ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року Черкаси справа №925/1438/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І.,

без виклику учасників справи, розглянув справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вул.Симона Петлюри, 25, м.Київ, 01032, ідентифікаційний код 00100227)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» (вул.Василя Стуса, 41, м.Сміла, Черкаська область, 20705, ідентифікаційний код 33931257)

про стягнення 209 267,08 грн,

25.11.2024 (22.11.2024 документ сформовано у системі «Електронний суд») Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося у Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс», у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №0736-03015-ПД від 01.01.2024 за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління у розмірі 208 205,21 грн, а також про стягнення трьох відсотків річних у розмірі 1061,87 грн. У позовній заяві позивач також просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0736-03015-ПД від 01.01.2024, шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання до цього договору. За доводами позивача за період вересень-жовтень 2024 року позивач надав відповідачу послуги на суму 623 087,29 грн, що підтверджується актами надання послуг, які підписані між сторонами без зауважень. Відповідач у визначений у договорі строк свої зобов`язання належним чином не виконав, частково сплативши вартість наданих послуг, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 208 205,21 грн, за стягненням якої разом із нарахованими на нею річними позивач і звернувся з цим позовом до суду.

У відповіді на відзив, позивач вказав, що за умовами договору за наявності у відповідача заборгованості, при сплаті останнім грошових коштів за договором, позивач здійснює зарахування таких грошових коштів на першочергове погашення заборгованості відповідача за минулі періоди. Відповідно зазначення відповідачем у призначені платежу назви місяця, у рахунок якого відповідач бажає здійснити погашення боргу, не є підставою для зарахування сплаченої суми саме у вказаний відповідачем місяць. Отже, посилання відповідача на те, що він здійснив погашення заборгованості у відповідності до вказаних ним платіжних доручень та за період, який він зазначив у призначення платежу, є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не відповідає умовам договору.

13.12.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечив проти позовних вимог. Відзив мотивований тим, що суми та дати оплат, які вказані позивачем не відповідають дійсності. Товариство з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» за вересень 2024 здійснило оплату за надані послуги у період з 19.09.2024 до 20.11.2024 на загальну суму 402544,64 грн, що відображено у призначеннях платіжних інструкцій, за жовтень 2024 року у період з 28.10.2024 до 25.11.2024 на загальну суму 150 542,65 грн. Отже, станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача складала 90000,00 грн, а на день формування позовної заяви 120 000,00 грн, проте ніяк не 208 205,21 грн, як зазначив позивач. Відповідач також зазначив, що розрахунок 3% річних, який зроблений позивачем є необґрунтованим та помилковим, оскільки не враховує ні фактичні суми оплати, ні строки проведених платежів, і як наслідок можливого прострочення, протягом якого має здійснюватися розрахунок.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначив, що ні позовна заява, ні розрахунки до позову не містять будь-яких даних щодо заборгованості відповідача за попередні періоди та щодо зарахування сплачених коштів за ці періоди. Відповідач зазначає, що платник самостійно визначає за який період він проводить оплату, тому доводи позивача, що позивач не враховує призначення платежу, є помилковими та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 29.11.2024 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам встановлені строки для подачі заяв по суті спору.

30.12.2024 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій зазначив, що відповідач частково сплатив суму, яке предметом спору у цій справі на суму 88205,46 грн, тому позивачем здійснено перерахунок суми основного боргу та зазначено, що заборгованість становить 119999,75 грн та 993,61 грн річних. У цій заяві, позивач також просить суд повернути судовий збір у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог у розмірі переплаченої суми.

30.12.2024 відповідач надіслав заяву про закриття провадження у справі у частині стягнення основної заборгованості у сумі 90000,00 грн, у якій просив суд у зв`язку із відсутністю спору у частині стягнення з відповідача основної заборгованості у сумі 90000,00 грн закрити провадження, а в іншій частині позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про зменшення розміру позовних вимог, суд зазначає, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, які визначені у статті 42 Господарського процесуального Кодексу України, сторони мають права, які визначені у статті 46 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Зменшення розміру позовних вимог є правом позивача яке передбачене положеннями Господарського процесуального кодексу України, не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, заява Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про зменшення позовних вимог відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 46, 170 Господарського процесуального кодексу України та подана позивачем у визначений цим кодексом строк, тому суд приймає зазначену заяву до розгляду та розглядає позовні вимоги з урахуванням цієї заяви, у якій ціна позову становить 119 999,75 грн заборгованості та 993,61 грн річних.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» є юридичною особою, яка утворена як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються у державній власності, унаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 №73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство» (пункт 1.1 Статуту Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»).

01.01.2024 між Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (оператор системи передачі, ОСП) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» (користувач) укладено договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління з ідентифікатором №0736-03015-ПД (далі договір). Договір укладений шляхом подання відповідачем заяви про приєднання до цього договору.

Договір є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління користувачам системи передачі. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання користувача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору (пункт 1.1 договору).

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №309, та є однаковими для всіх користувачів (пункт 1.2 договору).

ОСП безперервно надає послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме управління режимами роботи об`єднаної енергетичної системи (ОЕС) України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку ОЕС України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (далі послуга) (пункт 2.1 договору).

Користувач зобов`язується здійснювати оплату за надану послуги відповідно до умов цього договору (пункт 2.2 договору).

Ціна цього договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік. Розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць (пункт 3.1 договору).

Оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://ua.energy/. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою (пункт 3.2 договору).

Обсяг наданої послуги визначається відповідно до розділу XI Кодексу системи передачі (пункт 3.3 договору).

Планова та/або фактична вартість послуги визначається як добуток діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України (пункт 3.4 договору).

Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із зазначеною системою платежів і розрахунків: 1 платіж до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду (пункт 3.5 договору).

Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі. Вартість фактично наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти надання послуги направляються користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання послуги (включно), або акт надання послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно). Акти надання послуги та акти коригування до актів надання послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді виконавець ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає користувачу два примірники акта надання послуги та/або акта коригування до актів надання послуги в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони (пункт 3.7 договору).

На виконання умов договору, у період вересень-жовтень 2024 року, позивач надав, а відповідач отримав послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління на загальну суму 623 087,29 грн (у вересні 2024 року на суму 402 544,64 грн, у жовтні 2024 року на суму 220 542,65 грн, що підтверджується актами надання послуги, які підписані уповноваженими представниками ОСП та користувача шляхом накладення кваліфікованих електронних підписів

Відповідач за вказаний період розрахувався частково, що не заперечується і самим відповідачем у відзиві на позов, внаслідок чого за доводами позивача, розмір основної заборгованості відповідача станом на 21.11.2024 (позовна заява сформована у системі «Електронний Суд» 22.11.2024, зареєстрована у суді 25.11.2024) становить 119 999,75 грн за період вересня-жовтня 2024 року з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Як свідчать матеріали справи, відповідач у період з 19.09.2024 до 22.11.2024 перерахував на користь позивача 503 091,29 грн.

В рахунок оплати вартості наданих послуг за вересень 2024 року відповідачем сплачено 402 544,64 грн згідно з платіжними дорученнями: №3907 від 19.09.2024 на суму 10000,00 грн, №3952 від 23.09.2024 на суму 10000,00 грн, №4025 від 25.09.2024 на суму 10000,00 грн, №4227 від 08.10.2024 на суму 20000,00 грн, №4622 від 05.11.2024 на суму 2548,64 грн, №4632 від 06.11.2024 на суму 20000,00 грн, №4648 від 07.11.2024 на суму 20000,00 грн, №4658 від 08.11.2024 на суму 20000,00 грн, №4740 від 12.11.2024 на суму 30000,00 грн, №4747 від 13.11.2024 на суму 30000,00 грн, №4760 від 14.11.2024 на суму 30000,00 грн, №4793 від 15.11.2024 на суму 50000,00 грн, №4822 від 18.11.2024 на суму 50000,00 грн, №4862 від 19.11.2024 на суму 50000,00 грн, №4874 від 20.11.2024 від 50000,00 грн.

За жовтень 2024 року відповідачем сплачено 100 542,65 грн згідно з платіжними дорученнями №4417 від 28.10.2024 на суму 62337,19 грн, №4907 від 21.11.2024 на суму 18205,46, №4915 від 22.11.2024 на суму 20000,00 грн, які долучені до відзиву на позовну заяву.

У призначені платежу у цих платіжних інструкціях зазначено, що грошові кошти сплачуються за послуги диспетчерського управління за вересень та жовтень 2024 року за договором №0736-03015-ПД від 01.01.2024, крім 4,00 грн, які сплачені відповідачем за липень 2024 року.

Отже станом, на дату формування та подачі позовної заяви (22.11.2024) у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у сумі 120 000,00 грн.

У день реєстрації позовної заяви у суді відповідачем було сплачено 30000,00 грн, що підтверджене платіжною інструкцією №4957 від 25.11.2024, а також 27.12.2024 відповідач сплатив 90000,00 грн, що підтверджене платіжною інструкцією №5619.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при прийнятті рішення та оцінка

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором за надані послуги разом із нарахованими на неї річними.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище урегульовані Законом України «Про ринок електричної енергії».

Пунктом 40 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що користувачі системи - фізичні особи, у тому числі фізичні особи-підприємці, або юридичні особи, які відпускають або приймають електричну енергію до/з системи передачі/розподілу або використовують системи передачі/розподілу для передачі/розподілу електричної енергії.

Оператор системи передачі (ОСП) - це юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (пункт 55 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Користувач системи та ОСП є учасниками ринку електричної енергії відповідно до пункту 96 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається зокрема договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

ОСП надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Типові договори про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління затверджуються Регулятором (частина 4 статті 33 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Диспетчерське управління - оперативно-технологічне управління об`єднаною енергетичною системою України із забезпеченням надійного і безперебійного постачання електричної енергії споживачам з додержанням вимог енергетичної безпеки (пункт 18 частини 1 статті 1 Закону України Про ринок електричної енергії).

На реалізацію наданих законодавством повноважень постановою НКРЕКП №309 від 14.03.2018 затверджено Кодекс системи передачі.

Згідно із приписами пункту 6.1 розділу ХІ Кодексу системи передачі, договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління визначає організаційні, технічні та фінансові умови, на яких ОСП здійснює диспетчерське (оперативно-технологічне) управління в ОЕС України. Договір встановлює обов`язки та права сторін у процесі оперативного та перспективного планування, експлуатації обладнання, диспетчерського управління та балансування енергосистеми в реальному часі та її захисту в надзвичайних ситуаціях, а також формування, обробки, передачі та відображення даних під час регламентованого обміну інформацією.

На виконання зазначених приписів, шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання між сторонами у справі був укладений договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу статті 629 Цивільного кодексу України, він є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів протилежного учасниками справи не надано.

У спірних правовідносинах позивач є оператором системи передачі у розумінні Закону України «Про ринок електричної енергії», а відповідач - користувачем системи передачі.

За умовами цього договору позивач, як оператор системи передачі, зобов`язався надавати послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного управління, саме управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку ОЕС України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки, а відповідач, як користувач відповідної послуги, зобов`язався здійснювати оплату за послугу відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За умовами договору визначено, що відповідач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із зазначеною системою платежів і розрахунків: 1 платіж до 18 числа розрахункового періоду у розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж до 28 числа розрахункового періоду у розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої у третій декаді розрахункового періоду.

За фактичний обсяг користувач здійснює розрахунок з ОСП до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно) на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу.

Сторонами у справі визнаються обставини про те, що протягом вересня-жовтня 2024 року, позивач передав послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління на суму 623 087,29 грн, що також підтверджене належними доказами (актами надання послуг, які містяться у матеріалах справи).

Відповідач у строк, який визначений договором, повністю не розрахувався з позивачем. За надані послуги за вересень, жовтень 2024 перерахував на користь позивача 503 087,29 грн, (за вересень сплачено 402 544,64 грн з яких на суму 352544,64 грн з простроченням строку оплати; та 100 542,65 грн за жовтень) протягом періоду з 19.09.2024 до 22.11.2024.

На день подання позивачем позову заборгованість відповідача становила 120000,00 грн. Після звернення позивача до суду, позивач сплатив залишок заборгованості у сумі 120 000,00 грн (30000,00 грн згідно з платіжною інструкцією №4957 від 25.11.2024 та 90000,00 грн згідно з інструкцією №5619).

Отже, на час ухвалення рішення у цій справі позивачем повністю сплачена сума основної заборгованості, яка є предметом спору.

Відповідно до пункту 2 частин 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (частина 3 цієї статті).

Отже, оскільки відповідач сплатив суму заборгованості за надані послуги, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі у частині стягнення з відповідача 119 999,75 грн основної заборгованості, у зв`язку із відсутністю предмету спору у цій частині.

Позивачем також заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача 993,61 грн річних за період прострочення з 16.10.2024 до 22.11.2024 (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Судом перевірено розрахунки позивача та здійснений перерахунок 3% річних, з урахуванням заперечень відповідача щодо нарахування позивачем 3% річних та врахуванням часткових оплат відповідачем заборгованості та встановлено, що розмір 3% річних за спірний період становить 912,47 грн, тому позовні вимоги у цій частині підлягають до задоволення саме у такому розмірі.

Судом враховано, що визначені позивачем періоди та розмір заборгованості на відповідну дату позивачем було зроблено без врахування часткових оплат відповідачем 05.11.2024 на суму 2548,64 грн, 06.11.2024 на суму 20000,00 грн, 07.11.2024 на суму 20000,00 грн, 08.11.2024 на суму 20000,00 грн.

Отже, суд дійшов про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 912,47 грн 3% річних.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі 22,84 грн.

Водночас, 30.12.2024 (27.12.2024 документ сформовано в системі «Електронний Суд») позивач надіслав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій просив суд зменшити позовні вимоги та повернути судовий збір у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог у розмірі переплаченої суми. Ця заява була прийнята судом до розгляду.

Суд зазначає, що відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, з огляду на наведені приписи та звернення позивача із заявою про повернення судового збору, судовий збір у сумі 1324,11 грн підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» (вул.Василя Стуса, 41, м.Сміла, Черкаська область, 20705, ідентифікаційний код 33931257) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вул.Симона Петлюри, 25, м.Київ, 01032, ідентифікаційний код 00100227) 912,47 грн 3% річних та 22,84 грн судового збору.

3.Закрити провадження у справі у частині стягнення 119 999,75 грн.

4.Повернути Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вул.Симона Петлюри, 25, м.Київ, 01032, ідентифікаційний код 00100227) з Державного бюджету України судовий збір, який сплачений згідно з платіжною інструкцією №В_8428 від 22.11.2024 у сумі 1324,11 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко