ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" лютого 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4676/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

секретар судового засідання Кафланова А.С.

розглянувши справу № 916/4676/24 в порядку загального позовного провадження

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" /, адреса - 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, E-mail: /

до відповідача: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Камета" /, адреса - 65044, м. Одеса, пров. Дунаєва, буд. 5/

про стягнення заборгованості у розмірі 17 951,26 грн

за участі представників учасників справи:

від позивача: Кемінь В.В. на підставі довіреності від 30.08.2024;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

21.10.2024 товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 4790/24/ до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Камета" про стягнення боргу за договором за поставлений природний газ у квітні 2024 року у загальній сумі 17 951,26 грн. у тому числі: основний борг у сумі 16 298,84 грн.; три проценти річних у сумі 122,91грн.; пеня 1 071,0 грн.; інфляційні втрати у сумі 458,51 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на часткове виконання грошового зобов`язання на підставі Договору постачання природного газу. Позивачем, зобов`язання взяті на себе за Договором, виконано в повному обсязі та забезпечено з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи та за ціною, оприлюдненою Постачальником на своєму сайті, безперервне постачання природного газу Відповідачу в порядку та на умовах, передбачених Договором. Відповідач, в порушення умов Договору, не забезпечив своєчасну та повну оплату вартості поставленого Позивачем природного газу згідно з умовами Договору та не здійснив оплату вартості спожитого за Договором природного газу, в результаті чого у Відповідача перед Позивачем наявна заборгованість за спожитий природній газ за Договором.

Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 11, 202, 509, 629, 655-697, 712, 714 ЦК України, ст. ст. 173-175, 193, 222, 264-271 ГК України.

Ухвалою суду від 26.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 916/4676/24; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст. ст. 247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Ухвала суду по справі № 916/4676/24 про відкриття провадження у справі від 26.12.2024 направлялась учасникам справи в порядку, визначеному положеннями Господарського процесуального кодексу України, зокрема відповідачу, за адресою, вказаною в позовній заяві (65044, м. Одеса, пров. Дунаєва, 5, яка є місцезнаходженням відповідача, що підтверджується Витягом в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), про що свідчить відтиск штампу вихідної кореспонденції на зворотньому боці другої сторінки цих ухвал з зазначенням адреси відповідача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення з позначкою на конверті „Судова повістка".

06.11.2024 на адресу суду повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу з ухвалою суду від 23.10.2024 з відміткою відділення поштового зв`язку Укрпошта - "адресат відсутній за вказаною адресою" від 02.11.2024.

Ухвалою суду від 30.12.2024 постановлено справу № 916/4519/24 розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на "21" січня 2025 р. о 10:15.

17.01.2025 відповідачем ОСББ «Камета» через систему «Електронний суд» подано заяву про розстрочення виконання рішення /вх.№1759/25/, відповідно до якої відповідач ОСББ «Камета» визнає усю суму заявлених ТОВ «ГК «Нафтогаз України» позовних вимог по цій справі на загальну суму 17 951,26 грн., у тому числі: 16 298,84 грн. - основний борг; 122,91 грн. - три проценти річних; 1 071,00 грн. - пеня; 458,51 грн. - інфляційні втрати. Також відповідач з огляду на п. 1 цієї заяви та важке фінансове становище ОСББ «Камета», просить розстрочити погашення вищевказаної загальної суми боргу строком на 6 місяців від дати ухвалення підсумкового судового рішення у цій справі. Погашення здійснюватиметься відповідачем шляхом здійснення ним щомісячних платежів на користь позивача у розмірі 2 991,88 грн. кожний. Окрім того, враховуючи повне визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті та керуючись положеннями ст. 130 ГПК України, а також ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», відповідач просить повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

21.01.2025 о 10:15 год судове засідання не відбулось, у зв`язку з поломкою в електрощитовій адміністративної будівлі суду, в результаті чого у період з 09.00 до 14.30 в Господарському суді Одеської області було відсутнє живлення електромережі суду.

Ухвалою суду від 23.01.2025 призначено підготовче засідання по справі 916/3932/24 на "05" лютого 2025 р. о 10:00.

В підготовчому судовому засіданні 05.02.2025 судом оголошено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні та призначено розгляд справи на 14.02.2025 на 09:40.

07.02.2025 представник позивача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» через систему «Електронний суд» подав пояснення щодо розстрочення виконання рішення та щодо визнання позову /вх.№4321/25/, в якому просить відмовити у задоволенні заяви ОСББ "Камета" про розстрочення виконання рішення у справі №916/4676/24, прийняти заяву відповідача про визнання позову та ухвалити рішення у справі №916/4676/24 про задоволення позову в повному обсязі та здійснити розподіл судових витрат з урахуванням ч. 1 ст. 130 ГПК України. При цьому представник позивача посилається на те, що заява про розстрочення виконання судового рішення є передчасною, адже на цій стадії судового розгляду відсутнє судове рішення, яке набрало законної сили, а тому немає й підстав відстрочувати його виконання. До того ж, таке відстрочення на 6 місяців не буде мати ефективного захисту з огляду на те, що апеляційне провадження може тривати довший строк (у разі оскарження судового рішення). Також позивач звертає увагу, що відповідач не надав доказів настання виняткових обставин, визначених ч. 4 ст. 331 ГПК України, які були підставою для відстрочення.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача Кемінь В.В. просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Представник відповідача до підготовчого судового засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

З урахуванням повного визнання позовних вимог відповідачем в заяві про розстрочення виконання рішення /вх.№1759/25 від 17.01.2025/, суд на підставі ч. 3 ст. 185 ГПК України вважає можливим ухвалити рішення по суті спору в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено судом при безпосередньому дослідженні доказів, між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та ОСББ «Камета» укладено типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії», який затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501.

Відповідно до п. 2.1 Договору Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Згідно з п. 3.1 Договору постачання природного газу Споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Згідно з п.3.3 Договору період безперервного постачання природного газу Постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу Споживачу Постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

Відповідно до підпункту 4.2. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено) (пункт 4.3. Договору).

Згідно з пп. 1 п. 5.1 та пп. 1 п. 5.2 Договору, Споживач має право отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому Договорі та зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Постачальник має право вимагати від Споживача відшкодування збитків, а Споживач відшкодовує збитки, понесені Постачальником, виключно у разі: порушення Споживачем строків розрахунків з Постачальником - в розмірі, погодженому Сторонами в цьому Договорі; відмови Споживача надати представнику Постачальника доступ до свого об`єкта, що завдало Постачальнику збитків, - в розмірі фактичних збитків постачальника (п. 8.2 Договору).

Відповідно до п.11.1 Договору, договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу Споживачу в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу Постачальником. Розірвання (припинення дії) цього Договору не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим Договором.

Суд зазначає, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.07.2017 №880, здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За змістом пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України від 09.04.2015р. №329-VIII «Про ринок природного газу», постачальник «останньої надії» - це визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

У свою чергу, ст. 1 Закону №329 визначає, що споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Крім того, згідно з ч. 1, 3 ст. 12 Закону №329 постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються Законом №329, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону №329 споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015р. (далі - Правила) врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/ газотранспортної системи (Оператори ГРМ/ГТС).

Дія Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Так, відповідно до п. 1, 2, 4-6 Розділу VI Правил постачання природного газу постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил, договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним, не потребує двостороннього підписання і вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

За договором постачання природного газу постачальник "останньої надії" зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником "останньої надії" не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником "останньої надії".

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 1 Закону №329 оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 3011 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «Оператор ГТС України», на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу товариству з обмеженою «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м. Київ, проспект Гузара Любомира, 44; ).

При цьому, правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом Газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823.

Так, відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

При цьому, Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС). Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку Позивач та Відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Таким чином, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та ОСББ «Камета», як суб`єкти ринку природного газу мають право на доступ до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Оскільки згідно з інформаційною платформою Оператора ГРМ (як споживача природного газу) у Відповідача були відсутні постачальники природного газу на підставі укладеного договору (не перебував у реєстрі споживачів будь-якого із постачальників), то у відповідності до положень п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС такого споживача Оператором ГРМ було автоматично включено (зареєстровано) в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», тобто Позивача.

Положеннями абзацу 11 пункту 2 глави 5 вказаного розділу Кодексу ГТС визначено, що дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі.

Тож, Оператором ГТС об`єми природного газу, спожитого Відповідачем автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» - Позивача і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених Позивачем.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 глави 2 розділу IV Кодексу ГТС, з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу, на національному рівні використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем (ENTSOG).

Так, відповідно до підпункту 4.2. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Абзацом 2 пункту 1 глави 2 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що для кодування використовується ЕІС-код, при цьому згідно з абзацом 4 вказаного пункту глави 2 розділу IV Кодексу ГТС кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один ЕІС-код.

Зазначене обумовлює відсутність в інформаційній платформі найменувань споживачів, у зв`язку з чим їх ідентифікація здійснюється виключно за присвоєними ЕІС-кодами. Враховуючи викладене, в інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом НОМЕР_2 (Відповідач) був закріплений за постачальником «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (ЕІС-код НОМЕР_1) (Позивач) у т.ч. у період з 16.04.2024 по 30.04.2024.

Обсяг природного газу, використаний Відповідачем у вказаний період та внесений в алокацію Позивача як постачальника «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (ЕІС-код НОМЕР_1), становить: з 16.04.2024 по 30.04.2024 - 1,14800 тис. м. куб.

Факт включення Відповідача до реєстру споживачів Позивача як постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого Відповідачем, до портфеля Позивача як постачальника «останньої надії» з наведених вище підстав підтверджується:

- листом оператора ГТС від 19.09.2024 № ТОВВИХ-24-14351 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом НОМЕР_2.

- Довідкою форми 10, виданою АТ «Одесагаз».

З 1 жовтня 2021 р. ціна природного газу, що постачається постачальником «останньої надії» щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою КМУ від 30 вересня 2015 р. № 809 в редакції Постанови КМУ № 1102.

У відповідності до п. 4.1 Договору постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою Постачальником на своєму сайті.

Тож ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов Договору опублікована/оприлюднена на сайті Позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price (Архів ціни ПОН для непобутових споживачів - додається у вигляді роздруківки на паперовому носії).

Разом із цим, відповідно до пункту 4.3 Договору, Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено).

На виконання вказаного пункту Позивачем направлялись на адресу Відповідача відповідні рахунки на оплату поставленого природного газу, що вбачається з матеріалів справи.

Крім цього, порядок здійснення оплати визначений пунктом 4.4. Договору, яким передбачено, що Споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Таким чином, укладений між сторонами публічний типовий Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175 ГК України, статей 11, 202, 509 ЦК України, і згідно статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 2 статті 714 Цивільного кодексу України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 2 статті 265 ГК України визначено, що договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Зобов`язанням, за статтею 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 222 ГК України визначено, що учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

У відповідності до частини 1 статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 ЦК України та статтею 193 ГК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктами 1, 2 ст. 230 ГК України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

В ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що позивачем було виконано в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до Договору, у строк та порядок передбачений Договором, належним чином та в повному обсязі.

Оскільки позивач поставив відповідачу природний газ на суму 24 988,04 грн. за період квітень 2024 року, в той час як відповідач здійснював оплату вартості спожитого газу у рамках вище вказаного Договору лише частково на суму 8 689,20 грн., то у відповідача перед Позивачем сформувалась заборгованість за спожитий природній газ на загальну суму 16 298,84 грн. за квітень 2024 року, що вбачається з відповідного розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви.

Таким чином, судом встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" було виконано в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до договору, у строк та порядок передбачений договором, належним чином та в повному обсязі. Разом із тим, матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем заборгованості за природний газ на загальну суму 16 298,84 грн.

Окрім того, у зв`язку з простроченням оплати за поставлений природний газ позивачем нараховано пеня у сумі 1 071,00 грн, 122,91 грн - 3 % річних; 458,51 грн - інфляційні втрати.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат. Перевіркою вказаного розрахунку встановлено, що 3 % річних розраховано відповідно до умов договору та є арифметично правильним.

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені, а заперечення відповідача спростовані дослідженими матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 2422,4 грн., що вбачається із платіжної інструкції від 15.10.2024.

За правилами ч. 3 ст. 7 Закону України „Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням вказаного, господарський суд приходить до висновку, що позивачу з державного бюджету підлягають поверненню грошові кошти у розмірі 1211,20 грн (50 відсотків сплаченого судового збору) внаслідок визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у повному обсязі в зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" - задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Камета» /, адреса - 65044, м. Одеса, пров. Дунаєва, буд. 5/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» /, адреса - 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1/ борг у розмірі 17 951,26 грн /сімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна гривня 26 копійок/, з яких: 16 298,84 грн - основний борг; 1 071,00 грн - пеня; 122,91 грн - 3 % річних; 458,51 грн - інфляційні втрати; та судовий збір у розмірі 1 211,20 грн /одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок/.

3. Повернути з Державного бюджету України (ГУК у м. Одесі/Приморський р-н/ 22030101, , банк - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030101, рахунок UA3015758) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» /, адреса - 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1/ 50 відсотків судового збору у розмірі 1 211,20 грн / одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок /, сплаченого відповідно до платіжної інструкції № від 15.10.2024 в сумі 2 422,50 грн, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» /, адреса - 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1/.

Боржник: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області /65023, м. Одеса, вул. Садова, будинок 1-А, код 37607526/.

4. В задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення /вх.№1759/25 від 17.01.2025/ - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 24 лютого 2025 р.

Суддя Н.Д. Петренко