ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.02.2025 Справа №905/1609/24

Господарський суд Донецької області у складі

судді Лободи Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Ресурс" Рі Груп", с. Софіївська Борщагівка Київської області, код 44238503,

до Комунального некомерційного підприємства "Міська стоматологічна поліклініка Селидівської міської ради", м. Селидове Донецької області, код 03095892,

про стягнення 8 073,04 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Ресурс" Рі Груп" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства "Міська стоматологічна поліклініка Селидівської міської ради" про стягнення заборгованості за Договором про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу № 1 від 01.01.2024 за спожиту електричну енергію у серпні 2024 року в сумі 7 285,98 грн, пені у сумі 461,84 грн, 3% річних у сумі 53,15 грн та інфляційних втрат у сумі 272,07 грн. В позовній заяві позивач також просить зазначити в рішенні, що органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати 3 % річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу і стягнути отриману суму 3% та інфляційних збитків з відповідача на користь позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору постачання електричної енергії в частині оплати вартості спожитої електричної енергії.

Господарський суд Донецької області ухвалою від 25.12.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 905/1609/24, розгляд справи вирішив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи, запропонував позивачу надати до суду докази підтвердження даних про фактичний (звітній) обсяг споживання електричної енергії споживачем Комунальним некомерційним підприємством "Міська стоматологічна поліклініка Селидівської міської ради" за серпень 2024 року за Договором про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу № 1 від 01.01.2024 від оператора системи розподілу електричної енергії.

14.01.2025 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових документів, в тому числі Інформацію щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу за серпень 2024 року.

Суд прийняв та долучив надані позивачем документи до матеріалів справи.

З метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, суд копію ухвали від 25.12.2024 направив позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів в системі "Електронний суд".

Згідно довідок про доставку електронного листа ухвала суду від 25.12.2024 в електронному вигляді доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Отже, суд дійшов висновку, що сторони належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у встановлений строк відзиву на позов не надав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно із частиною 1 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 02.06.2021 №897 ТОВ "Енерго Ресурс" Рі Груп" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Згідно п. 3.1.9 Правил роздрібного ринку електричної енергії", затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ) споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 72 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго Ресурс" Рі Груп" (постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством "Міська стоматологічна поліклініка Селидівської міської ради" (споживач) укладено договір про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу №1 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" з урахуванням особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі" на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року № 1178 та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі ПРРЕЕ).

Згідно з п. 2.1 Договору постачальник зобов`язується постачати споживачу у 2024 році електричну енергію, код 09310000-5 - Електрична енергія за ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" (далі - електрична енергія, товар, електроенергія), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити електричну енергію на умовах цього договору.

Очікувані договірні обсяги закупівлі електричної енергії за цим договором становлять 14100 кВт*год та визначені в Додатку 1 до договору (пункт 2.2 договору).

За умовами п. 2.5 договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього у кладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

Згідно з пунктом 3.1 договору термін поставки (передачі) товару : з дати, зазначеної в заяві-приєднанні, що є Додатком 3 до цього договору, але не раніше дати зміни постачальника, що підтверджується відповідним повідомленням Адміністратора комерційною обліку до 31.12.2024 року включно.

Пунктом 3.4 договору сторони погодили строк (термін) поставки (передачі) товару : з моменту укладення договору до 31 грудня 2024 року включно.

Відповідно до пункту 5.1 договору загальна вартість цього договору становить 104 018,10 грн, крім того ПДВ 20 803,62 грн, разом з ПДВ 124 821,72 грн. Ціна за 1кВт*год електричної енергії визначається та змінюється відповідно до Додатка 2 до цього договору.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункт 5.3 договору).

Споживач бере зобов`язання з отримання електричної енергії та його оплати в термін і строки, передбачені цим договором (п. 5.4 договору).

Відповідно до п. 5.7 договору оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника за умови надання постачальником у строк до 12-го числа місяця, наступного за розрахунковим, акта про прийняття-передавання та рахунку, у тому числі в особистому кабінеті споживача, розміщеному на офіційному веб-сайті постачальника .

Вартість спожитої електричної енергії визначається як добуток обсягу спожитої електричної енергії на ціну за 1 кВт*год, визначеної згідно з Додатком 2 до договору (п. 5.8 договору).

Згідно з п. 5.9 договору фактично спожитий обсяг електричної енергії у кожному розрахунковому періоді визначається па підставі даних комерційного обліку та фіксується в акті про прийняття-передання. Організація порядку здійснення комерційного обліку споживання товару споживачем здійснюється відповідно до вимог ПРРЕЕ, Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 (далі Кодекс комерційного обліку) та інших нормативно-правових актів.

Пунктом 5.10 договору сторони погодили, що оплата проводиться протягом 15 робочих днів з моменту виставлення рахунку, але не пізніше 20-го дня місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором (пункт 8.2. договору).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2024, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (пункт 14.1 договору).

Суд зазначає, що вказаний договір підписано сторонами та скріплено їх печатками, що свідчить про набрання ним чинності.

Відповідно до п. 15.1 договору невід`ємною частиною цього договору є:

Додаток 1 - Очікувані договірні обсяги закупівлі електричної енергії;

Додаток 2 - Порядок визначення та зміни ціни постачання електричної енергії;

Додаток 3 - Заява-приєднання;

Додаток 4 - Перелік об`єктів споживача, за якими здійснюється постачання електричної енергії.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами підписано всі додатки до договору, визначені в п. 15.1 договору.

Відповідно до п. 2 Додатку 2 до договору ціна за 1 кВт*год електричної енергії становить 8,852604 грн.

07.02.2024 сторонами підписано Додаткову угоду № 1 до договору, якою сторони домовились внести зміни до договору та Порядку визначення та зміни ціни постачання електричної енергії (Додаток 2 до Договору) в частині зміни формули за якої визначається ціна за одиницю товару.

На виконання вказаних умов договору позивач здійснював постачання електричної енергії відповідачу в серпні 2024 року, на підтвердження чого до позовної заяви доданий акт № 1251 здачі-приймання електричної енергії за серпень 2024 року на суму 7 285,98 грн у кількості 708 кВт*год.

Вказаний акт підписаний лише позивачем.

Також позивач додав до матеріалів справи сформований рахунок на оплату №2280 від 31.08.2024 за спожиту електричну енергію за серпень 2024 року на суму 7 285,98 грн.

Відповідно до умов п. 13.10.2 договору усі повідомлення за договором вважаються зробленими належним чином, а документи отримані, якщо вони направлені на адресу електронної пошти, яка зазначена в договорі. Електронні документи оформлюються відповідно до вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", Закону України "Про електронні довірчі послуги" з обов`язковим використанням електронного підпису. Датою отримання таких повідомлень (документів) буде вважатися дата їх направлення іншій стороні, за умови, що такі повідомлення направлені до 17 год. 00 хв. Повідомлення, направлені після зазначеного часу, вважаються такими, що отримані на наступний день.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2024 вищевказані Акт та рахунок були направлені споживачу на його електронну адресу, зазначену в договорі. На підтвердження направлення цих документів відповідачу позивач надав роздруківку скріншоту зі своєї електронної пошти.

Відповідач в порушення умов договору своїх зобов`язань по оплаті фактично отриманої та спожитої за заявлений період електричної енергії не виконав, внаслідок чого станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу №1 від 01.01.2024 склала 7 285,98 грн.

Несплата відповідачем боргу стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 7 285,98 грн та нарахованих на неї сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Проаналізувавши правовідносини між сторонами, які виникли з вищевказаного договору, суд дійшов висновку про те, що даний договір за своє правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим нормативно-правовим актом.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до положень статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 38 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" комерційний облік електричної енергії - сукупність процесів та процедур із забезпечення формування даних щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії у визначений проміжок часу з метою використання таких даних для здійснення розрахунків між учасниками ринку.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Підпунктами 4.3, 4.12 п.4 Правил РРЕЕ передбачено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Пунктами 3.1.6, 3.1.9 глави 3.1 розділу ІІІ ПРРЕЕ передбачено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо: 1) об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку; 2) електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи; 3) споживач є стороною діючих договорів: про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач; 4) за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії; 5) відсутній факт припинення/призупинення постачання електричної енергії або надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у випадках, передбачених законодавством у сфері енергетики; 6) відсутня прострочена заборгованість за договорами про постачання електричної енергії або про надання послуг системи розподілу/передачі. За наявності боргу в розмірі більшому ніж вартість електричної енергії, спожитої протягом двох попередніх місяців, електропостачальник (крім постачальника універсальних послуг та постачальника "останньої надії") має право розірвати договір про постачання електричної енергії згідно з його умовами, якщо інше не передбачено умовами договору (комерційною пропозицією). Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Відповідно до п.п.2.1.1, 2.1.5, 2.3.1, 2.5.3 розділу ІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311 (далі - Кодекс) комерційний облік електричної енергії на ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку (далі - АКО) та здійснюється постачальником послуг комерційного обліку (далі - ППКО) відповідно до вимог Закону, цього Кодексу, Правил роздрібного ринку та Правил ринку. Учасники ринку мають право вільного вибору ППКО. Послуги комерційного обліку надаються на договірних засадах. ППКО зобов`язані: 1) зареєструватися в АКО як ППКО із зазначенням функціональної ролі та доменів обліку; 2) за наявності АС ППКО зареєструвати її в АКО та укласти (у ролі ОДКО та АТКО) з АКО договір про інформаційну взаємодію на ринку електричної енергії; 3) укладати договори про надання послуг комерційного обліку та про інформаційну взаємодію в передбачених цим Кодексом випадках та в межах своєї відповідальності; 4) контролювати та підтримувати технічний стан ЗКО в ТКО відповідно до договорів, укладених з учасниками ринку; 5) після запровадження Датахабу формувати та передавати АКО та іншим ППКО електронні документи з даними щодо переліку та параметрів ТКО, для яких вони надають послуги комерційного обліку. До дати запровадження Датахабу відповідні дані передаються оператору системи та за запитом АКО; 6) формувати та передавати АКО, а також іншим учасникам ринку та ППКО електронні документи з даними комерційного обліку згідно з цим Кодексом, Правилами ринку та Правилами роздрібного ринку; 7) забезпечити можливість для АКО або його уповноважених представників виконувати перевірки їх діяльності; 8) дотримуватись вимог цього Кодексу та інших нормативно-правових актів і нормативних документів, що регламентують функціонування ринку електричної енергії; 9) ППКО, які зареєстровані в АКО за спрощеною процедурою, на виконання функціональної ролі ОЗД мають укласти договір інформаційної взаємодії з ППКО або оператором системи, що виконує функціональну роль ОДКО у відповідній області обліку; 10) надавати АКО інформацію та пояснення, а також за дорученням АКО здійснювати заходи щодо вирішення суперечок з питань комерційного обліку електричної енергії; 11) забезпечити надання послуг комерційного обліку електричної енергії замовникам у терміни, передбачені цим Кодексом або договором; 12) отримувати оплату виключно за фактично виконані роботи та надані послуги комерційного обліку відповідно до укладеного договору. Оператор мережі, який є ОСР, не має права відмовити учасникам ринку в наданні послуг комерційного обліку електричної енергії за місцем провадження своєї господарської діяльності з розподілу електричної енергії.

Пунктами 8.6.1, 8.6.7, 8.6.8 глави 8.6 розділу VIII та п.9.14.1 глави 9.14 розділу IX Кодексу передбачено, що зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору. Зчитування показів (збір даних) з лічильників у не побутових та колективних побутових споживачів у разі відсутності можливості їх автоматизованого дистанційного зчитування провадиться споживачем щомісяця на перше число місяця, наступного за розрахунковим. При обладнанні вузлів обліку засобами дистанційної передачі даних інформація про покази лічильників за розрахунковий місяць формується відповідним ППКО через канали дистанційного зв`язку. Непобутові та колективні побутові споживачі зобов`язані протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати оператору системи звіт про покази лічильників за розрахунковий місяць. Наведені у звіті останні фактичні покази лічильників вважаються показами на початок першої доби календарного місяця. АКО має передавати АР та учасникам ринку сертифіковані дані комерційного обліку в обсязі, необхідному та достатньому для проведення ними розрахунків та виставлення рахунків своїм контрагентам.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 2 статті 53 Закону України "Про ринок електричної енергії" адміністратор комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до правил ринку, кодексу комерційного обліку та інших нормативно-правових актів: надає дані комерційного обліку електричної енергії адміністратору розрахунків та іншим учасникам ринку; створює та управляє базами даних комерційного обліку електричної енергії, а також централізованими реєстрами постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та автоматизованих систем, що забезпечують комерційний облік електричної енергії.

В Заяві-приєднанні до договору визначено, зокрема, що АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" є оператором, з яким споживач уклав договір розподілу електричної енергії.

Позивач додав до матеріалів справи Інформацію щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів, які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу АТ "ДТЕК Донецькі електромережі", за серпень 2024 року, з якої вбачається, що фактичний (звітний) обсяг споживання за серпень 2024 року по точках комерційного обліку КНП "МСП Селидівської міської ради" складає 708 кВт*год.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що факт споживання відповідачем електроенергії в серпні 2024 року в обсязі 708 кВт*год підтверджено матеріалами справи.

Приписами частини 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно з пунктом 5.10 договору оплата проводиться протягом 15 робочих днів з моменту виставлення рахунку, але не пізніше 20-го дня місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

Таким чином, виходячи з погоджених сторонами умов, остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію за серпень 2024 повинен бути здійснений не пізніше 20-го дня місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), а саме не пізніше 20.09.2024.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів оскарження вказаних у рахунках позивача обсягів спожитої електроенергії чи доказів звернення щодо отримання роз`яснень стосовно виставлених рахунків та обсягів споживання електроенергії, зазначених у рахунках у зв`язку з наявністю сумнівів щодо правильності показників обсягів споживання електроенергії.

Даних про інші обсяги спожитої електричної енергії відповідачем також не надано. Відповідачем не надано обґрунтованих заперечень та належних та допустимих доказів, які б спростовували факт споживання електроенергії за спірний період в обсязі, який визначений позивачем.

Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем, а також докази, які б свідчили про здійснення остаточного розрахунку за спожиту електричну енергію в серпні 2024 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 7 285,98 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач просить також стягнути з відповідача пеню в сумі 461,84 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом частини другої статті 217 ГК України вбачається, що одним із видів господарських санкцій у сфері господарювання є штрафні санкції, які згідно з частиною першою статті 230 ГК України визначаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення у договорі за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Водночас частиною шостою статті 231 ГК України передбачено можливість встановлення санкції за порушення грошових зобов`язань у відсотках до облікової ставки НБУ як одиниці вимірювання такої санкції. Однак саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони мають право і не встановлювати жодних санкцій за порушення строків розрахунку.

Отже, якщо сторони не передбачили умовами договору можливість сплати пені за порушення строків виконання зобов`язань та не визначали її розміру, то немає підстав для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не встановленому законом.

Суд встановив, що сторони в договорі не передбачили такого виду відповідальності за порушення умов договору як пеня за несвоєчасну оплату вартості спожитої електроенергії.

Позивач у наданому розрахунку пені не посилається на відповідний пункт договору, яким би був встановлений такий вид відповідальності, як пені, та її розмір, а також не наведено норми закону, яким би був встановлений розмір пені, що міг бути застосований у даних правовідносинах.

Додатково суд зазначає, що постановою НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" зі змінами та доповненнями на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

За висновком Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22 - приписи підпункту 16 пункту 1 вищенаведеної Постанови №332 щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії - є обов`язковими, оскільки Регулятор визначив таку модель поведінки у чітко визначений період.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для нарахування та стягнення з відповідача пені в сумі в сумі 461,84 грн, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовляє.

Як вбачається з позовної заяви, позивач також просить стягнути 3% річних у сумі 53,15 грн та інфляційні втрати в сумі 272,07 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з наданого розрахунку, 3% річних нараховані позивачем за період з 21.09.2024 по 18.12.2024 на суму заборгованості 7 285,98 грн, інфляційні втрати нараховані позивачем за жовтень-листопад 2024 року на суму заборгованості 7 285,98 грн.

Перевіривши надані розрахунки 3% річних у загальній сумі 53,15 грн та інфляційних втрат у сумі 272,07 грн за заявлені позивачем періоди прострочення та суму заборгованості, суд встановив, що такі нарахування відповідають вимогам чинного законодавства, умовам договору та фактичним відносинам, що склались між сторонами, арифметично обчислення здійснені вірно, а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що даний спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, а також сплату позивачем судового збору в мінімальному розмірі, у відповідності до ч. 9 ст. 129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Окрім того, позивач, звертаючись з позовом, керуючись положеннями ст. 238 ГПК України, просив зазначити в рішенні, що органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати 3 % річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України за такою формулою: "Борг * Кількість днів прострочення * 3/100%/365 днів", та інфляційних збитків за формулою "Сума збитку (за 1 місяць) = Сума боргу * Індекс інфляції / 100% - Сума боргу; Загальна сума інфляційних збитків визначається шляхом додавання щомісячних сум збитків" до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу і стягнути отриману суму 3% та інфляційних збитків з Комунального некомерційного підприємства "Міська стоматологічна поліклініка Селидівської міської ради" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Ресурс" Рі Груп".

Згідно із частиною десятою статті 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Суд зазначає, що при розрахунку суми відсотків, який буде здійснюватись органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду, необхідно врахувати, що на момент прийняття рішення заборгованість відповідача за договором становить 7 285,98 гривень. Суд розглянув вимогу про стягнення 3% річних за період з 21.09.2024 по 18.12.2024 включно, отже, нарахування 3% річних може бути продовжено, починаючи з 19.12.2024.

Обчислення розміру 3% річних необхідно здійснювати за формулою: СОБ х 3 х КДП : КДР : 100 = сума процентів, де СОБ - сума основного боргу, простроченого Комунальним некомерційним підприємством "Міська стоматологічна поліклініка Селидівської міської ради" за наказом, виданим на виконання цього рішення; 3 - розмір процентів; КДП - кількість днів прострочення сплати Комунальним некомерційним підприємством "Міська стоматологічна поліклініка Селидівської міської ради" суми основного боргу за період з 19.12.2024 і до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу; КДР - кількість днів у році, в якому нараховуються проценти.

Разом з тим, нормами процесуального закону не передбачено можливість визначення в рішенні суду подальше нарахування інфляційних втрат до моменту виконання рішення; інфляційні втрати за своєю сутністю до відсотків не відносяться.

Крім того, суд звертає увагу на те, що навіть не допускається подальше одночасне нарахування відсотків та пені, тобто за імперативним приписом частини десятої статті 238 ГПК України суд може зазначити лише про нарахування або відсотків або пені (відповідні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22).

Враховуючи викладене, а також те, що обставин, які б унеможливлювали донарахування 3% річних в даній справі суд не встановив, на підставі ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе зазначити в рішенні суду про нарахування трьох процентів річних з 19.12.2024 (наступний день після закінчення визначеного позивачем періоду нарахуванням 3% річних) до моменту його виконання з урахуванням вимог законодавства України, що регулюють таке нарахування (ст. 625 Цивільного кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись статями 1-5, 10, 11, 12, 20, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Міська стоматологічна поліклініка Селидівської міської ради" (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Гоголя, буд. 10, код 03095892) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Ресурс" Рі Груп" (08131, Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Лесі Українки, буд. 26, кв. 117, код 44238503) заборгованість за Договором про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу № 1 від 01.01.2024 за спожиту в серпні 2024 року електричну енергію в сумі 7 285,98 грн, 3% річних у сумі 53,15 грн, інфляційні втрати в сумі 272,07 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.02.2025 у справі № 905/1609/24 здійснювати нарахування процентів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Ресурс" Рі Груп" за формулою: СОБ х 3 х КДП : КДР : 100 = сума процентів, де СОБ - сума основного боргу, простроченого Комунальним некомерційним підприємством "Міська стоматологічна поліклініка Селидівської міської ради" за наказом, виданим на виконання цього рішення; 3 - розмір процентів; КДП - кількість днів прострочення сплати Комунальним некомерційним підприємством "Міська стоматологічна поліклініка Селидівської міської ради" суми основного боргу за період з 19.12.2024 і до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу; КДР - кількість днів у році, в якому нараховуються проценти; та стягнути отриману суму процентів з Комунального некомерційного підприємства "Міська стоматологічна поліклініка Селидівської міської ради", код 03095892, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Ресурс" Рі Груп", код 44238503.

Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у випадку часткової сплати Комунальним некомерційним підприємством "Міська стоматологічна поліклініка Селидівської міської ради" суми основного боргу, нарахування 3% річних повинно здійснюватися на залишок заборгованості.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.02.2025.

Суддя Т. О. Лобода