 21 цього Закону.

45. Відповідно до частини першої статті 1029 ЦК України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

46. Установником управління є власник майна (частина перша статті 1032 ЦК України).

47. При цьому частиною шостою статті 1032 ЦК України передбачено, що у випадках, встановлених законом, установником управління може бути Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

48. Вищевказані норми визначають основним завданням Національного агентства організувати передачу в управління (установник управителя) майно, арештоване у ході кримінального провадження, при цьому Національне агентство не здійснює щодо такого майна суб`єктивні права власника, які встановлені статтею 316 ЦК України, а саме - розпоряджатися правами на майно за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, адже Національне агентство не може уповноважувати представників здійснювати корпоративне управління суб`єктами господарювання, не може передавати арештоване майно в оренду, не може використовувати майно для власних потреб. Національне агентство по суті може виконувати функцію установника управління і може реалізувати спецконфіскацію майна.

49. Варто зауважити, що згідно з приписами статей 27, 28 Закону України "Про акціонерні товариства" власник цінних паперів має ряд прав та обов`язків, пов`язаних з прийняттям корпоративних рішень. Водночас правовий аналіз Закону № 772-VIII, ЦК України та КПК України вказує на те, що Національне агентство не наділено правами виконувати функцію власника майна, не може бути акціонером та здійснювати корпоративне управління суб`єктом господарювання, маючи повноваження установника управителя у порядку Глави 70 ЦК України.

50. Таким чином, висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 19.12.2024 у справі № 903/62/23, що під час здійснення процедури управління активами повноваження власника реалізуються саме Національним агентством, а майно і корпоративні права фактично перебувають у його власності та повертаються власнику лише після відповідного рішення прокурора чи суду, не узгоджується з набором повноважень, які надані Національному агентству нормами матеріального права та Законом № 772-VIII.

51. За висновком колегії суддів, Національне агентство відповідно до Закону № 772-VIII не наділене ознаками та повноваженнями власника майна, арештованого та переданого в управління в порядку статей 100, 170- 173 КПК України, а по суті виконує функцію установника управління, у зв`язку з чим підстави для ототожнення таких правовідносин з управління зі змістом права власності - відсутні.

52. Таким чином, колегія суддів пропонує відступити від висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19.12.2024 у справі № 903/62/23 про те, що зміст управління активами є тотожним змісту права власності.

53. За приписами частини першої статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" основною функцією Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою є забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначених процесуальним законом.

54. Відповідно до частини першої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати або у складі такої палати.

55. Відповідно до частини другої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

56. Наведена норма процесуального права зобов`язує колегію суддів у разі необхідності відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати або у складі такої палати, передати справу на розгляд палати, до якої входить колегія суддів.

57. Постанова Верховного Суду від 19.12.2024 у справі № 903/62/23, від якої прагне відступити колегія суддів у даній справі, ухвалена колегією судів, що входить до складу плати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

58. Відповідно до частин шостої, сьомої статті 37 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у Касаційному господарському суді обов`язково створюються окремі палати для розгляду справ щодо (про): банкрутство; захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством; корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів. Інші палати у касаційних судах створюються за рішенням зборів суддів касаційного суду.

59. 08.01.2024 збори суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалили рішення № 1 "Про затвердження складу судових палат, персонального складу постійних колегій суддів у складі судових палат, спеціалізації судових палат та суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду" (далі - рішення від 08.01.2024 № 1), згідно із яким затверджена спеціалізація судових палат та суддів Касаційного господарського суду для розгляду конкретних категорій справ.

60. Рішенням зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2025 № 4 "Про внесення змін у додатки 1, 2 до рішення зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.01.2024 № 1" (далі - рішення від 26.02.2025 № 4) додатки 1, 2 до рішення від 08.01.2024 № 1 у частині затвердження складу судової палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством, викладено у новій редакції.

61. Слід зазначити, що предметом спору у справі № 922/1633/24 є вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу. Згідно із Загальним класифікатором спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 21.12.2018 № 622, така справа віднесена до пункту 209010101 розділу 209000000: "Справи у спорах, що виникають із правочинів, зокрема, договорів купівлі-продажу енергоносіїв".

62. Відповідно до рішення від 08.01.2024 № 1 (зі змінами, внесеними на підставі рішення від 26.02.2025 № 4) справи у спорах, що виникають із правочинів (коди класифікатора 209000000- 209120100) не віднесено до спеціалізації суддів жодної судової палати. Отже, справа № 922/1633/24 належить до загальної категорії.

63. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2025 справу № 922/1633/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Рогач Л. І., Кролевець О. А.

64. При цьому відповідно до цього рішення від 08.01.2024 № 1 (зі змінами, внесеними на підставі рішення від 26.02.2025 № 4) судді Краснов Є. В. та Рогач Л. І. входять до складу судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, а суддя Кролевець О. А. - до складу судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

65. Отже, справу № 922/1633/24 було передано на розгляд колегії суддів, яка складається з суддів, що входять до складу різних судових палат.

66. Таким чином, оскільки колегія суддів у складі: Краснова Є. В., Рогач Л. І., Кролевець О. А., не є такою, що входить до складу однієї судової плати, а справа № 922/1633/24 належить до загальної категорії та не має спеціалізації, її розгляд об`єднаною палатою сприятиме формуванню єдиної судової практики в межах всіх судових палат Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

67. З огляду на зазначене, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для передачі справи № 922/1633/24 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для відступу від правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 19.12.2024 у справі № 903/62/23 з підстав, викладених у цій ухвалі.

Керуючись статтями 234, 235, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Справу № 922/1633/24 передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя О. А. Кролевець

Суддя Л. І. Рогач