ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2025 р. Справа№ 910/1083/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

за участю секретаря судового засідання Бенчук О.О.

представники:

від позивача за первісним позовом: Кузьмічова Т.В. в режимі відеоконференції

від відповідача за первісним позовом: Єфремов В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023

у справі № 910/1083/23 (суддя Князьков В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 1 530 739 817,30 грн

та за зустрічним позовом Державного підприємства "Гарантований покупець"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд"

про тлумачення пункту договору,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави первісних та зустрічних позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" (позивач за первісним позовом) звернулося до Господарського суду міста Києва з первісним позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" (відповідача за первісним позовом) про стягнення 659 266 810,19 грн основного боргу, 16 466 830,81 грн 3 % річних та 102 370 049,70 грн інфляційних втрат.

Первісні позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем за первісним позовом прийнятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг від 15.09.2021 № 2308/02/21 в частині здійснення повної та своєчасної оплати наданих послуг за серпень - листопад 2022 року.

Згідно із заявою про збільшення позовних вимог, позивач за первісним позов збільшив вимоги у частині стягнення основного боргу на 738 688 848 грн, 3 % річних - на 4 919 670,36 грн та в частині стягнення інфляційних втрат - на 9 027 608,27 грн.

Відповідачем за первісним позовом подано до суду першої інстанції зустрічний позов про тлумачення пункту 7 договору в контексті того, чи вважаються платежі 1-5 згідно з пунктом 7 договору грошовим зобов`язанням в розумінні чинного законодавства України.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач за первісним позовом здійснює оплату у 6 етапів, 5 з яких це авансові платежі, що, на думку відповідача за первісним позовом, унеможливлює застосування ст. 625 Цивільного кодексу України, адже такі платежі (етапи 1- 5) не є грошовим зобов`язанням.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.06.2023, яке постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 залишено без змін:

- закрито провадження у справі № 910/1083/23 в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення основного боргу на суму 1 397 955 658,19 грн;

- задоволено повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 3% річних в розмірі 21 386 501,17 грн та інфляційних втрат в сумі 111 397 657,97 грн; присуджено до стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" 3% річних в розмірі 21 386 501,17 грн та інфляційних втрат в сумі 111 397 657,97 грн та судовий збір в сумі 939 400 грн;

- відмовлено у задоволенні зустрічного позову Державного підприємства "Гарантований покупець" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про тлумачення пункту договору. Судовий збір за подання зустрічного позову залишено за Державним підприємством "Гарантований покупець".

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.07.2024, скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 у частині вирішення позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Справу № 910/1083/23 у скасованій частині передано до Північного апеляційного господарського суду на новий розгляд.

Передаючи дану справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції виходив з того, що суд апеляційної інстанцій не в повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення спору в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат, не дослідив усіх наданих учасниками справи доказів та не надав їм належну правову оцінку у контексті нарахування зазначених сум.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 28.06.2023, відповідач за первісним позовом звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд оскаржуване рішення скасувати в задоволеній частині первісних позовних вимог про стягнення 21 386 501,17 грн 3% річних та 111 397 657,97 грн інфляційних нарахувань, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих вимог відмовити.

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі, відповідач за первісним позовом зазначив, що судом першої інстанції не було враховано:

- дії відкладальної обставини при здійсненні розрахунків за договором;

- відсутність підстав для стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат;

- допущені позивачем за первісним позовом арифметичні помилки при розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат.

До Північного апеляційного господарського суду від відповідача за первісним позовом надійшли додаткові пояснення, в яких останній зауважував на тому, що нарахування позивачем за первісним позовом 3 % річних та інфляційних втрат є неправомірним, оскільки останній у розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат здійснює нарахування компенсаційних платежів на планові обсяги, навіть після підписання акту приймання-передачі послуги за розрахункові періоди.

Окрім викладеного, до суду апеляційної інстанції від відповідача за первісним позовом надійшли письмові пояснення у справі, в яких останній додатково звертав увагу на правову позицію викладену судом касаційної інстанції у справі № 910/15342/23 стосовно недопустимості нарахувань на прогнозований обсяг послуги після заміни його на фактичний (дата підписання акту приймання-передачі послуг).

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач за первісним позовом наголошув на тому, що відкладальна обставина, на яку посилався відповідач за первісним позовом у апеляційній скарзі, може бути застосована виключно у разі наявності у постачальника універсальних послуг заборгованості перед ДП "НАЕК "Енергоатом" за результатами проведення електронних аукціонів.

Втім як стверджував позивач за первісним позовом, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач має перед ДП "НАЕК "Енергоатом" заборгованість за електричну енергію за куповану за результатами проведення електронних аукціонів.

Також позивач за первісним позовом вказував, що у приєднаних до позову довідок про стан розрахунків між відповідачем за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом враховано зменшення заборгованості відповідача за первісним позовом на підставі оформлених актів зарахування зустрічних однорідних вимог до моменту подання первісного позову в даній справі.

