ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" лютого 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1026/24

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.,

розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Куницької Катерини Юріївни про розстрочення виконання рішення у справі за позовом: Житомирського обласного центру зайнятості

до Фізичної особи-підприємця Куницької Катерини Юріївни

про стягнення 235237,35 грн,

за участю представників сторін:

від стягувача: Забігайло Л.В. - довіреність №1 від 06.01.2025;

від боржника: Куницька К.Ю. - паспорт ID НОМЕР_1 від 08.05.2023.

ВСТАНОВИВ:

Житомирський обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця Куницької Катерини Юріївни 235237,35 грн коштів мікрогранту.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 06.02.2025 позов задоволено, стягнуто з Фізичної особи - підприємця Куницької Катерини Юріївни на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку для перерахування коштів за наступними реквізитами: Отримувач: АТ "Ощадбанк", код отримувача: 00032129, надавач платіжних послуг отримувача: АТ "Ощадбанк", рахунок отримувача: НОМЕР_2 , призначення платежу: Повернення суми гранту (Мікрогрант) Фізичною особою - підприємцем Куницькою Катериною Юріївною, ід. номер НОМЕР_3 - в сумі 235237,35 грн коштів мікрогранту та стягнуто з Фізичної особи - підприємця Куницької Катерини Юріївни на користь Житомирського обласного центру зайнятості 3528,56 грн витрат по сплаті судового збору.

Фізична особа-підприємець Куницька Катерина Юріївна у відзиві на письмове пояснення від 29.01.2025 заявила про розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців.

Ухвалою від 07.02.2025 суд призначив судове засідання для розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Куницької Катерини Юріївни про розстрочення виконання рішення на 24.02.2025 о 14:30.

21.02.2025 на адресу суду від Фізичної особи-підприємця Куницької Катерини Юріївни надійшли доповнення до заяви про розстрочення виконання рішення з доданими виписками по її поточному рахунку, відкритому в АТ КБ "Приватбанк" за період з 21.06.2023 по 18.02.2025.

У судовому засіданні 24.02.2025 боржник заяву про розстрочення виконання рішення суду підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити. Пояснила, що просить розстрочити виконання рішення на 12 місяців, при цьому перший платіж здійснить уже в останній день поточного місяця - 28 лютого, а наступні, визначені у рівних частинах - до останнього числа кожного наступного місяця.

Представник стягувача заперечила проти задоволення вказаної заяви.

Також, в судовому засіданні боржник заявила клопотання про долучення до матеріалів справи виписки по банківському рахунку, відкритому в АТ "Універсал банк" (Monobank) за період 01.01.2025 - 18.02.2025. Пояснила, що зазначений рахунок відкрито 01.01.1025 саме для здійснення фінансових операцій по її підприємницькій діяльності, пов`язаних з реалізацією проекту, для можливості виконання якого і було отримано мікрогрант.

Суд задовольнив клопотання боржника та долучив до матеріалів справи подані документи.

Розглянувши заяву боржника, з урахуванням доповнень від 18.02.2025 та проаналізувавши подані на її обґрунтування документи, суд, оцінюючи наявні у справі докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Так, боржник вказує, що не має жодної фінансової можливості одноразовим платежем протягом місяця повернути всю суму гранту (мікрогранту), з урахуванням ситуації яка склалася після його отримання. Натомість зазначає, що її власний бізнес, на розвиток якого було отримано мікрогрант, лише починає працювати, тому саме розстрочення рішення суду надасть можливість належного виконання цього рішення.

Вищенаведені обставини підтверджені виписками по поточному рахунку ФОП Куницької Катерини Юріївни, відкритому в АТ КБ "Приватбанк" за період з 21.06.2023 по 18.02.2025 та виписками по банківському рахунку, відкритому в АТ "Універсал банк" (Monobank) за період 01.01.2025 - 18.02.2025.

Боржник просить розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців рівними частинами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Водночас, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, а відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні вказаної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання, Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення належать хвороба боржника або членів його сім`ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи - боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Частиною 1 ст.331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частин 3, 4 статті 331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Приписами ч.5 ст.331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Аналізуючи наведені норми суд підсумовує, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Положення ст.331 ГПК України при цьому не містять конкретного переліку обставин для розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку можливість вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в господарській справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Таким чином, питання про розстрочення виконання рішення повинно вирішуватися судом із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін. А тому під час розгляду заяви про розстрочення рішення мають бути досліджені та оцінені доводи та заперечення як боржника, так і стягувача. Важливо також дотримуватися розумного строку розстрочення.

Суд враховує, що відповідач повністю визнає заборгованість та не має наміру ухилятися від виконання судового рішення, про що свідчить позиція останнього. Фінансовий стан боржника підтверджується виписками з його банківських рахунків.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги середньостатистичні показники тривалості виконавчого провадження з виконання рішень суду, беручи до уваги фінансовий стан боржника та ступінь його вини у виникненні спору, а також інтереси кожної із сторін, суд вважає, що розстрочення виконання судового рішення сприятиме дотриманню справедливого балансу між інтересами сторін, який, зокрема, полягає у можливості боржника виконати свої зобов`язання перед стягувачем. Натомість розстрочення рішення суду надасть можливість стягувачу у нетривалий проміжок часу одержати виконання від боржника рішення суду без ускладнень, які можуть виникнути у разі погіршення фінансового становища відповідача. Зокрема суд враховує і те, що стягнення заборгованості за рішенням суду одноразовим платежем, зважаючи на складні поточні фінансові можливості боржника, беззаперечно негативно відобразиться на підприємницькій діяльності ФОП Куницької К.Ю., на розвиток якої було отримано мікрогрант та може в цілому нівелювати цілі, задля яких цей мікрогрант видавався.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав часткового задоволення заяви та розстрочення виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 06.02.2025 у справі №906/1026/24 в частині стягнення 235237,35 грн коштів мікрогранту, на одинадцять місяців рівними платежами.

Керуючись статтями 233-235, 331 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву про розстрочення виконання рішення суду, з урахуванням доповнень від 18.02.2025, задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 06.02.2025 у справі №906/1026/24 в частині стягнення 235237,35 грн коштів мікрогранту, на одинадцять місяців рівними платежами, а саме:

- до 28 лютого 2025 року - 21385, 21 грн;

- до 31 березня 2025 року - 21385, 21 грн;

- до 30 квітня 2025 року - 21385, 21 грн;

- до 31 травня 2025 року - 21385, 21 грн;

- до 30 червня 2025 року - 21385, 21 грн;

- до 31 липня 2025 року - 21385, 21 грн;

- до 31 серпня 2025 року - 21385, 21 грн;

- до 30 вересня 2025 року - 21385, 21 грн;

- до 31 жовтня 2025 року - 21385, 21 грн;

- до 30 листопада 2025 року - 21385, 21 грн;

- до 31 грудня 2025 - 21385, 25 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 25.02.2025

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - у справу;

- позивачу - через систему "Електронний суд";

2- відповідачу - рек.з пов.