ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 Справа № 904/5557/24
за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця Зайцева Ігоря Васильовича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Зайцева Ігоря Васильовича про стягнення заборгованості за Типовим договором № 3004/жб від 01.11.2021 у розмірі 13 243, 08 грн, з яких: основна сума боргу за поставлену теплову енергію у розмірі 9 527, 28 грн, 3% річних у розмірі 556, 85 грн, компенсація за інфляційні втрати у розмірі 2 249, 99 грн, пеня у розмірі 678, 38 грн, плата за абонентське обслуговування в розмірі 230, 58 грн.

Ухвалою суду від 25.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/5557/24. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

09.01.2025 від Фізичної особи-підприємця Зайцева Ігоря Васильовича надійшов відзив на позовну заяву.

15.01.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалам

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов`язань за типовим договором № 3004/жб від 01.11.2021 в частині своєчасної та повної оплати за послуги з постачання теплової енергії на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку) та послуги з абонентського обслуговування.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії № 3004/жб від 01.11.2021 між сторонами не укладався, оскільки відсутній акцепт (прийняття) відповідачем згоди на його укладання, відповідачем не подавалась заява-приєднання до типового договору, тобто договору не існує. Позивачем не додано копію вказаного договору до позовної заяви. Як наслідок, до спірних взаємовідносин не можуть застосовуватись положення вищевказаного типового індивідуального договору.

У 2009 році відповідачем замовлено та розроблено відповідну проектну документацію для здійснення реконструкції існуючої системи централізованого опалення нежитлового приміщення. 18.09.2009 від Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради відповідачем отримано витяг із протоколу № 32 засідання комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання від 17.09.2009 та надано дозвіл на розроблення проектної документації та відключення від мереж внутрішньобудинкового теплопостачання. 30.09.2009 відповідачем отримано від Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» технічні умови № 5149 для розробки проекту відключення (від`єднання) від мереж центрального теплопостачання та системи гарячого водопостачання приміщення, що розташоване у житловому будинку по вул. Івана Авраменка, буд. 15, прим. 72. У жовтні 2009 відповідачем замовлено проект реконструкції існуючої системи опалення у нежитловому приміщенні. У жовтні 2009 власниками зазначеного нежитлового приміщення, виконано всі необхідні реконструкціонно-ремонтні та демонтажні роботи щодо відключення та від`єднання від внутрішньобудинкової мережі опалення, відповідно до проекту та технічних умов відповідних служб. З 21.10.2009 нежитлове приміщення за вищевказаною адресою вважається, як приміщення з автономним електричним опаленням та відключеним (від`єднаним) від централізованого опалення, про що було відомо позивачу.

Відповідач вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості за поставлену теплову енергію є не обґрунтованим та не підтвердженим доказами, оскільки позивачем не зазначено, яка частка теплової енергії постачалась до нежитлового приміщення та у якому відсотковому співвідношенні розраховувалась оплата послуг. Крім того, відповідач вказує на безпідставність нарахування позивачем пені за період 01.11.2021 по 31.03.2024 без урахування норми ч. 2 ст. 232 ГК України та ч. 5 ст. 254 ЦК України та 3 % річних і інфляційних втрат. Відповідач зазначає, що позовні вимоги заявлені позивачем з пропуском строку позовної давності.

Також, відповідач вказує, що Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" не надавались послуги з постачання теплової енергії в період з жовтня по грудень 2024 2025 у житловому будинку за адресою: вул. Івана Авраменка, буд. 15, прим. 72.

Як зазначає відповідача, вказані обставини свідчать про те, що в період з листопада 2021 по березень 2024 позивачем послуги з постачання теплової енергії за спірним договором не надавалися, оскільки вказаний договір між сторонами не укладався, у зв`язку з чим, необґрунтованими є й похідні вимоги про стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Позиція позивача викладена у відповіді на відзив

