ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"24" лютого 2025 р. м ХарківСправа № 922/547/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши матеріали

позовної заяви Комунального підприємства "Харківські теплові мережі",61037, м. вул. Мефодіївська, буд. 11
до Фізичної особи - підприємця Кутуз`ян Рубена Анушавановича, АДРЕСА_1
простягнення 34 727,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Фізичної особи - підприємця Кутуз`ян Рубена Анушавановича про стягнення заборгованості у сумі 34 727,79 грн., з яких:

- 1 109,58 грн. вартість спожитої теплової енергії за договором про постачання теплової енергії за жовтень- листопад 2021 року;

- 31 737,35 грн. заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії грудня 2021 року по квітень 2023 року;

- 225,68 грн. абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 року по 30.09.2023 рік;

- 1 655,18 грн. технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором за період з 01.07.2022 року по 30.09.2023 рік.

Також до стягнення заявлені судові витрати та 55,-- грн. поштових витрат.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви (вх. № 547/25), дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху, з огляду на наступне.

Пунктами 4, 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити:

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначає, що відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.2002 року належать нежитлові підвалу № 1-4 (один тире чотири) та 1/2 (одна друга) частка приміщення № 5 (п`ять), в цегляній будівлі літ «А-5» загальною площею 116, 5 кв.м (копії витягу та договору купівліпродажу додаю), розташовані за адресою місто Харків, проспект Героїв Харкова, 198 ( колишній проспект Московський). Вищезазначені нежитлові приміщення розташовані в будинку з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП Харківські теплові мережі. Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будинку в цілому. Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки та об`єкти соціальної сфери позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а постачання гарячої води цілодобово . Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень підтверджується актами № 172/16815 від 22.10.2021 року; № 172/17610 від 14.11.2022 року; № 172/511 від 06.04.2023 року про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2021-2022, 2022-2023 до будівель в цілому (копії актів та розпорядження Харківського міського Голови № 43 додаю). Вищезазначені акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП «Харківські теплові мережі» та балансоутримувача будинку. Будинок за адресою м. Харків, проспект Героїв Харкова, 198 не обладнаний приладом обліку, розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в України» КТМ 204 України 244-94.

Також зазначає, що 01.08.2001 року між відповідачем та позивачем було укладено договір про постачання теплової енергії № 650, який відповідачем не виконано належним чином, та заявлено заборгованість за договором за період жовтень- листопад 2021 року.

Також позивач зазначає, що на підставі частини 5 статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. N 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. N 1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року N 1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. N 1023), на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет 31.10.2021 року було розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі Договір). Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01 грудня 2021 року. Даний договір укладений з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу країни.

За твердженнями позивача, оскільки, нежитлове приміщення за адресою: м. Харків, проспекту Героїв Харкова, 198 знаходиться в контурі житлового будинку, починаючи з 01.12.2021 року надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу за цією адресою здійснюється на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. На думку позивача, факт отримання відповідачем послуги з постачання теплової енергії у опалювальний період 2021-2022, 2022-2023 - є фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору). Факт отримання теплової енергії підтверджується актами про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2021-2022, 2022-2023 р.р. У зв`язку зі чим, заявлено до стягнення із відповідача заборгованість за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 31737, 35 грн., яка утворилась за період з грудня 2021 року по квітень 2023 року та заборгованість із абонентської плати за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складає 225,68 грн., яка утворилась за період з 01.12. 2021 року по 30.09.2023 року.

Також позивач зазначає, що 1 липня 2022 року набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного, який опублікований на офіційному сайті КП Харківські теплові мережі в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01 червня 2022 року. Відповідно до п. 6 технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання проводиться відповідно до переліку адрес будинків, зазначених у Додатку 1, та включає комплекс робіт, які визначені на підставі Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 ркоу № 76, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 року № 150. Відповідачу направлялися рахунки-фактури за послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду. У звязку із чим, позивачем заявлено до стягнення із відповідача заборгованість з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності складає 1 655, 18 грн., яка утворилась за період з 01.07. 2022 року по 30.09. 2023 рік.

Частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем у якості доказів у підтвердження викладених у позовній заяві обставин, зокрема надано до суду

- Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 року який підписаний, а саме: "виконавець: найменування Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (реквізити), заступник директора фінансового по теплозбутовій роботі - С. Медведєв та додаток до індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, а саме: заява - приєднання до індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії в незаповненому вигляду;

- Публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності від 01.07.2022 року, який підписаний, а саме: "виконавець: найменування Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (реквізити), перший заступник генерального директора - С. Волик.

Будь-яких інших договорів із відповідачем, позивачем до суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, позивачем в порушення вимог частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України не надано до суду доказів у підтвердження викладених у позовній заяві обставин.

Крім того, судом встановлено, що позивачем до позовної заяви копії документів, викладених іноземною мовою (російською), без відповідного їх перекладу українською мовою та належного засвідчення (зокрема Розрахунок теплового навантаження).

Статтею 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 року у справі № 10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації, тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).

Відповідно до статті 10 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України "Про судоустрій та статус судів" судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Згідно з частин 1, 2, 4, 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому до письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат». Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012 року, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Переклад має бути зроблений з усього тексту документа, що перекладається, і закінчуватися підписами. Під текстами оригіналу та перекладу вміщується підпис перекладача у разі здійснення перекладу перекладачем. Посвідчувальний напис викладається під текстами документа і перекладу з нього. Переклад, розміщений на окремому від оригіналу чи копії аркуші, прикріплюється до нього, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса і його печаткою.

Таким чином докази, не перекладені з російської мови на українську мову та не засвідчені належним чином в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат» не є належними документами, оскільки не оформлені в установленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.06.2019 року у справі №910/4473/17.

З аналізу вищевикладеного слідує, що відсутність належним чином засвідченого перекладу на українську мову документу, складеного іноземною мовою, унеможливлює встановлення судом змісту такого документу, дії, яка вчинена на підставі вказаного документу, особи, якою вона була вчинена, на користь кого тощо. Більш того, суд позбавлений можливості дослідити такий документ та надати йому оцінку, що унеможливлює вирішення спору по суті.

Отже позивачу слід подати суду здійснений в установленому законом порядку переклад українською мовою усіх документів, викладених іноземною мовою, копії яких долучено до позовної заяви (матеріалів справи).

Згідно частини 1, частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу час на усунення недоліків.

Суд звертає увагу позивача, що за умовами частини 3, частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до Господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (вх. № 547/25) залишити без руху.

2. Встановити Комунальному підприємству "Харківські теплові мережі" строк на усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Комунальному підприємству "Харківські теплові мережі" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду:

- надати до суду договори відповідно до яких заявлені позовні вимоги укладені із відповідачем, а саме індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності від 01.07.2022 року;

- надання до суду копії зави відповідача від 07.10.2001 року, заяви відповідача від 20.09.2001 року, технічного паспорту із доданими до нього документами забезпеченого перекладом українською мовою та засвідчених нотаріусом в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат".

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала складена та підписана 24 лютого 2025 року

Суддя О.О. Ємельянова