ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про зупинення провадження у справі

27 лютого 2025 року м. Харків Справа № 913/545/24
Провадження №1/913/545/24
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг, м. Київ
до відповідача Відділу культури, молоді та спорту Новоайдарської селищної ради, смт. Новоайдар Щастинського району Луганської області
Суддя Зюбанова Н.М.
Без повідомлення та участі сторін
30.12.2024 суд відкрив провадження у цій справі у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.
Запропонував сторонам на протязі 30 днів подати відповідні клопотання про призначення судового засідання (у разі необхідності), а відповідачу відзив на позовну заяву із урахуванням вимог ст.ст. 165, 251 ГПК України тощо.
Особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження регулюються ст. 252 ГПК України, згідно з якою суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Як свідчать матеріали справи, сторони не заявляли відповідних клопотань.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжувався, зокрема, на підставі Указу Президента України від 14.01.2025 № 26/2025, затвердженого Законом України від 15.01.2025 № 4220-IX - з 05 годин 30 хвилин 08.02.2025 на 90 діб, до 09.05.2025.
У відповідності до наказу № 309 від 22.12.2022 Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України затверджений Перелік територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією.
У відзиві на позовну заяву від 15.01.2025 відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив, що Відділ споживав газ у 2022 році до моменту окупації 25.02.2022. Відповідач також посилається на ч. 2 ст. 13 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, де зазначено, що здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. На підставі вказаного, відповідач робить висновок, що позивач з 25.02.2022 не мав права здійснювати господарську діяльність щодо постачання природного газу відповідачу за адресою місця реєстрації останнього в селищі Новоайдар Щастинського району Луганської області.
Також відповідач подав клопотання про витребування від позивача інформації щодо остаточної алокації відборів споживача в період з 01.02.2022 по 28.02.2022 подобово, що необхідно для перевірки нарахування споживання газу під час фактичної окупації території.
Позивач клопотання відповідача відхиляє та посилається на відсутність доказів неможливості самостійного звернення Відділу з вказаним клопотанням до ТОВ "Оператор ГТС України".
Проте, як стало відомо суду з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, на розгляді Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду перебувала справа № 908/1162/23, в якій спірні правовідносини стосуються стягнення заборгованості за спожиту у листопаді-грудні 2022 року електроенергію з підприємства, місцезнаходженням якого була територія, окупована з 25.02.2022.
Так, ухвалою від 17.01.2025 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передала справу № 908/1162/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду та зазначила, що вирішення Верховним Судом у цій справі питання щодо територій, на які поширюються норми статей 13 та 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" і має істотне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права.
Положеннями ст. 228 ГПК України визначені випадки, в яких суд може за заявою учасника справи або з власної ініціативи зупинити провадження у справі.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
За умовами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 7 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Пунктом 4 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики.
Згідно з ч. 1, п. 6 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
В силу приписів ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про необхідність зупинення за своєю ініціативою провадження у справі № 913/545/24 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 908/1162/23.
Крім цього, для належного розгляду справи суд вважає необхідним витребувати у ТОВ Оператор газотранспортної системи України інформацію щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XS0001848RF00T в період з 01.02.2022 по 28.02.2022 подобово щодо обсягу спожитого (поставленого/розподіленого) природного газу.
Відповідно до положень ч.4 ст.74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Ухвалюючи такі рішення суд наступним чином оцінює перебіг процесуальних строків у справі. Так, місячний строк підготовчого провадження закінчився 31.01.2025, проте, суддя Зюбанова Н.М. з 28.01.2025 по 10.02.2025 (наказ по суду від 27.01.2025 № 13/в) перебувала у відпустці, а з 11.02.2025 по 20.02.2025 на лікарняному, тому вчинення процесуальних дій в цей час було унеможливлене з вказаних причин.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).
В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Згідно з приписами ст. 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, враховуючи обставини, пов`язані із запровадженням в Україні воєнного стану, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 913/545/24 розглядається поза межами строку, встановленого ст. 248 ГПК України, але у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи з метою забезпечення належного судового захисту.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи зауважує, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
За вказаних обставин провадження у справі підлягає зупиненню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 74, 81, 120, 185, 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :
2. Провадження у справі № 913/545/24 зупинити до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 908/1162/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 03.03.2025 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Наталія ЗЮБАНОВА