Позивач не погоджується з доводами відповідача викладеними у відзиві, оскільки ним долучено до позовної заяви детальний розрахунок обсягу споживання послуги з постачання теплової енергії ФОП Зайцева І.В. згідно спірного договору на нежитлове приміщення за адресою: вул. Івана Авраменка, буд. 15, прим. 72 за період з листопад 2021 по березень 2024, який проведено відповідно до Методики розподілу між споживачем обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, з посиланням на конкретні пункти Методики. Нарахування здійснювалися відповідно до площі приміщення відповідача 37, 94 кв. м. ( 113, 8 кв. м. відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав та враховуючи, що відповідач володіє 1/3 від загальної площі приміщення. Відповідачем не надано доказів в підтвердження відсутності опалення в період з жовтня по грудень 2024 2025 у житловому будинку за адресою: вул. Івана Авраменка, буд. 15, прим. 72. Позивач вказує, що факт отримання відповідачем послуги підтверджується актами подачі теплоносія на будівлю, що містяться в матеріалах справи. Позивачем заявлено позовні вимоги з урахуванням строків позовної давності, які продовжено на період дії карантину та на період ідї воєнного стану.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" 16.03.2017 перетворено у Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 2 статті 108 Цивільного кодексу України Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є правонаступником Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль".

В подальшому змінено тип товариства з Публічного Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що 14.05.2018 внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства Криворіжтепломережа до Державного підприємства Криворізька теплоцентраль до ДП Криворізька теплоцентраль передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому (нове найменування Покровський), Інгулецькому та Саксаганському районах міста.

Таким чином, з 01.10.2013 виконавцем послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку № 15 по вул. Івана Авраменка є Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер 376300, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 113, 8 кв.м., яке належить на праві спільної часткової власності: Зайцеву Ігорю Васильовичу, розмір частки 1/3 та Зайцевій Вікторії Миколаївні, розмір частки 2/3. Частка власності Зайцева І.В., складає 1/3 від загальної площі нежитлового приміщення 37, 94 кв.м. Дане приміщення знаходиться у багатоквартирному житловому будинку.

Таким чином, виконавцем послуги з постачання теплової енергії для будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Івана Авраменка, буд. 15, прим. 72 , є позивач - Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігрів питної води, інших господарських та технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі -продажу.

Вказаним Законом також передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частини 4, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання").

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що співвласниками багатоквартирного будинку №15, вул. Івана Авраменка, м. Кривий Ріг протягом 30 днів з дня опублікування типового індивідуального договору на адресу позивача надсилалося рішення про обрання моделі договірних відносин.

Таким чином, 01.11.2021 Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" та Фізичною особою-підприємцем Зайцевим Ігорем Васильовичем фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, яки обліковується на підприємстві за № 3004/жб, відповідно до пункту 5 якого виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.

Цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (пункт 1 договору).

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця (пункт 2 договору).

Згідно з пунктом 4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг.

Відповідно до пункту 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.

Відповідно до пункту 30 вказаного договору плата за послуги постачання теплової енергії складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830,

- в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022, та Методики розрахунку, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про які розміщується на веб-сайті виконавця.

Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (пункт 34 договору).

Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (частина 3 пункту 41 договору).

Частиною 11 пункту 41 Індивідуального договору, визначено, що у разі відключення приміщення споживача від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Згідно з пунктом 47 договору оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше, ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом 1 року з дати набрання чинності.

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п.п. 51, 52 договору).

Нарахування за обсяги спожитої теплової енергії відповідно до положень індивідуального договору та приписів Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", Методики розподілу № 315 (зі змінами) після опломбування лічильника (та або встановленого автономного опалення в приміщенні) проводяться з урахуванням:

- нарахування плати за місця загального користування (далі - МЗК - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень);

- нарахування плати на загальнобудинкові потреби (далі - ЗБП на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення);

- втрати від транзиту.

Згідно з частинами 32, 33 Правил 830 плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;

- плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором.

Відповідно до акту припису від 06.10.2024 та реєстру змін за листопад 2009 приміщення 72 по вул. Івана Авраменка обліковується як приміщення з автономним опаленням. Так, 30.10.2009 нежитлове приміщення відповідача за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Івана Авраменка, буд. 15, прим.72 відключено від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання.

При цьому, підпунктом 12 пункту 42 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, споживачу надано право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону № 169 від 26.07.2019. Це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

При цьому, суд наголошує на положеннях частини 2 Методики № 315, відповідно до якої нарахування відповідачу здійснюються, як співвласнику багатоквартирного будинку, на підставі показів приладу обліку теплової енергії саме багатоквартирного будинку за місця загального користування, на функціонування внутрішньобудинкових мереж, тощо.

Факт поставки теплової енергії за період з листопада 2021 по березень 2024 підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок № 15, вул. Івана Авраменка у місті Кривий Ріг, згідно з рішеннями Виконкому Криворізької міської ради: № 490 від 22.09.2021 та № 158 від 23.03.2022 про початок та закінчення опалювального сезону 2021/2022; № 760 від 28.09.2022 та № 338 від 22.03.2023 про початок та закінчення опалювального сезону 2022/2023; № 1162 від 20.09.2023 та № 339 від 18.03.2024 про початок та закінчення опалювального сезону 2023/2024; а також актами: № 28 від 27.10.2021 про подачу теплоносія на будівлю; № 118 від 01.04.2022 про припинення подачі теплоносія на будівлю; № 175 від 07.11.2022 про подачу теплоносія на будівлю; № 148 від 23.03.2023; № 359 від 13.11.2023 про подачу теплоносія на будівлю; № 277 від 28.03.2024 про припинення подачі теплоносія на будівлю.

Також протягом всього часу надання послуг проводилось абонентське обслуговування споживача.

У будинку № 15 по вул. Івана Авраменка у м. Кривий Ріг, встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії, що підтверджується актами технічного огляду приладів обліку теплової енергії від 01.10.2021.

Відповідно до акту-припису від 06.10.2004, дане приміщення обліковується як приміщення з автономним опаленням.

Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, передбачено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до "Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг" № 315 від 22.11.2018.

Таким чином, відповідно до Методики № 315 у період з листопада 2021 року по березень 2024 відповідачем, як власником 1/3 частини приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, вуя: Івана Авраменка, буд. 15, приміщення 72 спожито теплову енергію на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення на загальну суму 9 527,28 грн.

Згідно з актами передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) позивачем поставлено теплової енергії і надано послуги з абонентського обслуговування: № 8869 від 30.11.2021 у листопаді 2021 на суму 807, 77 грн (з ПДВ) та на суму 7, 02 грн (з ПДВ); № 10556 від 31.12.2021 у грудні 2021 на суму 971, 22 грн (з ПДВ) та на суму 7,02 грн (з ПДВ); № 1221 від 31.01.2022 у січні 2022 (з врахуванням коригувань за актом №8817 від 02.03.2022) на суму 621, 84 грн (з ПДВ) та на суму 7, 02 грн (з ПДВ); № 4648 від 28.02.2022 у лютому 2022 (з врахуванням коригувань за актом № 8817 від 02.03.2022 та актом № 3483 від 30.04.2022) на суму 302, 37 грн (з ПДВ) та на суму 7,27 грн. (з ПДВ); № 10986 від 31.03.2022 у березні 2022 (з врахуванням коригувань за актом № 3483 від 30.04.2022 на суму 1 037, 21 грн (з ПДВ) грн. та суму 7, 27 грн. (з ПДВ); № 26531 від 30.11.2022 у листопаді 2022 на суму 587, 87 грн (з ПДВ) та на суму 8, 00 грн (з ПДВ); № 31570 від 31.12.2022 у грудні 2022 на суму 855, 06 грн. (з ПДВ) та на суму 8, 00 гри. (з ПДВ); № 1213 від 31.01.2023 у січні 2023 на суму 801, 64 грн (з ПДВ) та на суму 8, 00 грн. (з ПДВ); № 4868 від 28.02.2023 у лютому 2023 на суму 801,64 грн (з ПДВ) та на суму 8, 00 грн. (з ПДВ); № 9637 від 31.03.2023 у березні 2023 на суму 480, 98 грн (з ПДВ) та на суму 8, 34 грн. (з ПДВ); № 24620 від 30.11.2023 у листопаді 2023 на суму 414, 06 грн (з ПДВ) та на суму 8, 34 грн. (з ПДВ); № 28364 від 31.12.2023 у грудні 2023 на суму 683, 40 грн (з ПДВ) та на суму 8, 34 грн. (з ПДВ); № 1325 від 31.01.2024 у січні 2024 на суму 615, 36 грн (з ПДВ) та на суму 8,34 грн. (з ПДВ); № 4865 від 29.02.2024 у лютому 2024 на суму 367,93 грн (з ПДВ) та на суму 8,34 грн. (з ПДВ; № 8355 від 31.03.2024 у березні 2024 на суму 178,6 грн (з ПДВ) та на суму 8,34 грн. (з ПДВ)

Також, відповідачу нараховано плату за абонентське обслуговування у розмір 230,58 грн, згідно з актами надання послуг з абонентського обслуговування, а саме: № 13921 від 30.04.2022 за квітень 2022 на суму 7,28 грн (з ПДВ); № 15793 від 31.05.2022 за травень 2022 на суму 7,28 грн. (з ПДВ); № 17428 від 30.06.2022 за червень 2022 на суму 8,00 грн. (з ПДВ); № 19120 від 31.07.2022 за липень 2021 на суму 8,00 грн. (з ПДВ); № 20734 від 31.08.2022 за серпень 2022 на суму 8,00 грн. (з ПДВ); № 22368 від 30.09.2022 за вересень 2022 на суму 8,00 грн. (з ПДВ); № 24383 від 31.10.2022 за жовтень 2022 на суму 8,00 грн. (з ПДВ); № 11249 від 30.04.2023 за квітень 2023 на суму 8,34 грн. (з ПДВ); № 13070 від 31.05.2023 за травень 2023 на суму 8,34 грн. (з ПДВ); № 14734 від 30.06.2023 за червень 2023 на суму 8,34 грн. (з ПДВ); № 16464 від 31.07.2023 за липень 202 на суму 8,34 грн. (з ПДВ); № 18529 від 31.08.2023 за серпень 2023 на суму 8,34 грн. (з ПДВ); № 20402 від 30.09.2023 за вересень 2023 на суму 8,34 грн. (з ПДВ); № 22206 від 31.10.2023 за жовтень 2023 на суму 8,34 грн. (з ПДВ).

Вказані акти разом з рахунками-фактурами були надіслані на адресу відповідача, проте останнім не підписані.

Вищезазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду. В якому позивач просить стягнути основну суму боргу за поставлену теплову енергію у розмірі 9 527, 28 грн, пеню у розмірі 678, 38 грн, 3% річних у розмірі 556, 85 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 249, 99 грн, плату за абонентське обслуговування в розмірі 230, 58 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

За матеріалами справи судом встановлено, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм § 5 глави 54 Цивільного кодексу України та § 3 глави 30 Господарського кодексу України, а саме - договором постачання теплової енергії.

Правовідносини у сфері теплопостачання регулюються Законами України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIII від 09.11.2017, "Про теплопостачання", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, та іншими нормативно-правовими актами.

Щодо суми основного боргу та плати за абонентську обслуговування

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 24 Закону України "Про теплопостачання" серед основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до пункту 1 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила), останні визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії.

Пунктом 3 Правил передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно з пунктом 4 Правил користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем і теплопостачальною організацією.

Пунктом 14 Правил передбачений обов`язок споживача укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Пунктами 23-28 Правил визначено порядок проведення розрахунків за спожиту теплову енергію, а пунктом 40 Правил передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідно до частин 5, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі, а споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

З наведеного вбчається, що постачання теплової енергії має здійснюватися на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем та енергопостачальною організацією.

В свою чергу, оскільки користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, то на споживача покладено обов`язок укласти договір з теплопостачальною організацією.

Законом України від 03.12.2020 № 1060-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг", який набрав чинності 01.05.2021, до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" внесенні зміни, у тому числі й щодо організації договірних відносин між виконавцями житлово-комунальних послуг та споживачами.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Як вже було зазначено вище, Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному сайті було розміщено індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Так, матеріали справи не містять доказів надходження на адресу позивача від відповідача протягом 30 днів з дня опублікування індивідуального договору документів, які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин.

Таким чином, з 01.11.2021 між позивачем та відповідачем укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, на виконання умов якого Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" у період з листопада 2021 по березень 2024 поставило відповідачеві теплову енергію (на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку) на загальну суму 9 527, 28 грн та надано послуги з абонентського обслуговування на загальну суму 230, 58 грн.

Для оплати поставленої теплової енергії та наданих послуг з абонентського обслуговування позивачем виставлені відповідні рахунки-фактури на оплату, копії яких залучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

З урахуванням приписів пункту 34 спірного договору строк оплати поставленої теплової енергії та плати за абонентське обслуговування за загальний період з листопада 2021 по березень 2024 є таким, що настав.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості у вказаній сумі відповідачем суду не надано.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях, господарським судом до уваги не приймаються, як такі, що спростовані матеріалами справи.

Отже, інші доводи та міркування, викладені сторонами, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлену теплову енергію (на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку) на загальну суму 9 527, 28 грн та плати за абонентське обслуговування у розмірі 230, 58 грн за період з листопада 2021 по березень 2024 є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 45 договору у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати за теплову енергію, позивач розрахував та просить суд стягнути суму пені в розмірі 678, 38грн, яка розрахована за період прострочення оплати з 03.01.2022 по 12.12.2024.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Разом з цим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020 було доповнено Розділ IX Прикінцеві положення Господарського кодексу України пунктом 7 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Так, Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ) 11.03.2020 оголосила пандемію коронавірусу. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року, який скасовано 30.06.2023.

До того ж типовий договір на постачання теплової енергії від 01.11.2021, тобто вже після внесення змін до чинного законодавства. Тому сторони на момент укладення договору розуміли, що строк нарахування пені вже не буде обмежений 6-місячним строком.

У той же час, як зазначено судом вище встановлений карантин скасовано 30.06.2023.

Разом з цим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" внесено зміни до Прикінцевих положень Закону України "Про запобігання корупції" та зазначено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Беручи до уваги, що позивач надав відповідачу житлово-комунальні послуги, відповідно заборонено нарахування неустойки (штрафу та пені) з початку карантину по 30.07.2023 (тридцять днів після скасування карантину).

Враховуючи викладене позовні вимоги про стягнення пені по 30.07.2023 задоволенню не підлягають.

З урахуванням приписів Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", нарахування пені у спірних правовідносинах підлягає з 31.07.2023.

При цьому суд звертає увагу, що можливий строк нарахування штрафних санкцій (6 місяців згідно частини 6 статті 232 Господарського кодексу України) продовжився на період дії карантину, і на цей же період нарахування штрафних санкцій було заборонено. При цьому продовжений строк закінчився з завершенням карантину, а тому нарахування штрафних санкцій за межами цього строку є неправомірним. Це стосується як пені, так і штрафу, що хоча і нараховується одномоментно, але також має строк свого можливого нарахування. Відповідно позовні вимоги про стягнення штрафу і пені задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція щодо відсутності підстав для стягнення пені викладена у постановах Центрального апеляційного господарського суду від 30.11.2023 у справі №904/3296/23, від 07.08.2024 у справі №904/6487/23.

З урахуванням викладеного позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково за загальний період з 31.07.2023 по 12.12.2024 у сумі 431,20 грн. В решті слід відмовити.

Щодо суми 3 % річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 2 249,99 грн та 3 % річних у розмірі 556, 85 грн, за загальний період з 03.01.2022 по 12.12.2024.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат та 3% річних, суд встановив, що заявлена до стягнення сума вказаних нарахувань є правильною.

Щодо строків позовної давності

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У той же час, Законом України № 540-IX від 30.03.2020 доповнено "Прикінцеві та Перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 12 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.".

Так, Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 з 12.03.2020 по всій території України було введено карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та відповідний карантин був продовженим до 30.06.2023 (згідно з постановою Кабінетом Міністрів України № 383 від 25.04.2023).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2023 № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 карантин на всій території України відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.

Разом з тим, Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії".

Отже, строк позовної давності було продовжено на період дії карантину (карантин закінчився 30.06.2023) та продовжено на період дії воєнного стану, який введено 24.02.2022 і є діючим на час розгляду справи.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 971,48 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Зайцева Ігоря Васильовича ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, ) заборгованість за спожиту теплову енергію (на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку) у розмірі 9 527, 28 грн, пеню в розмірі 431, 20 грн, 3 % річних в розмірі 556, 85 грн, інфляційні втрати в розмірі 2 249, 99 грн, плату за абонентське обслуговування в розмірі 230, 58 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 971, 48 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко