ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"25" лютого 2025 р. м. Одеса Справа № 916/615/25

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши матеріали за вх. № 634/25 від 20.02.2025

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський хлібозавод № 4» (65078, Одеська обл., м. Одеса, вул. Євгена Танцюри, буд. 14, к. 1; )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Супермаркет Україна» (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Димитрова, буд. 23; )

про стягнення 22 669,42 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський хлібозавод № 4» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Супермаркет Україна» про стягнення грошових коштів у розмірі 22 669,42 грн, з яких: 13 005,45 грн основного боргу; 6 457,87 грн інфляційного збільшення; 1 202,28 грн штрафних санкцій; 2 003,82 грн пені.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за Договором поставки № 9503 від 14.05.2020.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд виявив наявність підстав для залишення її без руху із наданням позивачу часу для усунення недоліків.

Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Проте, розрахунку витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи позовна заява не містить.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

У якості доказів направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу позивач надав опис вкладення від 14.02.2025.

По-перше, з аналізу опису вкладення суд виснує, що позивач в порушення приписів частини першої статті 172 Господарського процесуального кодексу України направив відповідачу не всі копії долучених до позовної заяви документів, а саме не було направлено: копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; копію довіреності представника позивача; копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів (доказ сплати судового збору).

По-друге, суд не приймає зазначений опис в якості доказів відповідного направлення з огляду на той факт, що наданий позивачем опис вкладення не є доказом здійснення саме відправки. Таким доказом, поряд із самим описом вкладення, має бути поштова квитанція або поштова накладна про сплату поштових послуг відправки листа з описом вкладення, згідно яких також можна ідентифікувати номер поштового відправлення, зазначеного у відповідному описі.

Отже, позивачем не надано належних доказів, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, тому, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог пункту 1 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України та ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, частиною другою статті 164 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частина перша статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що є реалізацією принципу змагальності сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 цього Кодексу).

Так, в порушення частини другої статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач не додав до позовної заяви копію Договору поставки № 9503 від 14.05.2020, на який у позовній заяві посилається як на підставу виникнення господарських правовідносин з відповідачем та на порушення останнім умов вказаного договору.

Разом з тим суд зазначає, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частини перша та друга статті 91 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини четвертої статті 91 Господарського процесуального кодексу України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Зокрема, відповідно до абзацу другого частини п`ятої цієї статті учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Втім, додані позивачем письмові докази не засвідчено належним чином відповідно до приписів абз. 2 частини п`ятої статті 91 Господарського процесуального кодексу України.

Так, копії опису вкладення від 14.02.2025, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товарно-транспортних накладних не містять ні підпису, ні дати засвідчення.

При цьому, копії платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 421 від 21.02.2022, платіжної інструкції кредитового переказу коштів № від 18.02.2025 (про сплату судового збору), довіреності № 2 від 28.01.2025 містять лише підпис на відмітці про засвідчення, в той час як дата такого засвідчення відсутня.

Згідно з частиною першою статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, з урахуванням наявності вищевикладених недоліків, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву (вх. № 634/25 від 20.02.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський хлібозавод № 4» залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду:

- попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- належним чином засвідченої копії Договору поставки № 9503 від 14.05.2020;

- належним чином засвідчених копій письмових доказів, що додані до позовної заяви;

- доказів належного виконання обов`язку, передбаченого частиною першою статті 172 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог мотивувальної частини даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною четвертою статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили 25.02.2025 та відповідно до чинної редакції Господарського процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Волков