ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. ОдесаСправа № 916/758/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Шаповал А.В.

за участю представників сторін у справі:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАВІОН К» - адвокат Єнокян К.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАВІОН К»

на рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2024, суддя суду першої інстанції Невінгловська Ю.М., м. Одеса, повний текст рішення складено та підписано 19.09.2024

по справі №916/758/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАВІОН К»

до відповідача: Російської Федерації в особі Міністерства оборони Російської Федерації

про відшкодування збитків в розмірі 1 100 233,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.10.2023 складає 40 090 841,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

27.02.2024 від позивача ТОВ «ТЕТРАВІОН К» до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№779/24) до відповідача Російської Федерації в особі Міністерства оборони Російської Федерації, у якій, з урахуванням подання уточненої позовної заяви, просить суд стягнути із відповідача збитки в розмірі 1 100 233,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.10.2023 складає 40 090 841,00 грн. та складається із 825 495 доларів США реальних збитків, 109 639 доларів США упущеної вигоди.

Обґрунтовуючи звернення із позовом до господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАВІОН К» посилається на те, що саме внаслідок військової агресії відповідача по відношенню до України та вторгненню військ Російської Федерації на територію України, вибуло з власності майно позивача і відповідно спричинена майнова шкода.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.09.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що разом із позовною заявою, а також під час розгляду справи, позивачем не було надано суду документу який би підтверджував факт завдання йому збитків у заявленому ним до стягнення, або в будь-якому іншому розмірі. Тому доводи позивача стосовно завдання йому матеріальної шкоди внаслідок військового вторгнення збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації на територію України не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, та є передчасними, з огляду на те, що на території, на якій знаходяться товарно-матеріальні цінності, не проведено заходів із розмінування цих територій.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАВІОН К» на рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2024 по справі №916/758/24.

Апелянт вказує, що наданий на дослідження звіт є належним та допустимим доказом для доведення розміру завданих Позивачу матеріальних збитків.

На думку позавивала, він надав суду обґрунтований Звіт про незалежну оцінку, який містить детальний аналіз фінансово-господарської діяльності підприємства, розрахунок матеріальних збитків та упущеної вигоди. Звіт базується на первинних документах (інвентаризації, товаро-транспортних накладних, оборотно-сальдових відомостях), що підтверджують обсяг втрачених товарно-матеріальних цінностей та розрахунки збитків. Оцінювач врахував різноманітні фактори, включаючи вартість товарно-матеріальних запасів, ринкову кон`юнктуру, ставку дисконтування та інші релевантні показники. Застосована оцінювачем методика відповідає загальноприйнятим принципам оцінки майна та враховує специфіку ситуації, пов`язаної з військовою агресією. Розрахунки збитків є прозорими та обґрунтованими.

Апелянт також зазначив, що оцінювачем при підготовці Звіту підтверджено факт відсутності доступу до належного Позивачу майна з 24.02.2022, що фактично унеможливлює перевірити його схоронність. Наданий на дослідження Звіт є одним із доказів, що підтверджують порушення права власності Позивача на майно, яке виразилося в неможливості володіння, користування та розпорядження ним майже протягом 3 (трьох) років.

Апелянт вказує, що позиція суду щодо збереження права власності ТОВ «Тетравіон К» на майно, до якого фактично відсутній доступ та яким неможливо володіти, користуватися чи розпоряджатися, є юридично не обґрунтованою. Наявність майна на обліку Товариства не спростовує факту позбавлення його реальної можливості здійснювати права власника.

Позивач не стверджує факту вивезення матеріальних цінностей зі складу у м. Херсон, оскільки відсутні докази на підтвердження цього. Однак, ТОВ «Тетравіон-К» наполягає на встановленому та доведеному факті неможливості доступу до свого майна.

Позивач зазначає, що станом на момент окупації території Херсонщини, де розташовані його матеріальні цінності, право власності Товариства вже було порушено, станом на момент підготовки апеляційної скарги воно не відновлено. Навіть, із розрахунку, що територія є деокупованою, можливість реалізації своїх прав як власника у Товариства - відсутні.

Позивач наполягає на тому, що відсутність ефективного правового механізму для захисту права власності не може слугувати підставою для відмови у задоволенні його позову.

Керуючись викладеним вище, позивач просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області №916/758/24 від 09.09.2024 та ухвалити нове, яким стягнути з держави Російська Федерація в особі Міністерства оборони Російської Федерації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАВІОН К» в рахунок відшкодування збитків грошові кошти у розмірі 1 100 233,00 доларів США, еквівалент за курсом НБУ станом на 12.10.2023 (1 USD = 36,4385 грн.) становить 40 090 841,00 гривень.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/758/24 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподулу судової справи між суддями від 09.10.2024.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №916/758/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАВІОН К» на рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2024 по справі №916/758/24 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/758/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/758/24.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАВІОН К» на рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2024 по справі №916/758/24; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 06.12.2024; призначено справу №916/758/24 до розгляду на 12.12.2024 о 12:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнається обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів; зобов`язано позивача нотаріально засвідчений переклад на російську мову даної ухвалу суду направити відповідачу шляхом передання посольству Російської Федерації в Республіці Румунія; зобов`язано розмістити на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про дату, час та місце розгляду справи №916/758/24.

13.11.2024 апелянт надав докази направлення засобами поштового зв`язку на адресу посольства Російської Федерації в Республіці Румунія та на офіційну електронну адресу відповідача - , нотаріально засвідченого перекладу на російську мову ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2024, якою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАВІОН К» на рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2024 по справі №916/758/24 та призначено справу №916/758/24 до розгляду на 12.12.2024 о 12:00.

12.12.2024 судове засідання по справі не відбулося у зв`язку з надходженням повідомлення про мінування будівлі Південно-західного апеляційного господарського суду, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2024 призначено справу №916/758/24 до розгляду на 13.01.2025 о 11:00; зобов`язано позивача нотаріально засвідчений переклад на російську мову даної ухвали суду направити відповідачу шляхом передання посольству Російської Федерації в Республіці Румунія; зобов`язано розмістити на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про дату, час та місце розгляду справи №916/758/24.

27.12.2024 апелянт надав докази направлення засобами поштового зв`язку на адресу посольства Російської Федерації в Республіці Румунія та на офіційну електронну адресу відповідача - , нотаріально засвідченого перекладу на російську мову ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2024, якою призначено справу №916/758/24 до розгляду на 13.01.2025 о 11:00.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 повідомлено учасників справи про оголошену перерву у судовому засіданні по справі №916/758/24 до 20.02.2025 о 14:00 год; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів; зобов`язано розмістити на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про дату, час та місце розгляду справи №916/758/24; забезпечено участь директора ТОВ «ТЕТРАВІОН К» Півня Ігоря Володимировича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), головного бухгалтера ТОВ «ТЕТРАВІОН К» Шаровар Любов Валеріївни ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та представника ТОВ «ТЕТРАВІОН К» адвоката Єнокян Катерину Леонідівну ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у судовому засіданні у справі №916/758/24, призначеному на 20.02.2025 об 14:00, в режимі відеоконференції відповідно до положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та здійснити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку.

05.02.2025 апелянт надав докази направлення засобами поштового зв`язку на адресу посольства Російської Федерації в Республіці Румунія та на офіційну електронну адресу відповідача - , нотаріально засвідченого перекладу на російську мову ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2025, якою повідомлено учасників справи про оголошену перерву у судовому засіданні по справі №916/758/24 до 20.02.2025 о 14:00 год.

20.02.2025 у судовому засіданні прийняла участь представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАВІОН К» - адвокат Єнокян К.Л.

У судовому засіданні Єнокян К.Л. повідомила, що директор ТОВ «ТЕТРАВІОН К» Півень І.В. та головний бухгалтер ТОВ «ТЕТРАВІОН К» Шаровар Л.В. не будуть приймати участь у судовому засіданні.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та міце його проведення повідомлявся належним чином.

До повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території Російської Федерації регулювався Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19.12.1992 року та згідно якої вручення судових документів відбувається шляхом направлення доручення компетентному суду або іншому органу договірної сторони.

У відносинах між Україною та Російською Федерацією чинною є Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року.

Згідно із заявою російської сторони, розміщеною на офіційному сайті Гаазької конференції з міжнародного права, документи, призначені для вручення державі, повинні передаватись через дипломатичні канали.

Однак, за інформацією, наданою МЗС України, 24.02.2022 року розірвано дипломатичні відносини між Україною та Росією у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією.

Функціонування закордонних дипломатичних установ на території Росії та діяльність її дипломатичних установ на території України зупинено.

Враховуючи викладене, перекладені на російську мову матеріали апеляційної скарги з доданими до неї документами, а також інші, наявні в матеріалах справи документи та докази, надсилались позивачем на офіційну електронну адресу відповідача - , .

Додатково позивачем здійснено направлення відповідачу апеляційної скарги, додатків до неї, доказів у справі, ухвал апеляційного господарського суду, до Посольства Російської Федерації в Румунії за адресою: 011346, м. Бухарест, сектор 1, шосе П.Д. Кисельова, буд.6, (шляхом EMS (Express Mail Service) сервіс прискореної міжнародної доставки поштового сервісу «Укрпошта»), адресованих Міністерству оборони Російської Федерації.

Крім того, відповідач повідомлявся про дати, час та місце проведення судових засідань шляхом розміщення ухвал суду по справі №916/758/24 у вигляді публікацій із викладенням змісту ухвал на офіційному веб-сайті судової влади України.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

На період збройного конфлікту у відносинах з державою-агресором унеможливлено застосування міжнародних договорів України з питань правового співробітництва, у тому числі у зв`язку із припиненням поштового сполучення. Таким чином, з урахуванням неможливості направлення документів до компетентних органів РФ в період військової агресії, господарський суд зі свого боку вчинив всі можливі дії для повідомлення відповідача про розгляд даної справи. Неявка відповідача в даному випадку не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними в справі матеріалами.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 27.02.2025, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАВІОН К» на рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2024 по справі №916/758/24, до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАВІОН К» на рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2024 по справі №916/758/24 по суті, не дивлячись на відсутність представника відповідача у справі, повідомленого про судове засідання належним чином. Відсутність зазначеного представника у даному випадку не повинно заважати здійсненню правосуддя.

Фактичні обставини, встановлені судом.

03 червня 2015 року між ТОВ «ТЕТРАВІОН К» (Покупець) та ТОВ «СІТІ ТЕК» (Продавець) укладено Договір купівлі-продажу товарів № К15603 (далі Договір № К15603).

Відповідно до п.1.1. даного Договору № К15603, Продавець в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується прийняти хімічну сировину, визначену Сторонами у Додатках до цього Договору, та сплатити за такий Товар грошову суму, що визначається статтею 3 Договору.

Як вбачається із копій видаткових накладних, що наявні в матеріалах справи, та які укладені між ТОВ «ТЕТРАВІОН К» та ТОВ «СІТІ ТЕК» в рамках Договору № К15603 від 03.06.2015 року, адресою доставки Товару визначено місто Херсон, вулиця Карантинний острів, 1.

З метою належного зберігання зазначених товарно-матеріальних цінностей, придбаних за Договором № К15603, 28 лютого 2019 року позивач (як Замовник) уклав з ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» (як Виконавець) Договір на обробку вантажу № 29-28022019 (далі Договір № 29-28022019).

Відповідно до умов даного Договору № 29-28022019, Виконавець надає Замовнику послуги з транспортної обробки та зберігання вантажів, які надходять на територію Виконавця.

Обробка та зберігання Товару здійснюється за адресою: м. Херсон, вул. Карантинний острів 1.

Копії вищезазначених договорів надані Позивачем до суду першої інстанції та наявні в матеріалах справи.

У якості підтвердження отримання Товару та розміщення його на складі у відповідних розмірах, Позивачем до суду надано копії приймальних актів, на яких містяться підписи уповноважених осіб позивача та ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП», та відбитки печаток юридичних осіб.

Із приймального акту № 19 вбачається, що 29.02.2020 року уповноважена особа ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» прийняла на зберігання товар ТОВ «ТЕТРАВІОН К» загальною масою 2947,08 т. (нетто).

Із приймального акту № 23 вбачається, що 27.10.2020 року уповноважена особа ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» прийняла на зберігання товар ТОВ «ТЕТРАВІОН К» загальною масою 2199,15 т. (нетто).

Із приймального акту № 25 вбачається, що 27.11.2020 року уповноважена особа ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» прийняла на зберігання товар ТОВ «ТЕТРАВІОН К» загальною масою 2949,875 т. (нетто).

Із приймального акту № 1 вбачається, що 31.01.2021 року уповноважена особа ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» прийняла на зберігання товар ТОВ «ТЕТРАВІОН К» загальною масою 2061,5 т. (нетто).

Із приймального акту № 3 вбачається, що 15.07.2021 року уповноважена особа ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» прийняла на зберігання товар ТОВ «ТЕТРАВІОН К» загальною масою 2214,2 т. (нетто).

Із приймального акту № 4 вбачається, що 16.07.2021 року уповноважена особа ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» прийняла на зберігання товар ТОВ «ТЕТРАВІОН К» загальною масою 2926,0 т. (нетто).

Із приймального акту № 6 вбачається, що 11.08.2021 року уповноважена особа ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» прийняла на зберігання товар ТОВ «ТЕТРАВІОН К» загальною масою 3053,9 т. (нетто).

Із приймального акту № 6а вбачається, що 11.08.2021 року уповноважена особа ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» прийняла на зберігання товар ТОВ «ТЕТРАВІОН К» загальною масою 49,47 т. (нетто).

Із приймального акту № 7 вбачається, що 18.10.2021 року уповноважена особа ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» прийняла на зберігання товар ТОВ «ТЕТРАВІОН К» загальною масою 2946,35 т. (нетто).

Із приймального акту № 8 вбачається, що 09.11.2021 року уповноважена особа ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» прийняла на зберігання товар ТОВ «ТЕТРАВІОН К» загальною масою 2033,23 т. (нетто).

Із приймального акту № 9 вбачається, що 22.11.2021 року уповноважена особа ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» прийняла на зберігання товар ТОВ «ТЕТРАВІОН К» загальною масою 2303,3 т. (нетто).

Таким чином, впродовж 2020 2021 років Позивачем всього було поставлено на зберігання ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» своїх товарно-матеріальних цінностей вагою 25 683,06 т.

Листом № б/н від 10.05.2024, копія якого міститься в матеріалах справи, ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» повідомило позивача, про виконання своїх договірних обов`язків, попри військову агресію Російської Федерації проти України. Та попередило про те, що в подальшому може виникнути ситуація, коли підприємство не матиме змоги повністю або частково виконувати свої обов`язки за Договором № 29-28022019 з обробки вантажу від 28.02.2019 року. Також поінформувало позивача про високий ризик вилучення окупаційними військами РФ вантажу, а саме мармурової крихти, та з метою запобігання цьому запропонувало вивезти товар з території підприємства, в іншому випадку ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» не нестиме відповідальності за подальшу долю майна позивача.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» втратило можливість доступу до території складів та не може повідомити про наявність або відсутність товарно-матеріальних цінностей позивача.

Крім того, 05 березня 2020 року між ТОВ «ТЕТРАВІОН К» (Постачальник) та ТОВ «ВЕСТХІМ УКРАЇНА» (Покупець) укладено Договір поставки № К200305, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець оплатити та прийняти належним чином поставлений товар (Товар), асортимент, найменування і ціна якого узгоджується Сторонами у рахунках-фактурах.

Копія Договору № К200305 міститься в матеріалах справи.

12 липня 2023 року ТОВ «ВЕСТХІМ УКРАЇНА», після попереднього звернення із листом № б/н від 26.04.2023 року та вимогою щодо поставки товару № ВХ0000030 від 12 червня 2023 року, направила позивачу Претензію № б/н, в якій вимагала протягом семи днів з дня пред`явлення даної претензії, повернути на користь ТОВ «ВЕСТХІМ УКРАЇНА» суму попередньої оплати за Договором № К200305 від 05 березня 2020 року у розмірі 1 227 240 гривень, які були зараховані на рахунок ТОВ «ТЕТРАВІОН К» в період з 04 лютого 2022 року по 14 лютого 2022 року у якості передплати за Товар (неорганічний продукт CALCITE), шляхом сплати вказаної суми на розрахунковий рахунок ТОВ «ВЕСТХІМ УКРАЇНА».

У відповідь на дану претензію представник ТОВ «ТЕТРАВІОН К» - адвокат Ганна Іщенко, направила ТОВ «ВЕСТХІМ УКРАЇНА» листа за № 2507/01 від 25 липня 2023 року, в якому зазначала, що позивач погоджується повернути сплачені за Товар кошти, однак вказує, що одним платежем всю суму коштів в розмірі 1 227 240 гривень, повернути не зможе, оскільки такий одноразовий платіж спричинить значне навантаження на фінансовий стан позивача, та надає для погодження графік повернення грошових коштів.

Документів, які б підтверджували проведення позивачем розрахунків із ТОВ «ВЕСТХІМ УКРАЇНА», матеріали справи не містять.

У зв`язку із окупацією військами Російської Федерації міста Херсон, а також подальшого мінування територій та введеної заборони на перебування громадян у прибережній зоні лінії зіткнення на території південної частини міста Херсон, позивач позбавлений можливості перевірити наявність товарно-матеріальних цінностей, що зберігалися на території складів ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» за адресою м. Херсон, вул. Карантинний острів, 1.

З метою встановлення даних обставин позивач звертався до Херсонської обласної військової адміністрації, Головного Управління Національної Гвардії України, Головного Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області.

Листом за № 66 02-3807/66 16/3 від 15.08.2023 року ГУ ДСНС в Херсонській області повідомило про те, що піротехнічні розрахунки ДСНС України до виконання робіт з розмінування за адресою м. Херсон, вул. Карантинний острів, 1, не залучалися. Щодо влучання ракет по складах в Головного управління інформація відсутня. На даний час Головне управління не може підтвердити або спростувати інформацію щодо відсутності доступу до території складів через замінування та/або обстріли, які здійснюються Російською Федерацією.

Листом № 01-01-66-7485/0/23/15 від 06.09.2023 року Херсонська військова адміністрація повідомила, що наказом начальника Херсонської міської військової адміністрації від 05 липня 2023 року № 94-н заборонено перебування громадян у прибережній зоні лінії зіткнення на території південної частини м. Херсона. Оскільки територія, на якій розташовані склади ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП», знаходиться у безпосередній близькості до лінії зіткнення та перебуває під постійними обстрілами, проведення будь-якого обстеження об`єктів у цій зоні є вкрай небезпечним для життя людей.

06.09.2024 представник позивача направив до Господарського суду Одеської області додаткові пояснення, в яких вказав, що станом на 30.08.2024 доступ до складу не відновлений, ТОВ «ТЕТРАВІОН К» досі позбавлене можливості на розпорядження належним йому товаром.

До даних додаткових пояснень було додані копії листа-відповіді ГУ ДСНС в Херсонській області від 06.08.2024 року за № 66 02-4733/66 16/3 та копію листа-відповіді Херсонської міської військової адміністрації Херсонського районну Херсонської області від 02.08.2024 року за № 01-01-15/4373.

Зі змісту вказаних листів вбачається, що станом на момент надання відповідей доступ громадян до територій, на яких розташовані склади відсутній, піротехнічними розрахунками ДСНС України не було проведено заходи з розмінування цих територій через постійний вогневий контроль зі сторони окупованої території Херсонської області.

29.08.2023 за заявою ТОВ «ТЕТРАВІОН К» уповноваженими особами Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0002519 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

В даному кримінальному провадженні позивач є потерпілим, оскільки, внаслідок російської військової агресії проти України в період часу з 24.02.2022 року, зі складів ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП», що розташовані в місті Херсон, Херсонської області, вивезено мармурову крихту, щебінь, неорганічні продукти, гальну та мікотальк, що належить ТОВ «ТЕТРАВІОН К» на тимчасово окуповану територію, в наслідок чого останньому завдано матеріального збитку в особливо великих розмірах.

Постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві В.К. Артеменка від 30.08.2023 року представника ТОВ «ТЕТРАВІОН К» - адвоката Орел І.В. залучено до кримінального провадження як представника потерпілого.

Відомості про слідчі розшукові дії, які проводилися в рамках даного кримінального провадження, а також відомості про результати досудового розслідування, в матеріалах даної справи відсутні.

На підтвердження заявленого розміру завданих позивачу збитків до суду надано Звіт про незалежну оцінку ринкової вартості реальних збитків внаслідок пошкодження, втрати та (або) знищення майна, а також упущеної вигоди (недоотриманого прибутку), заподіяних внаслідок військової агресії Російської Федерації, у двох томах від 12 жовтня 2023 року.

Даний Звіт підготовлений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Нексія ДК. Оцінювальні послуги», на підставі договору № АО-26/06-23-3 від 26.06.2023 року, укладеного з АО «Іщенко, Світлицький та партнери».

Проведення оцінки та виготовлення звіту було здійснено оцінювачем та директором ТОВ «Нексія ДК. Оцінювальні послуги» Нагул Я.В. (свідоцтво про реєстрацію в Держ. реєстрі оцінювачів № 3300 від 22.06.2005 року) та оцінювачем Драмарецькою Н.О. (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача ЦМК № 407 від 05.07.2008 року).

Зі змісту даного Звіту вбачається, що з наданих позивачем матеріалів оцінювачу вдалося прийти до висновків, що внаслідок пошкодження, втрати та (або) знищення майна ТОВ «ТЕТРАВІОН К», заподіяних внаслідок військової агресії Російської Федерації, ринкова вартість складає:

реальні збитки 825 495 доларів США (без урахування ПДВ, з округленням до цілих);

упущена вигода (недоотриманий прибуток) 109 639 доларів США (без урахування ПДВ, з округленням до цілих).

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

24.02.2022 о 5 ранку розпочався відкритий воєнний напад Російської Федерації, який виразився в тому, що збройними силами Російської Федерації, які діяли за наказом керівництва Російської Федерації, здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

По всій території України розпочалися масові авіаудари, ракетні та артилерійські обстріли військових та цивільних об`єктів.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Пізніше відповідними Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими Законами України, воєнний стан продовжувався і триває досі.

Території, на яких знаходилось майно позивача, були захоплені російськими військовими, починаючи з перших днів збройної агресії (з 24.02.2022).

Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 02.03.2022 ES-11/1 військова агресія Російської Федерації була засуджена як така, що порушує статтю 2 (4) Статуту ООН, а також суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України. Крім того, Російську Федерацію було зобов`язано припинити застосування сили проти України та вивести свої збройні сили за межі міжнародно визнаних кордонів України.

Аналогічних висновків дійшов і Міжнародний суд ООН, який у своєму наказі про забезпечувальні заходи від 16.03.2022 у справі щодо звинувачень в геноциді за Конвенцією про попередження та покарання злочину геноциду (Україна проти Російської Федерації) зобов`язав Російську Федерацію припинити військову агресію проти України.

В преамбулі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Відповідно до частини третьої статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Отже, протиправність діяння відповідача як складового елементу правопорушення у вигляді завдання збитків, в розумінні частини третьої статті 75 Господарського процесуального кодексу України, є загальновідомою обставиною, яка закріплена державою на законодавчому рівні та яка доказування не потребує.

У постанові від 14.04.2022 року у справі № 308/9708/19 Верховний Суд дійшов висновку, що на Російську Федерацію не поширюється судовий імунітет, оскільки «вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави - України, що закріплено в Статуті ООН».

Крім того в постановах від 18.05.2022 у справах № 428/11673/19 та № 760/17232/20-ц Верховний Суд виклав правові висновки, згідно з якими підтримання юрисдикційного імунітету Російської Федерації позбавить позивача ефективного доступу до суду для захисту своїх прав, що є несумісним з положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про можливість розгляду зазначеної справи за поданим ТОВ «ТЕТРАВІОН К» позовом про стягнення з Російської Федерації 40 090 841,00 гривень збитків без згоди компетентних органів вказаної держави.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 10 ЦК України, чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, є частиною національного цивільного законодавства України. Якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.

Аналогічна за змістом норма викладена у ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України».

Згідно зі статтями 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 3 ГПК України встановлено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Отже, міжнародне право в Україні не потребує трансформації в національне право, а включається та автоматично діє у складі національного або внутрішнього законодавства. Акт ратифікації міжнародного договору Україною інкорпорує його до національного права; звичаєве міжнародне право так само розглядається як частина національного права.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню матеріальний закон України, включно з відповідними положеннями міжнародних договорів, як частиною системи національного законодавства України.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В силу частини першої статті 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Реалізуючи визначене право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, від 19.01.2021 у справі №916/1415/19), а право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17), відтак суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

У справі "Белеш та інші проти Чеської Республіки" Європейський суд з прав людини зауважив, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 04.12.1995 у справі "Белле проти Франції" для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, оскільки обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Неналежність або неефективність обраного позивачем способу захисту права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд повинен встановити на що саме спрямований позов та вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту в обраний позивачем спосіб.

Згідно із статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, згідно з частини другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Велика Палата Верховного суду у постанові від 12.03.2019 у справі №920/715/17 визначила, що збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Отже, загальними підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом статті 1166 ЦК України є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду; шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та - вина особи у заподіянні шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Водночас у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню позивачем, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім і невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди за наявності усіх чотирьох елементів складу правопорушення.

Отже в даній справі обов`язком ТОВ «ТЕТРАВІОН К», як позивача, є зокрема, доведення факту завдання Російською Федерацією в особі міністерства оборони Російської Федерації збитків, що проявилося в незаконному привласненні та вивезенні належних позивачу товарно-матеріальних цінностей, що станом на 24 лютого 2024 року зберігалися на складах ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» в місті Херсон, та позбавлення позивача можливості в подальшому такий товар реалізувати.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 14.04.2022 про заяву Верховної Ради України «Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні» визнано геноцидом Українського народу дії Збройних сил, політичного і військового керівництва Росії під час збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, а також доручено Голові Верховної Ради України спрямувати цю заяву до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї НАТО, урядів та парламентів іноземних держав. Голові Верховної Ради України надано повноваження звернутися до Генеральної прокуратури, Міністерства закордонних справ України та Міністерства юстиції України щодо невідкладного вжиття заходів для належного документування фактів вчинення Збройними силами Російської Федерації та її політичним і військовим керівництвом геноциду Українського народу, злочинів проти людяності, воєнних злочинів, інших тяжких злочинів на території України та ініціювання притягнення до відповідальності всіх винних осіб.

Преамбулою Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Отже, протиправність діяння відповідача, як складового елементу факту збройної агресії Російської Федерації проти України в розумінні ч. 3 ст. 75 ГПК України є загальновідомим фактом, який закріплено державою на законодавчому рівні, а також визнано на найвищому міжнародному рівні.

Також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 210/4458/15-ц, від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.08.2017 у справі 761/9437/15-ц висловлено правову позицію про те, що факт збройної агресії Російської Федерації проти України встановленню в судовому порядку не потребує.

Щодо вини, як складового елемента цивільного правопорушення, то законодавством України на позивача не покладається обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, а відповідач в свою чергу не довів відсутність своєї вини у заподіянні збитків позивачу.

Водночас обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між вчиненими порушеннями і завданими збитками. Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок вчиненого порушення, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв`язку між діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

За приписами статей 73, 74, 77 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставиною яка повинна бути доведена при розгляді даної справи, саме позивачем, є факт понесення ним матеріальної шкоди, а саме незаконне привласнення товарно-матеріальних цінностей позивача зі складу його контрагента та позбавлення можливості їх реалізації.

В той же час, із наявних в матеріалах справи письмових доказів не вбачається факту завдання таких збитків позивачу.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

Згідно зазначеного наказу територію Херсонської міської територіальної громади (на території якої знаходиться склади ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП») в період з 01.03.2022 року по 11.11.2022 року, було віднесено до переліку територій України, які було тимчасово окуповано РФ.

У період з 11.11.2022 по 01.05.2023, територію Херсонської міської територіальної громади було віднесено до територій, на яких можливі активні бойові дії.

Таким чином, територія, на якій розташовані товарно-матеріальні цінності позивача станом на момент розгляду справи, є деокупованою, та бойові дії на ній не ведуться.

Листи уповноважених державних органів, які були надані у відповідь на адвокатські запити представника позивача не підтверджують факту вивезення або іншим чином здійснення незаконного відчуження належного ТОВ «ТЕТРАВІОН К» товару, що станом на 24 лютого 2024 року зберігався на складах ТОВ «СМАРТ-МЕРІТАЙМ ГРУП» в місті Херсон, та в даних листах зазначається лише про неможливість проведення перевірки наявності товару позивача, у зв`язку із тим, що територія складів знаходиться у безпосередній близькості до лінії зіткнення та перебуває під постійними обстрілами, а також про те, що в даній частині міста не було проведено, та станом на момент надання відповіді, не є можливим, проведення заходів з розмінування піротехнічними розрахунками ДСНС України.

Наявність кримінального провадження, в рамках якого позивача визнано потерпілим, не підтверджує факту вчинення кримінального правопорушення та факту понесення матеріальної шкоди позивачем.

Сам по собі витяг із Єдиного державного реєстру досудових розслідувань не вказує на наявність обставин, які б свідчили про завдання потерпілій особі шкоди. Даний документ слугує лише підтвердженням того, що обставин, які викладені в заяві про кримінальне правопорушення достатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування та шляхом проведення процесуальних дій встановити факт вчинення кримінального правопорушення.

Разом із позовною заявою, а також під час розгляду справи, позивачем не було надано суду документу, який би підтверджував факт завдання йому збитків у заявленому ним до стягнення, або в будь-якому іншому розмірі.

Всі посилання позивача зводяться до того, що встановленим та доведеним є факт неможливості доступу до свого майна. В той же час, в апеляційній скарзі, сам позивач зазначає, що він не стверджує факту вивезення матеріальних цінностей зі складу у м. Херсон, оскільки відсутні докази на підтвердження цього.

Тобто сам позивач визнає, що до моменту огляду складу неможливо встановити факт вивезення, втрати, знищення, належного йому майна. Отже наявними у матеріалах справи доказами підтверджується виключно наявність перешкод у здійсненні позивачем свого права власності.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що доводи позивача стосовно завдання йому матеріальної шкоди внаслідок військового вторгнення збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації на територію України, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, та є передчасними, з огляду на те, що на території, на якій знаходяться товарно-матеріальні цінності, не проведено заходів із розмінування цих територій.

Крім того, безпідставними є посилання апелянта на Звіт про незалежну оцінку ринкової вартості реальних збитків внаслідок пошкодження, втрати та (або) знищення майна, а також упущеної вигоди (недоотриманого прибутку), заподіяних внаслідок військової агресії Російської Федерації від 12 жовтня 2023 року. Адже при виготовленні даного звіту з об`єктивних причин не було проведено огляд складу, де зберігається майно позивача, а отже не було встановлено факт втрати, викрадення, знищення такого майна, а все дослідження фактично зводилося до визначення суми збитків, які можуть бути завдані позивачеві в разі знищення, втрати, викрадення належного йому майна.

Тобто даний звіт може бути належним доказом розміру збитків виключно у випадку встановлення факту, що належне позивачу майно було втрачено, викрадено чи знищено в наслідок агресії Російської Федерації.

Надана апелянтом довідка Херсонського обласного центру з гідрометеорології ДСНС України щодо рівня води в річці Дніпро у період з 06 червня по 15 червня 2023 року також жодним чином не дає можливості встановити обставин знищення належного позивачу майна.

З огляду на викладене вище, позивач не зміг довести ключове у даній справі, а саме факт завдання йому збитків, при чому сам позивач неодноразово підтверджував дані обставини, стверджуючи, що у нього відсутній доступ до належного йому майна, а обставини втрати такого майна встановити неможливо.

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у даному випадку повного складу правопорушення, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, факт завдання яких не підтверджено належними та допустимими доказами.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2024 по справі №916/758/24 за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2024 по справі №916/758/24 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАВІОН К» на рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2024 по справі №916/758/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2024 по справі №916/758/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.02.2025 у зв`язку з перебуванням судді зі складу колегії суддів Таран С.В. у відпустці у період з 24.02.2025 по 26.02.2025.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран