ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"27" лютого 2025 р. Справа № 907/671/24

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Лучка Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Райніш М.І.

Розглянувши в підсумковому засіданні матеріали справи №907/671/24

за заявою ОСОБА_1 , смт Королево Берегівського району Закарпатської області

про неплатоспроможність фізичної особи

керуючий реструктуризацією: арбітражний керуючий Белінська Н.О.

За участю представників:

боржник Бучко О.В.;

арбітражний керуючий Белінська Н.О. (в режимі ВКЗ).

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , як фізична особа, звернувся до Господарського суду Закарпатської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Обґрунтовуючи заяву зазначає, що у нього відсутні фінансові можливості погашати вимоги кредиторів, які виникли на підставі та на умовах укладених кредитних договорів.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 31 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху та встановлено боржнику десятиденний строк для усунення виявлених судом недоліків.

Зважаючи на усунення заявником недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в установленому порядку та строк, суд ухвалою від 17 вересня 2024 року прийняв до розгляду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , призначив підготовче засідання на 01 жовтня 2024 року. Крім того вказаною ухвалою суд визнав обов`язковою явку боржника у підготовче засідання та зобов`язав боржника подати суду для огляду всі оригінали документів, долучених до заяви, а також заборонив ОСОБА_1 відчужувати належне йому майно.

У підготовчому засіданні 01 жовтня 2024 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі №907/671/24 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 (адреса реєстрації та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); введення процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 .

Також ухвалою від 01 жовтня 2024 року суд встановив відповідні процесуальні строки та постановив:

- заборонити боржнику ОСОБА_1 відчужувати належне йому майно;

- ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника;

- призначити керуючим реструктуризацією боргів боржника арбітражного керуючого Белінську Наталію Олександрівну;

- офіційно оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ;

- зобов`язати контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України, надати керуючому реструктуризацією Белінській Наталії Олександрівні та суду інформацію про доходи боржника та членів його сім`ї, про майно, задеклароване такими особами при перетині кордону;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України надати керуючому реструктуризацією Белінській Наталії Олександрівні та суду інформацію про перетинання боржником та членами його державного кордону за останні три роки;

- зобов`язати банківські установи, в яких відкрито рахунки боржника надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про залишок коштів на рахунках ОСОБА_1 ;

- призначити попереднє засідання суду у справі на 02 грудня 2024 року на 14:00 год.

У попередньому засіданні 02 грудня 2024 року, зважаючи на відсутність поданих суду заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника на дату проведення попереднього засідання, суд постановив ухвалу, якою призначив підсумкове судове засідання на 14 січня 2025 року, зобов`язав керуючого реструктуризацією боргів боржника повторно письмово повідомити кредиторів (зазначених боржником у заяві про відкриття провадження у справі) щодо правових наслідків неподання ними у порушення вимог частини першої статті 45 КУзПБ заяв з грошовими вимогами до боржника, а також призначив судове засідання для вирішення питання про перехід до наступної судової процедури (процедури погашення боргів) чи про закриття провадження у справі та, з метою з`ясування обставин добросовісності боржника, зобов`язав його надати додаткові докази на підтвердження майнового стану членів сім`ї щодо яких боржником не надано відомості ні в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ні в Деклараціях про майновий стан, в тому числі й уточнених.

Підсумкове засідання відкладалося на 28.01.2025 у зв`язку з неявкою боржника та з огляду на неподання ним витребуваних ухвалою суду документів. Крім того, ухвалою від 14.01.2025 суд повторно зобов`язав боржника ОСОБА_1 в строк до 24 січня 2025 року включно надати відомості про наявне в членів його сім`ї майно, їх РНОКПП, а також виписки по банківських рахунках ОСОБА_1 за період від дати отримання грошових коштів від визначених в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність кредиторів - ТОВ «Мілоан», ТОВ «Укр Кредит Фінанс», ТОВ «Маніфою», ТОВ «Стар Файненс Груп», ТОВ «Кредитонлайн», ТОВ « 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», АТ «Універсал Банк», АТ «КБ «Приватбанк», ТОВ «Бізпозика», ТОВ «Кредитпромінвест», ТОВ ФК «Кредит-Капітал», ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» і до дати звернення до суду із заявою про неплатоспроможність.

В підсумковому засіданні 28.01.2025 у зв`язку з повторним ненаданням боржником витребуваних судом документів оголошено перерву до 06.02.2025 та вкотре зобов`язано боржника виконати вимоги суду та надати витребувані судом документи, встановивши строк їх надання до 04.02.2025 року включно.

На виконання вимог суду боржником 28.01.2025 відповідно до клопотання від 28.01.2025 надано суду банківські виписки по власному рахунку за період з 01.09.2023 по 31.10.2024 року.

Крім того, згідно з клопотанням від 04.02.2025 боржником надано уточнені декларації із зазначенням відомостей щодо майнового стану члена сім`ї (дружини), які не були зазначені в уточнених деклараціях, що долучені до клопотання від 26.11.2024 та подавалися за наслідком перевірки таких декларацій керуючим реструктуризацією.

Надалі в підсумковому засіданні судом оголошувалася перерва до 13.02.2025 та до 27.02.2025 у зв`язку з необхідністю надання боржником доказів перебування в провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області справи з вимогами кредитора щодо ОСОБА_1 та пояснень щодо невідповідностей, які мають місце у деклараціях боржника за 2023-2024 в частині відомостей про доходи та фінансові зобов`язання самого боржника та його дружини у взаємозв`язку з інформацією з банківських виписок по рахунку ОСОБА_1 за період з 01.09.2023 по 31.10.2024 року.

25 лютого 2025 року від боржника через «Електронний суд» надійшло клопотання від 25.02.2025, до якого долучено копії письмових пояснюючих ОСОБА_1 від 24.02.2025 року.

В підсумковому засіданні 27.02.2025 боржник підтримав подані суду письмові пояснення та зазначив, що грошові кошти за зазначеними в поясненнях транзакціями були належні йому від продажу нерухомого майна (однокімнатної квартири), від дружини, яка в свою чергу отримувала вказані кошти в кредит, сестри ОСОБА_2 та брата ОСОБА_3 та особистих коштів, яка боржник отримував в кредит від одних фінансових установ з метою погашення попередньої заборгованості в інших кредитних організаціях. Зазначає боржник також, що в поданих суду деклараціях відсутність доходів обумовлено його фінансовою нестабільністю в реаліях сімейної кризи і відтоку клієнта по реалізації продукції через війну та вплив МФО на банківський рахунок боржника.

Водночас, боржник в підсумковому засіданні 27.02.2025 не надав суду пояснень щодо відсутності у поданих суду деклараціях про майновий стан (з урахування їх дворазового уточнення) відомостей про власні фінансові зобов`язання у 2023 році та їх часткового погашення, як і відомостей про фінансові зобов`язання члена сім`ї (дружини) у 2023-2024 роках.

Арбітражний керуючий Белінська Н.О. в підсумковому засіданні 27.02.2025 зазначила, що процесуальним законом арбітражний керуючий не наділений повноваженням повторно здійснювати перевірку поданих боржником декларацій, а відомості щодо наявних у 2023-2024 році в боржника та членів його сім`ї грошових коштів, які вбачаються з банківських виписок по рахунку ОСОБА_1 не були предметом первісної перевірки декларацій арбітражним керуючим.

Розглянувши в підсумковому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення боржника, думку арбітражного керуючого, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність з огляду на наступне

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України «Про міжнародне приватне право», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до преамбули КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи передбачено Книгою четвертою «Відновлення платоспроможності фізичної особи» цього Кодексу.

За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

При цьому, нормами КУзПБ встановлено перелік документів та відомостей, необхідних до подання заявником при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Зокрема, пунктом 11 частини третьої статті 116 КУзПБ визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства

Відповідно до частини п`ятої статті 116 КУзПБ декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 зазначив, що інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.

Отже, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.

КУзПБ запроваджено «добровільне банкрутство» боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

Частиною другою статті 6 КУзПБ визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

Згідно з частиною п`ятою статті 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4-11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Також, КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, серед яких, зокрема, передбачає закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Керуючий реструктуризацією зобов`язаний у найкоротший строк перевірити майновий стан боржника, серед іншого виконати вказівки суду чи зборів кредиторів щодо додаткової перевірки конкретних фактів приховування боржником майна чи відомостей його декларації, а також забезпечити збирання та аналіз інформації, витребуваної судом відповідно до пунктів 9 - 11 частини п`ятої статті 119 КУзПБ при відкритті провадження у справі.

Своєчасне та належне виконання керуючим реструктуризацією завдань з перевірки майнового стану боржника є запорукою адекватної оцінки стану неплатоспроможності боржника та його можливостей погасити борг, відтак сприятиме досягненню компромісу при узгодженні сторонами плану реструктуризації боргів. Суд звертається до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

Таким чином, декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність є документом, що заповнюється та подається боржником для мети розкриття перед судом та кредиторами свого реального майнового стану та дослідження питання можливості реструктуризації боргів. Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність повинна відповідати принципам повноти та достовірності. Порушення цих принципів може свідчити про недобросовісність або необачність боржника. При цьому, встановлюючи обов`язковість надання суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, законодавець передбачив можливість подання виправленої декларації.

У постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 висловлено правову позицію про те, що нормами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено перевірку керуючим реструктуризацією виправлених декларацій, а зазначена в них інформація підлягає оцінці судом та використанню при подальшому розгляді справи.

Пунктом 1 частини 7 статті 123 КУзПБ встановлено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

Отже, зі змісту пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ вбачається, що якщо боржник не скористався наданим йому правом усунути виявлені за наслідком перевірки керуючим реструктуризації недоліки щодо повноти та достовірності інформації, зазначеної у поданих ним (боржником) деклараціях, наступають визначені цією нормою наслідки у вигляді закриття провадження у справі. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20.

За позицією суду відповідні наслідки настають і випадку зазначення боржником у декларації про майновий стан неповної та/або недостовірної інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, позаяк протилежний підхід суперечитиме буквальному тлумаченню приписів п. 7 ч. 7 ст. 123 КУзПБ.

Конструкція цієї норми побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.

До того ж, розширене коло ініціаторів застосування частини сьомої статті 123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі №903/806/20 наголосив, що господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною сьомою статті 123 КУзПБ, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

Окрім того, відповідно до правової позицій викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 червня 2024 року в справі № 920/1128/23 у випадку:

- наявності у боржника заборгованості (підтвердженої відповідними доказами та яка була підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи) перед конкурсним кредитором, яким в порушення вимог частини 1 статті 45 КУзПБ не подано заяву з грошовими вимогами до боржника, та

- подальшого ігнорування таким кредитором свого обов`язку щодо подання заяви з грошовими вимогами до боржника після отримання ним від керуючого реструктуризацією письмового повідомлення щодо правових наслідків невиконання цього обов`язку, -господарський суд має право прийняти рішення про визнання фізичної особи - боржника банкрутом за відсутності рішення зборів кредиторів, однак з урахуванням та оцінкою стану неплатоспроможності боржника на підставі отриманого звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації боржника.

Водночас Верховний Суд наголосив, що в такому випадку, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів фізичної особи - боржника, господарський суд зобов`язаний перевірити наявність визначених частиною 7 статті 123 КУзПБ підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи з власної ініціативи суду, надати таким обставинам належну юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

А за тим, врахувавши обставини, що свідчать про добросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи, господарський суд вирішує питання щодо подальшого руху справи, зокрема, закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі пункту 8 частини 1 статті 90 КУзПБ та застосування наслідків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що основним призначенням частини 7 статті 123 КУзПБ є припинення реабілітації очевидно недобросовісного боржника та можливість її застосування з власної ініціативи суду, господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за цією нормою, тому з власної ініціативи, зокрема розглядаючи інформацію керуючого реструктуризацією про результати перевірки майнового стану боржника або вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

Добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав, з якими КУзПБ пов`язує можливість альтернативного вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи. Тому обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом при ухваленні рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами можуть бути, зокрема, ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

В даному аспекті суд зважає, що з долучених ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність декларацій про майновий стан боржника та членів його сім`ї вбачається відсутність у 2021-2022 році в боржника будь-яких доходів. При цьому, у 2023 році боржником задекларовано дохід від продажу нерухомого майна на суму 255 331,11 грн та інший дохід на суму 737,35 грн, а в 2024 році інший дохід на суму 180,46 грн.

Члени сім`ї згідно з означеними деклараціями боржника протягом 2021-2024 року не надали йому інформацію про розмір та джерела походження власних доходів, майно та, зокрема і про власні фінансові зобов`язання, а в самого боржника протягом 2021-2023 років відсутні відомості про фінансові зобов`язання та інші витрати (розділ XIV декларацій за 2021-2023 роки). Позатим, згідно з декларацією за 2024 рік боржником в розділі XIV декларації задекларовано 488 668,80 грн погашення основної суми позики (п. 65 декларації за 2024 рік), що відповідає розміру кредитної заборгованості, яка зазначена в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, наявність витрат на придбання майна на суму 4500,00 грн та на утримання майна на суму 2500,00 грн (п.п. 70, 71 декларації за 2024 рік).

Керуючим реструктуризацією боржника арбітражним керуючим Белінською Н.О. надано звіт про результати перевірки декларації боржника від 21.11.2024 за №02-485/5892, в якому вказано, що при перевірці декларації про майновий стан боржника встановлені наступні порушення:

- відсутня інформація щодо вкладів у банках, готівкові кошти, електронні гроші та інші активи, що перебувають/ли у власності боржника в період з 2021 по 2023 роки;

- відсутня інформація щодо фінансових зобов`язань за 2021, 2022 та 2023 роки;

- відсутні доходи членів сім`ї боржника;

- невірно зазначені доходи за 2024 рік.

У зв`язку з наведеним 26.11.2024 боржником надано уточнюючі декларації про майновий стан боржника за 2021-2024 роки, в яких уточнено відомості щодо доходів боржника у 2024 році (п. 16 декларації за 2024 рік) шляхом включення до таких 85 000,00 грн доходу від діяльності фізичної особи-підприємця. В частині інших виявлених арбітражним керуючим недоліків боржник надав письмові розписки від 23.07.2024, згідно з якими зазначає про відмову усіх членів сім`ї у наданні будь-якої інформації, відсутність можливості заповнення п.п. 70-73 декларацій за 2021-2023 роки та надання коштів, які мав готівкою, позаяк в означені періоди він не займався декларуванням своїх витрат, не планував звернення до суду та не вбачав такої необхідності. Крім того, в розписці від 23.07.2024 боржник повідомляє, що не може надати інформації щодо стану зобов`язань по кредитах станом на 2021-2023 роки, а тільки на момент подачі документів до суду, з огляду на неможливість отримання зазначених відомостей.

Верховний суд у постанові від 08.12.2022 у справі №916/1941/21 вказав, що відсутність встановлення арбітражним керуючим факту неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї не може безумовно свідчити про повноту та достовірність декларацій боржника та не звільняє суд від обов`язку здійснити з власної ініціативи перевірку таких обставин та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

Враховуючи відсутність у поданих керуючим реструктуризацією звіті про результати перевірки декларації боржника встановлення факту неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, з урахуванням, в тому числі, відсутності інформації про доходи, майно та витрати боржника та дружини боржника, відомостей з виписок по банківських рахунках ОСОБА_1 за період від дати отримання грошових коштів від визначених в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність кредиторів і до дати звернення до суду із заявою про неплатоспроможність, суд здійснив з власної ініціативи перевірку таких обставин.

В ході розгляду та з`ясування судом відповідних обставин боржником 04.02.2025 були надані суду вдруге уточнені декларації про майновий стан за період з 2021-2024 роки із зазначенням у них додатково відсутності в означений період будь-яких доходів в дружини боржника ОСОБА_4 та розписку від 31.01.2025 згідно з якою ОСОБА_1 повідомляє про відсутність в нього доходів як у підприємця у 2024 році та закриття усіх потреб сім`ї та затрат на бізнес за рахунок кредитних лімітів, наданих банками.

Позатим, в ході перевірки обставин надання боржником повної та достовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї протягом 2021-2024 році суд, з урахуванням наданих боржником банківських виписок по рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк» за період з 04.09.2023 по 31.12.2023 та з 01.01.2024 по 31.10.2024 встановив, що в означені періоди боржник неодноразово та систематично:

- отримував грошові кошти (перекази) від дружини ОСОБА_4 на загальну суму 68 313,00 грн (платежі від 06.09.2023, 07.09.2023, 10.10.2023, 14.10.2023, 21.10.2023, 22.10.2023, 23.10.2023, 18.11.2023, 19.11.2023, 20.11.2023, 23.11.2024, 04.12.2024, 05.12.2024, 06.12.2024, 08.12.2024, 12.12.2023, 13.12.2023, 14.12.2023, 16.12.2023, 18.12.2023, 22.12.2023, 23.12.2023, 24.12.2023, 25.12.2023, 26.12.2023, 20.01.2024, 24.01.2024, 26.01.2024, 01.05.2024, 07.05.2024, 08.05.2024);

- отримував грошові кошти (перекази) від інших осіб ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) на загальну суму 84 638,42 грн (платежі від 09.09.2023, 15.09.2023, 27.09.2023, 24.10.2023, 29.10.2023, 15.11.2023, 20.11.2023, 24.11.2023, 28.11.2023, 03.12.2023, 17.12.2023, 22.12.2023);

- отримував зарахування грошових коштів/поповнення банківського рахунку власними готівковими коштами на загальну суму 220 420,00 грн (платежі від 16.09.2023, 05.10.2023, 25.10.2023, 27.10.2023, 28.10.2023, 31.10.2023, 01.11.2023, 05.11.2023, 06.11.2023, 10.11.2023, 13.11.2023, 14.11.2023, 01.12.2023, 03.12.2023, 06.12.2023, 11.12.2023, 12.12.2023, 22.12.2023, 26.12.2023, 27.12.2023, 28.12.2023, 29.12.2023, 30.12.2023, 16.01.2024, 17.01.2024, 18.01.2024, 19.01.2024, 22.01.2024, 02.02.2024, 13.02.2024, 14.02.2024, 22.02.2024);

- отримував грошові кошти від кредитних установ, які не зазначені боржником в конкретизованому списку кредиторів та щодо яких у деклараціях боржника за 2023-2024 роки відсутні відомості про погашення позики (кредиту) та відсотків (пункти 65, 66 декларацій про майновий стан за 2023-2024 роки з урахуванням їх уточнення) на загальну суму 30 575,00 грн (платежі від 05.11.2023, 14.11.2023, 16.01.2024).

Пояснюючи джерело походження означених грошових коштів у боржника та його дружини з урахування відсутності у них доходу у 2021-2023 роках, що вбачається з декларацій про майновий стан за означені періоди, ОСОБА_1 відповідно до письмових пояснень від 24.02.2025 зазначає, зокрема, що:

- грошові кошти в сумі 12 300,00 грн та 34 000,00 грн, які боржник перерахував на свій рахунок 15-16.09.2023 року ним отримано від продажу нерухомого майна;

- грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн та 22 000,00 грн ним отримано від дружини ОСОБА_4 10.10.2023 та 25.12.2023 відповідно та використано для повернення деяких з отриманих кредитів. Наявність у дружини грошових коштів в означених розмірах боржник пояснює наявністю у неї кредитних лімітів в АТ КБ «Приватбанк»;

- грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн отримано 27.09.2023 від сестри ОСОБА_5 та використані на погашення раніше отриманих кредитів та оплати за житло;

- грошові кошти, які отримувалися боржником 13.11.2023, 01.12.2023, 06.12.2023, 22.12.2023, 16.01.2024, 28.01.2024, 02.02.2024 в сумах 19 000,00 грн, 14 000,00 грн, 10 000,00 грн, 10 000,00 грн, 9700,00 грн, 12 000,00 грн та 42 000,00 грн відповідно отримувалися від суб`єктів мікрокредитування та використовувалися для погашення раніше отриманих боржником та його дружиною кредитів;

- грошові кошти в сумі 19 000,00 грн отримано 15.11.2023 від брата ОСОБА_3 та використані на погашення раніше отриманих кредитів;

- грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн отримано 09.09.2023 від сестри ОСОБА_5 та 16.09.2023 частина отриманої позики (13 000,00 грн) була повернута;

- відсутність доходів за 2023-2024 роки обумовлено його фінансовою нестабільністю в реаліях сімейної кризи і відтоку клієнта по реалізації продукції через війну та вплив МФО на банківський рахунок боржника.

Водночас, означені пояснення боржника критично оцінюються судом та не узгоджуються з іншими матеріалами у вказаній справі про неплатоспроможність, позаяк, як вже зазначалося судом вище, відповідно до поданих ОСОБА_1 декларацій про майновий стан, з урахуванням їх дворазового уточнення боржником, зазначено про відсутність у період з 2021 року по 2023 рік у боржника та його дружини будь-яких доходів (окрім доходу від реалізації нерухомого майна за договором купівлі-продажу від 05.10.2023 в розмірі 255 331,11 грн), як і відсутні відповідно до декларації за 2023 рік будь-які задекларовані фінансові зобов`язання та інші витрати в ОСОБА_1 чи його дружини ОСОБА_4 .

Так у випадку наявності дійсних фінансових зобов`язань у боржника та/або його дружини протягом 2023 року відомості про їх наявність та витрати, пов`язані з поверненням грошових коштів за отриманими у 2023 році кредитами, відсотками за їх користування підлягали внесенню боржником до розділу ХIV декларації про майновий стан за 2023 рік, про що зазначав і керуючий реструктуризацією у звіті про результати перевірки декларації боржника від 21.11.2024 за №02-485/5892.

Позатим, зміст поданої та двічі уточненої боржником декларації про майновий стан за 2023 рік свідчить про відсутність у ОСОБА_1 фінансових зобов`язань та інших витрат у 2023 році та ненадання іншими членами сім`ї, в тому числі дружиною ОСОБА_4 інформації, яка підлягає включенню до означеного розділу.

Відповідно до п. 9 Приміток до затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлюючі документи, відповідні державні реєстри).

При цьому саме на боржникові у справі про неплатоспроможність фізичної особи лежить обов`язок якнайповнішого розкриття суду та його кредиторам інформації про свій майновий стан та стан осіб, зазначений боржником у декларації (постанова Верховного Суду від 03.08.2023 у справі №926/2987-б/20).

Таким чином, суд констатує, що боржнику не достатньо обмежитися лише констатацією факту ненадання членами сім`ї відповідної інформації, а з метою забезпечення повноти та достовірності відомостей та усунення сумнівів у наявності прихованих активів, така інформація має бути отримана боржником з будь-яких відомих йому джерел та відображена в декларації про майновий стан.

Суд, водночас, окремо зауважує, що інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно та витрати зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.

Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміки розміру активів за відповідний період (постанови Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, від 01.09.2021 у справі №917/2088/19).

З урахуванням додатково наданих суду пояснень боржника, суд також приймає до уваги, що за всіма обставинами боржник, розписуючи в письмових поясненнях динаміку отримання ним та його дружиною грошових коштів в кредит, зокрема, у 2023 році, не міг не володіти відповідною інформацією на час подання декларацій про майновий стан та їх неодноразових уточнень.

Разом з тим, з урахуванням поданих суду банківських виписок по рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк» за період з 04.09.2023 по 31.12.2023 та з 01.01.2024 по 31.10.2024, пояснень боржника від 24.02.2025, 31.01.2025 у їх взаємозв`язку з деклараціями та уточненими деклараціями про майновий стан за 2021-2024 роки, суд доходить переконливого висновку про зазначення боржником у таких деклараціях і неповної, і недостовірної інформації щодо власного майнового стану та стану членів своєї сім`ї, зокрема дружини ОСОБА_4 , що полягає у:

- недекларуванні наявних протягом 2021-2023 року доходів, які б дали змогу забезпечити проживання боржника та членів його родини в означений період хоча б з розрахунку прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого бюджетним законодавством в означений період;

- недекларуванні наявних у 2023 році в боржника та членів його родини, зокрема дружини ОСОБА_4 , доходів, які б дали змогу забезпечити можливість надходження на банківський рахунок позивача грошових коштів в період з 04.09.2023 по 08.05.2024 в сумі 68 313,00 грн від його дружини та за період з 16.09.2023 по 22.02.2024 на суму 220 420,00 грн від боржника/інших осіб та/або фінансових зобов`язань боржника у 2023 році чи його дружини ОСОБА_4 у 2023-2024 роках, за рахунок яких відповідно до пояснень боржника відбувалися зазначені вище транзакції по його розрахунковому рахунку;

- недекларуванні отриманих боржником протягом 2023 року від ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 грошових коштів на суму 84 638,42 грн та/або фінансових зобов`язань боржника щодо даних осіб із включенням їх до переліку (списку) кредиторів при зверненні до суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

- недекларуванні отриманих боржником 05.11.2023, 14.11.2023, 16.01.2024 від кредитних установ грошових коштів в розмірі 30 575,00 грн та/або відомостей про розміри погашеної позики за даними правочинами, та/або відомостей, що кредитори за ними включені до переліку (списку) кредиторів, який боржник надавав при зверненні до суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

- наявних суперечностей щодо відомостей про отримані боржником у 2024 році доходи від підприємницької діяльності згідно з уточненою декларацією за цей період та розпискою боржника від 31.01.2025, за якою ОСОБА_1 повідомляє про відсутність в нього доходів як у підприємця у 2024 році.

Судом також критично оцінюються пояснення боржника щодо грошових коштів в сумі 12 300,00 грн та 34 000,00 грн відповідно, які боржник 15-16.09.2023 року перерахував на свій рахунок та отримано ним отримано від продажу нерухомого майна, позаяк сам договір купівлі-продажу кімнати у житловій секції в гуртожитку ОСОБА_1 укладено пізніше 05.10.2023, а відповідно до банківської виписки по рахунку боржника за 2023 рік грошові кошти 15.09.2023 в розмірі 12 300,00 грн ОСОБА_1 отримував не від контрагента за договором ( ОСОБА_10 ), а від ОСОБА_6 , тоді як в призначенні платежу 16.09.2023 (на суму 34 000,00 грн) зазначено «поповнення готівкою своєї картки».

Водночас, відповідно до п. 2 ч. 7 розділу ІІ положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 № 148 фізичні особи мають право здійснювати розрахунки готівкою між собою за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, у розмірі до 50 000 (п`ятдесяти тисяч) гривень включно.

Платежі на суму, яка перевищує 50 000 гривень, здійснюються шляхом переказу коштів із рахунку на рахунок або внесення та/або переказу коштів на рахунки.

З урахуванням викладеного, розрахунок між сторонами за договором купівлі-продажу кімнати у житловій секції в гуртожитку від 05.10.2023, враховуючи ціну даного договору, міг здійснюватися виключно шляхом переказу коштів із рахунку на рахунок або внесення та/або переказу коштів на рахунки, ане шляхом внесення власних коштів на рахунок (16.09.2023 на суму 34 000,00 грн), а відтак пояснення боржника в цій частині не беруться судом до уваги.

Крім того, критично оцінюються судом пояснення боржника щодо того, що у 2021-2023 роках він не займався декларуванням своїх витрат, не планував звернення до суду та не вбачав такої необхідності, а також відсутність інформації щодо стану зобов`язань по кредитах станом на 2021-2023 роки через неможливість отримання зазначених відомостей, позаяк отримання інформації про розмір отриманих грошових коштів протягом 2021-2023 років, їх ідентифікація за джерелами походження та, відповідно, надання суду повної та достовірної інформації про доходи, майно та фінансові зобов`язання у спірних правовідносинах можливо було реалізувати шляхом безпосереднього вивчення боржником виписки по власному банківському рахунку (рахунках) в означений період, а виконання обов`язку зазначення у деклараціях про майновий стан повної та достовірної інформації процесуальним законом не ставиться в залежність від думки боржника щодо доцільності такого зазначення, а є його (боржника) процесуальним обов`язком.

Враховуючи вищевикладене, встановлені судом в сукупності обставини відсутності у поданих суду деклараціях про майновий стан боржника за 2021-2024 роки повної та достовірної інформації щодо доходів боржника та членів його сім`ї, їх майна, витрат, повного та достовірного переліку кредиторів, неусунення таких недоліків у виправлених деклараціях, поданих поясненнях, - свідчать про невиконання ОСОБА_1 обов`язку щодо надання суду повної та достовірної інформації щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї ані під час звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ані після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій боржника чи на стадії підсумкового засідання, а відтак, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ.

У зв`язку із закриттям провадження у справі, суд не розглядає заяву керуючого реструктуризації Белінської Н.О., яка сформована в системі «Електронний суд» 14.01.2025 про зобов`язання Регіональний сервісний центр МВС України у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях надати арбітражному керуючому інформацію.

Керуючись п. 1 ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Закрити провадження у справі №907/671/24 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 (адреса реєстрації та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

2. Припинити процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 (адреса реєстрації та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), введену ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 01 жовтня 2024 року у справі №907/671/24.

3. Припинити повноваження керуючого реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександрівни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора №190 від 12.02.2013), адреса: м. Вінниця, вул. Миколи Оводова, буд. 38, кім. 305, РНОКПП НОМЕР_3 , тел. НОМЕР_4 ).

4. Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 01 жовтня 2024 року у справі №907/671/24.

5. Копію ухвали надіслати боржнику, арбітражному керуючому Белінській Н.О., контролюючому органу, визначеному Податковим кодексом України - ГУ ДПС у Закарпатській області, до місцевого суду загальної юрисдикції Виноградівському районному суду Закарпатської області, органу державної виконавчої служби - Управлінню забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерство юстиції, Державному органу з питань банкрутства, Берегівській районній державній адміністрації.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-257 ГПК України до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 03 березня 2025 року.

Суддя Р.М. Лучко