УХВАЛА

20 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 904/884/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратової І. Д. - головуючої, судді: Баранця О. М., Губенко Н. М.,

розглянув касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Пошнакян Анжели Арутюновни

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області

(суддя Золотарьова Я.С.)

від 23.07.2024

та постанову Центрального апеляційного господарського суду

(головуючий - Іванов О.Г., судді - Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.)

від 19.11.2024

у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа"

до Фізичної особи-підприємця Пошнакян Анжели Арутюновни

про стягнення заборгованості у розмірі 142 496,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. У березні 2024 року Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Пошнакян Анжели Арутюновни, в якому просив стягнути заборгованість у розмірі 142 496,81 грн, з яких заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 30.11.2023 у розмірі 139 853,10 грн, заборгованість за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 30.11.2023 у розмірі 956,30 грн, суму збитків від інфляції у розмірі 575,49 грн (з вересня 2023 року по січень 2024 року), 3% річних у розмірі 500,87 грн (з 01.09.2023 по 13.02.2024), пеню у розмірі 611,05 грн (з 01.09.2023 по 13.02.2024) та судові витрати.

2. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачкою умов індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 05.10.2021, в частині оплати наданих послуг.

3. 23.07.2024 Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив рішення, яким позов задовольнив повністю, стягнув з відповідачки на користь позивача заборгованість за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 139 853, 10 грн, плату за абонентське обслуговування в розмірі 956, 30 грн, суму збитків від інфляції - 575, 49 грн, 3 % річних - 500, 87 грн, пеню - 611, 05 грн та судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн.

4. 19.11.2024 Центральний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції залишив без змін.

5. Суд першої інстанції дійшов наступних висновків, з якими погодився суд апеляційної інстанції:

- матеріалами справи підтверджується належне виконання позивачем своїх зобов`язань;

- відповідачкою спожита теплова енергія та оплачена повністю не була, внаслідок чого у останньої перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 139 853, 10 грн та заборгованість за послуги з абонентського обслуговування в сумі 956, 30 грн;

- станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло;

- належних доказів на підтвердження факту відключення приміщень від мереж централізованого опалення, а також законність такого відключення згідно з встановленою законом процедури відповідачкою не надано;

- розрахунок пені у розмірі 611,05 грн є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню;

- позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки 3% річних у розмірі 500, 87 грн та інфляційних втрат у розмірі 575, 49 грн також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

6. 07.12.2024 представник відповідачки - адвокат Киселиця Іван Юрійович звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

7. Верховний Суд ухвалою від 25.12.2024 відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідачки згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки її подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню та за відсутності підстав, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу.

8. 30.12.2025 до Верховного Суду надійшла повторно подана касаційна скарга представником відповідачки - адвокатом Киселицею Іваном Юрійовичем на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2024 у цій справі.

9. Верховний Суд ухвалою від 20.01.2025 відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідачки на підставі пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України (з огляду на наявність ухвали Верховного Суду від 25.12.2024, відповідно до якої вирішено питання про відмову у відкритті провадження за касаційною скаргою цієї ж заявниці на ці самі судові рішення).

10. 31.01.2025 представник відповідачки - адвокат Киселиця Іван Юрійович втретє звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2024 у цій справі.

11. Верховний Суд 04.02.2025 постановив ухвалу, якою відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідачки на підставі пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України (з огляду на наявність ухвал Верховного Суду від 25.12.2024 та від 20.01.2025, відповідно до яких відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою цієї ж заявниці на ці самі судові рішення). Суд звернув увагу, що відповідно до статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

12. 13.02.2025 Фізична особа-підприємець Пошнакян Анжела Арутюновна особисто подала до Верховного Суду касаційні скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2024 у цій справі.

13. Верховний Суд вивчив матеріали касаційної скарги та дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

14. Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

15. Частиною другою статті 6 та частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо є або постанова про залишення касаційної скарги цієї ж особи без задоволення, або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

17. Відмова у відкритті касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 293 ГПК України, не є реалізацією дискреції, а є виконанням судом процесуального обов`язку, оскільки конструкцією вказаної норми встановлено імперативне правило щодо наслідків повторного подання касаційної скарги тією ж самою особою на теж саме судове рішення, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї ж особи без задоволення, або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

18. Зазначена норма права не передбачає для суду касаційної інстанції можливості альтернативно обирати варіант дій та вирішувати про застосування чи не застосування цих положень процесуального закону на власний розсуд.

19. У випадку повторного подання касаційної скарги тією ж самою особою на те ж саме судове рішення, зокрема, якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення, суд касаційної інстанції зобов`язаний відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України.

20. Таку правову позицію викладено в ухвалі Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.11.2022 у справі № 903/682/21, відповідно до якої Суд дійшов висновку про необхідність відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 25.08.2022 у справі № 903/357/21, щодо застосування положень пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України.

21. Отже, наявна підстава, що виключає можливість розгляду по суті повторної касаційної скарги на ті ж самі судові рішення.

22. Оскільки ФОП Пошнакян Анжела Арутюновна уже тричі зверталася із касаційною скаргою через свого представника на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2024 у цій справі, і у відкритті касаційного провадження якого було відмовлено, про що Верховний Суд постановив ухвали від 25.12.2024, від 20.01.2025 та від 04.02.2025, то у відкритті цього касаційного провадження необхідно відмовити на підставі пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України.

23. Заяви скаржниці про поновлення строку на касаційне оскарження та про зупинення дії оскаржуваних судових рішень Верховний Суд не розглядає, з огляду на відмову у відкритті касаційного провадження.

24. Поряд з цим, Верховний Суд звертає увагу скаржниці на те, що згідно з частиною першою та другої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається; залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

25. Відповідно до частини четвертої статті 43 ГПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

26. Таким чином, колегія суддів зауважує, що подальші звернення з касаційною скаргою на одне і те ж саме судове рішення, за якою вже було відмовлено у відкритті касаційного провадження, може бути розцінене Верховним Судом як зловживання процесуальними правами.

Керуючись нормами статей 234, 235, пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 904/884/24 за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Пошнакян Анжели Арутюновни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча І. Кондратова

Судді О. Баранець

Н. Губенко