До Північного апеляційного господарського суду від позивача за первісним позовом надійшли додаткові пояснення, в яких останній наголосив на тому, що в нього існували правові підстави для застосування положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України за порушення відповідачем за первісним позовом порядку оплати за послугу із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів, встановленого п. 7 договору, за період серпень 2022 - січень 2023.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 у справі № 910/1083/23 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із рішенням Вищої ради правосуддя від 19.09.2024 про звільнення судді ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024, справу № 910/1083/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 у справі № 910/1083/23, колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів: Тищенко А.І., Михальської Ю.Б. Призначено апеляційну скаргу до розгляду на 23.10.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 розгляд справи № 910/1083/23 перепризначено на 30.10.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду занесеною до протоколу судового засідання від 30.10.2024 оголошено перерву до 04.12.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 задоволено заяву представника позивача за первісним позовом про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 910/1083/23. Вирішено провести всі подальші судові засідання у справі № 910/1083/23 в режимі відеоконференції з використанням системи відеоконференцзв`язку за допомогою додатку "ВКЗ" за участю представника позивача за первісним позовом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2024 оголошено перерву до 29.01.2025.

До Північного апеляційного господарського суду від позивача за первісним позовом надійшла письмова промова у судових дебатах.

В судове засідання, яке відбулося 29.01.2025, прибув до приміщення суду апеляційної інстанції представник відповідача за первісним позовом.

Представник позивача за первісним позовом брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, які містяться у матеріалах справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" (постачальник універсальних послуг) та Державне підприємство "Гарантований покупець" (замовник) уклали договір, за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язується надавати замовнику послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів (далі - послуги), а замовник зобов`язується отримувати надані постачальником послуги та оплачувати їх вартість на умовах та в порядку, визначеному цим договором та положенням (зі змінами).

Відповідно до п. 4 договору загальна вартість послуг за цим договором визначається як сумарна вартість послуг, які надаються постачальником кожного розрахункового періоду протягом строку дії цього договору, крім того - податок на додану вартість. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Прогнозна вартість послуг у відповідному місяці розраховується постачальником універсальних послуг відповідно до додатка 5 Положення (п. 5 договору).

За умовами п. 6 договору до 15-го числа місяця, що передує розрахунковому періоду, постачальник надсилає на електронні адреси замовника інформацію за формою, наведеною у додатку 5 до цього договору, в електронному вигляді з накладенням кваліфікаційного електронного підпису з подальшим надсиланням на поштову адресу одного примірника оригіналу.

Згідно з п. 7 договору оплата постачальнику вартості послуг здійснюється замовником шляхом перерахування на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника таким чином:

- перший платіж - за три банківські дні до розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- другий платіж - до 3-го (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- третій платіж - до 9-го (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- четвертий платіж - до 15-го (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- п`ятий платіж - до 21-го (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- шостий платіж - до 14-го (включно) числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, у розмірі, що визначається як різниця між вартістю послуг (з податком на додану вартість) за розрахунковий місяць відповідно до акта приймання-передачі послуг за розрахунковий місяць за формою, наведеною у додатку 6 до цього договору, та сумою перших п`яти платежів.

У разі якщо дата платежу припадає на вихідний / святковий, такий платіж здійснюється наступного робочого дня після такого вихідного / святкового дня. Якщо сумарна сплата замовником постачальнику прогнозної вартості за розрахунковий місяць (сума перших п`яти платежів) перевищує вартість послуги, що зазначена в акті приймання-передачі послуг, постачальник здійснює повернення замовнику різниці до 15-го (включно) числа місяця, що настає за розрахунковим періодом.

Згідно з п. 8 договору фактична вартість послуг у відповідному місяці розраховується постачальником універсальних послуг відповідно до додатка 5 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії на підставі фактичних даних.

Відповідно до п. 9 договору до 10-го числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, постачальник універсальних послуг надсилає на електронні адреси замовника інформацію за формами, наведеними у додатках 1 - 4 до цього договору, в електронному вигляді з накладенням кваліфікаційного електронного підпису з подальшим надсиланням на поштову адресу одного примірника оригіналу.

Факт надання та отримання послуг підтверджується актом приймання-передачі послуг. Постачальник надсилає не пізніше 11-го числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, замовнику з накладенням кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи акт приймання-передачі послуг, складений на підставі фактичної вартості наданих послуг у розрахунковому періоді. Замовник розглядає акт приймання-передачі послуг та у разі відсутності зауважень підписує його кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи протягом двох робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуг або надсилає постачальнику обґрунтовану відмову в його підписанні із зазначенням причин відмови, які повинні бути усунені. Постачальник надсилає не пізніше 12-го числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, замовнику поштою або передає через уповноваженого представника постачальника два примірники підписаних із своєї сторони акта приймання-передачі послуг. Замовник протягом трьох робочих днів після отримання оригіналів акта приймання-передачі послуг підписує їх та повертає один оригінал на адресу постачальника (п. 10 договору).

У п. 16 договору сторони передбачили, що у разі порушення замовником зобов`язань щодо строків оплати наданих послуг він сплачує постачальнику послуг пеню в розмірі 0,1 відсотка розміру платежу, за яким допущено прострочення оплати (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку, що діє на день розрахунку), за кожний день прострочення. Додатково на користь постачальника послуг стягується штраф у розмірі 7 відсотків зазначеного розміру платежу за прострочення понад 30 днів. Замовник звільняється від відповідальності, передбаченої цим пунктом Договору, у разі несвоєчасної та/або неповної оплати виробниками гарантованому покупцю наданих послуг відповідно до пункту 8 Положення.

Як вбачається з матеріалів справи, що за період з березня 2022 до січня 2023 постачальник надав замовнику послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів.

Позивач за первісним позовом зазначав, що він належним чином виконував взяті зобов`язання за договором в частині надання замовнику послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів, тоді як відповідач за первісним позовом своєчасно та у повному обсязі за послуги не розрахувався, що стало підставою для звернення позивача за первісним позовом до суду першої інстанції з первісним позовом у цій справі.

Відповідач за первісним позовом проти заявлених до нього вимог заперечував та зазначив, що за умовами укладеного між сторонами договору та Положенням передбачено відкладальну обставину у визначенні строку оплати вартості надання гарантованому покупцю послуг із забезпечення достовірності електричної енергії для побутових споживачів, а саме: визначено, що покупець зобов`язаний оплачувати своєчасно та в повному обсязі постачальникам універсальних послуг вартість надання послуг за умови відсутності у постачальника універсальних послуг заборгованості перед ДП НАЕК "Енергоатом" за поставлену електричну енергію згідно з пунктом 5 Положення.

За таких обставин, на думку відповідача за первісним позовом, відсутні підстави для застосування до нього заходів відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.06.2023:

- закрито провадження у справі № 910/1083/23 в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення основного боргу на суму 1 397 955 658,19 грн;

- задоволено повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 3% річних в розмірі 21 386 501,17 грн та інфляційних втрат в сумі 111 397 657,97 грн; присуджено до стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" 3% річних в розмірі 21 386 501,17 грн та інфляційних втрат в сумі 111 397 657,97 грн та судовий збір в сумі 939 400 грн;

- відмовлено у задоволенні зустрічного позову Державного підприємства "Гарантований покупець" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про тлумачення пункту договору. Судовий збір за подання зустрічного позову залишено за Державним підприємством "Гарантований покупець".

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, додаткових пояснень, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача за первісним позовом не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як було вище вказано, постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.07.2024, скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 у частині вирішення позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат та справу № 910/1083/23 у скасованій частині було передано до Північного апеляційного господарського суду на новий розгляд.

З огляду на викладене, судовою колегією під час апеляційного розгляду даної справи переглядається оскаржуване рішення місцевого господарського суду лише в частині первісних позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3% річних від простроченої суми.

У кредитора згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат та 3% річних за період прострочення в оплаті основного боргу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) виснувала, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Нарахування на суму боргу 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

Так, у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, де предметом спору було стягнення коштів, Верховний Суд зазначив, що у розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністру України №1078 від 17.07.2003 та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України № 265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування ст. 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, де предметом касаційного оскарження була постанова апеляційного суду, зокрема в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 70 078, 08 грн інфляційних втрат за період з 15.12.2018 по 30.01.2019, Верховний Суд виснував, що на практиці існують різні підходи до застосуванням механізму розрахунку інфляційних втрат у порядку ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України у разі, якщо прострочення виконання грошового зобов`язання становить неповний місяць.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: - час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; - час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що при з`ясуванні підставності нарахування кредитором інфляційних втрат у порядку ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України судам належить визначити конкретну дату (подію), з настанням якої пов`язується строк виконання грошового зобов`язання; дослідити обставини виконання зобов`язання боржником (борг погашався частинами чи однією сумою у повному обсязі) та з`ясувати період у часі, упродовж якого мало місце прострочення боржника у виконанні зобов`язання перед кредитором.

Суд першої інстанції вірно встановив, що оплату вартості надання йому послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за березень 2022 - січень 2023 відповідач здійснював з порушенням графіку платежів, визначеного у п. 7 договору.

За таких підстав нарахування позивачем за первісним позовом відповідачу за первісним позовом 3% річних та інфляційних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірним.

Перевіривши наданий позивачем за первісним позовом та здійснений судом першої інстанції розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду.

Щодо доводів відповідача за первісним позовом про те, що у розрахунку не враховано підписані контрагентами акти зарахування зустрічних однорідних вимог, судова колегія зазначає, що такі доводи спростовуються змістом самого розрахунку.

Таким чином, твердження викладені у апеляційній скарзі та додаткових письмових поясненнях відповідача за первісним позовом фактично зводяться до переоцінки обставин справи, правильно встановлених судом першої інстанції.

В свою чергу, наведені позивачем за первісним позовом у відзиві на апеляційну скаргу, додаткових письмових поясненнях та в письмовій промові у судових дебатах доводи є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді даної справи.

З урахуванням висновків викладених Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в постанові від 18.07.2024 у даній справі, колегія суддів погоджується, що суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин Північний апеляційний господарський суд вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим, отже, підстави для його скасування відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 у справі № 910/1083/23 - без змін.

Матеріали справи № 910/1083/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повна постанова складена 27.02.2025.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська