ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" лютого 2025 р. м. Вінниця Cправа № 902/69/25

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Московчук Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "САЙЛЕНТ ІНВЕСТ", вул. Вільямса Академіка, буд. 6-Д, оф. 4, м. Київ, 03189, код - 43751339

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ", вул. Подільська, буд. 1 В, с. Гришівці, Вінницький район, Вінницька область, 23337, код - 43413041

про стягнення 142 416,69 грн

В С Т А Н О В И В:

23.01.2025 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 23.01.2025 року) (вх.канц. № 71/25 від 23.01.2025 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "САЙЛЕНТ ІНВЕСТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" про стягнення 142 416,69 грн заборгованості з яких, з яких 110 000,00 грн основного боргу та 32 416,69 грн штрафних санкцій за договором поставки № 02022023 від 02.02.2023 року.

Ухвалою суду від 28.01.2025 року відкрито провадження у справі № 902/69/25 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 20.02.2025 року.

13.02.2025 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "САЙЛЕНТ ІНВЕСТ", Стратіло К.В. надійшла заява (№ 01-34/1536/25 від 13.02.2025 року) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 14.02.2025 року забезпечено участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю "САЙЛЕНТ ІНВЕСТ", Стратіло Ксенії Володимирівни у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

20.02.2025 року до суду від представника позивача надійшла заява (б/н від 20.02.2025 року) (вх.канц. № 01-34/1779/25) про долучення до матеріалів справи доказів.

У судовому засіданні 20.02.2025 року представники позивача та відповідача правом участі не скористались, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Щодо обізнаності відповідача про судове засідання, суд зазначає наступне.

Ухвалу суду від 28.01.2025 року надіслано відповідачу до електронного кабінету у системі ЄСІТС.

Згідно довідки про доставку електронного листа, що оформлена відповідальним працівником Господарського суду Вінницької області ухвалу суду від 28.01.2025 року надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" та доставлено до електронного кабінету.

Отже, відповідача завчасно, з дотримання процесуальних строків, визначених ГПК України, повідомлено про розгляд справи.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення позивача та відповідача про дату, час та місце судового слухання, однак сторони не скористалися своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Ст. 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В силу п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Враховуючи положення ст. ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності належно повідомленого відповідача.

Стислий виклад процесуальних позицій сторін.

Позивач, в якості підстави позовних вимог, зазначає про укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "САЙЛЕНТ ІНВЕСТ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" укладено договір поставки № 02022023 від 02.02.2023 року.

У зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" умов договору поставки № 02022023 від 02.02.2023 року, в частині оплати поставленого товару, утворилась заборгованість.

З метою захисту своїх прав Товариство з обмеженою відповідальністю "САЙЛЕНТ ІНВЕСТ" звернулось з позовом до суду про стягнення з Товариствоа з обмеженою відповідальністю "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" 110 000,00 грн основного боргу, 13 178,22 грн інфляційних втрат, 3 498,36 грн 3% річних та 15 740,11 грн пені за Договором поставки № 02022023 від 02.02.2023 року.

Матеріали справи не містять відзиву або будь-якої іншої заяви по суті справи зі сторони відповідача в якому було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 02.02.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "САЙЛЕНТ ІНВЕСТ" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" (Покупець) укладено договір поставки № 02022023 (т. 1, а.с. 13 (зворотна сторона) - 16).

Відповідно п. 1.1 Договору Постачальник, на умовах, передбачених даним Договором, зобов`язується передати Товар, який визначений специфікації, у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити переданий Товар за цінами, обумовленими Сторонами у Заявці. Товар постачається партіями, відповідно до узгоджених з Постачальником замовлень Покупця, зроблених протягом строку дії Договору. Поставка Товару здійснюється відповідно до узгоджених з Постачальником замовлень Покупця, зроблених протягом строку дії Договору.

Асортимент Товару визначається у Специфікації (п. 2.1 Договору).

Поставка Товару здійснюються на підставі заявок Покупця. Заявки подаються Покупцем або письмово засобами електронного зв`язку на адресу Постачальника , або у телефонному режимі через повноважних представників не пізніше ніж за 3 доби до дати поставки товару. Постачальник здійснює опрацювання заявки протягом 24 годин, та надає відповідь про отримання заявки та можливість її виконання. Строк постачання кожної партії Товару складає від 3 до 6 календарних днів в залежності від географічної віддаленості місця поставки від адреси місця виробництва Постачальника. Кожна сторона зобов`язана інформувати іншу сторону про неможливість виконання заявки в строк, не менш ніж за три календарні дні до її виконання (п. 3.1 Договору).

Поставка Товару від Постачальника до Покупця здійснюється силами Постачальника, або в іншому порядку, попередньо погодженому Сторонами (п. 3.2 Договору).

Датою отримання Товару вважається фактична дата отримання Товару Покупцем. Прийом Товару по кількості та якості здійснюється за участю водія/експедитора Постачальника або Перевізника, з яким Постачальник діє на умовах Договору перевезення, та повноважного представника Покупця. У разі виявлення недостачі Товару та/або його брак, такий факт відображається в акті приймання, який складається Покупцем Товару у довільній формі, та підтверджується підписами водія/експедитора Постачальника або Перевізника та повноважної на прийом продукції особи Покупця. На підставі видаткової накладної та акту приймання у разі його наявності Сторони здійснюють відповідні записи в бухгалтерських документах. Після прийому Товару відповідальною особою Покупця претензії щодо браку не розглядаються, за винятком випадків скритих виробничих недоліків (п.3.3. даного Договору). Підписаний акт Покупець зобов`язаний надіслати засобами електронного зв`язку Постачальнику не пізніше 3-ого робочого дня після прийому - передачі Товару, та/або видати на руки водію/експедитору Постачальника або Перевізнику (п. 3.3 Договору).

За змістом п. 3.5 Договору разом з товаром Постачальник передає Покупцю наступні документи: товарно-транспортну накладну; видаткову накладну; декларацію виробника; документи, що підтверджують якість товару; інші документи, надання яких є обов`язковою умовою при поставці певного виду товару, належним чином оформлені документи або їх легітимні копії.

При ненаданні Постачальником відповідно до 3.5 цього Договору товаросупровідних документів на партію Товару одночасно з передачею Товару поставка вважається не здійсненою, а зобов`язання Постачальника по поставці невиконаними.

Ціни на Товар, що постачається за даним Договором, встановлюються в національній валюті України - гривні (4.1 Договору).

Оплата кожної отриманої Покупцем партії Товару здійснюється ним в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 7 (семи) календарних днів після відвантаження Товару Покупцю, якщо інше додатково не погоджено Сторонами. Сума даного Договору складає суму всіх видаткових накладних за якими Покупець отримає Товар протягом дії даного Договору (п. 4.2 Договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2023 року в частині поставки, а в частині оплати - до повного виконання зобов`язань по даному Договору.

У разі, якщо за 10 календарних днів до закінчення терміну дії жодна із сторін не виявить бажання про розірвання Договору, він вважається пролонгованим на кожний наступний рік на тих же умовах. Кількість пролонгацій сторонами не обмежується (п. 11.1 Договору).

Також до договору між сторонами підписано специфікацію (Додаток № 1 до договору поставки № 02022023 від 02.02.2023 року) (т. 1, а.с. 17).

На виконання умов укладеного договору 22.12.2023 року позивачем поставлено відповідачу товар, сіль кухонну не йодовану, ґатунок вищий (М01) мішки по 25 кг на загальну суму 193 600,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 926 від 22.12.2023 року та товарно-транспортною накладною №337/1 від 22.12.2023 року (т.1, а.с.20).

Відповідачем здійснено часткове повернення товару на суму 83 600,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 59 від 23.01.2024 року та товарно-транспортною накладною.

Заборгованість відповідача перед позивачем становить 110 000,00 грн (193 600,00 грн - 83 600,00 грн).

22.07.2024 року позивачем на адресу відповідача надіслано претензію (вих. № 33).

Згідно інформації з сайту АТ "Укрпошта" зазначену претензію відповідачем отримано 28.08.2024 року.

16.08.2024 року позивачем на адресу відповідача повторно надіслано претензію (вих. № 36).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно положень ч. 1 ст. 692 цього ж кодексу, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (Постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2019 року у справі №902/761/18, від 04.12.2019 року у справі №917/2101/17).

Позивачем на підтвердження обставин поставки товару та виникнення заборгованості надано вірогідні докази, зокрема видаткову накладну № 926 від 22.12.2023 року та товарно-транспортну накладну №337/1 від 22.12.2023 року.

Додатково відповідачем підтверджено отримання товару шляхом його часткового повернення на суму 83 600,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 59 від 23.01.2024 року та товарно-транспортною накладною.

З урахуванням встановлених обставин суд доходить висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся.

З огляду на що, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 110 000,00 грн основного боргу за Договором поставки № 02022023 від 02.02.2023 року правомірною, обґрунтованою, такою, що підлягає задоволенню.

Крім суми основної заборгованості, позивачем заявлено до стягнення 13 178,22 грн інфляційних втрат та 3 498,36 грн 3% річних за період з 30.12.2023 року по 20.01.2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписи ст. 625 Цивільного кодексу України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно умов укладеного сторонами договору оплата товару повинна бути здійснена протягом семи календарних днів після відвантаження (п. 4.2. Договору).

Враховуючи отримання товару ТОВ "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" за видатковою накладною № 926 від 22.12.2023 року, останнім днем розрахунку було 29.12.2023 року, тому позивачем правомірно обчислено пеню та міри відповідальності починаючи з 30.12.2023 року.

Таким чином, заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних є правомірною та обґрунтованою, оскільки відповідає вимогам чинного законодавства України.

Здійснивши розрахунок за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора суми інфляційних втрат та 3% річних у періоді з 30.12.2023 року по 20.01.2025 року судом отримано інфляційні втрати в сумі 14 656,36 грн та 3% річних в сумі 3 498,90 грн, що є більшими розмірами, ніж заявлено позивачем.

Оскільки, визначення ціни позову є правом та прерогативою позивача, суд розглядає справу у межах предмету позову (ч. 1 ст. 14 ГПК України), до стягнення підлягають інфляційні втрати та 3 % річних у розмірі заявлених позивачем сумах.

Враховуючи викладене, на користь позивача слід стягнути 13 178,22 грн інфляційних втрат та 3 498,36 грн 3% річних.

Окрім того, судом розглянуто вимогу щодо стягнення 15 740,11 грн за результатами чого суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Згідно із ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Ст. 230 ГК України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6.2 Договору у випадку якщо Покупець у терміни, зазначені у цьому Договорі, не оплатив або оплатив не в повному обсязі отриманий Товар, він зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості простроченої суми за кожен календарний день прострочення платежу.

Тому, вимоги позову про стягнення 15 740,11 грн пені є правомірними та обґрунтованими.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення боргу в тому рахунку доказів проведення розрахунків.

За таких обставин позов ТОВ "САЙЛЕНТ ІНВЕСТ" підлягає задоволенню повністю.

На підставі ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У той же час, згідно із частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позовну заяву у даній справі було подано до суду через систему "Електронний суд", позивачу слід було сплатити судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Згідно платіжної інструкції № 185 від 20.01.2025 року позивачем сплачено 3 028,00 грн. Надмірно сплачена сума судового збору становить 605,60 грн, яка може бути повернута позивача на підставі поданого клопотання.

Тому, витрати зі сплати судового збору, з урахуванням пониженої ставки судового збору, покладаються на відповідача в сумі 2 4 22,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327, ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" (вул. Подільська, буд. 1 В, с. Гришівці, Вінницький район, Вінницька область, 23337, код - 43413041) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САЙЛЕНТ ІНВЕСТ" (вул. Вільямса Академіка, буд. 6-Д, оф. 4, м. Київ, 03189, код - 43751339) 110 000,00 грн - основного боргу за Договором поставки № 02022023 від 02.02.2023 року, 13 178,22 грн - інфляційних втрат, 3 498,36 грн - 3% річних, 15 740,11 грн - пені та 2 422,40 грн - судових витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення протягом двох днів з дня складання направити сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомлення про вручення поштового відправлення, та за електронними адресами: позивачу - , відповідачу - .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 25 лютого 2025 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Вільямса Академіка, буд. 6-Д, оф. 4, м. Київ, 03189)

3 - відповідачу (вул. Подільська, буд. 1 В, с. Гришівці, Вінницький район, Вінницька область, 23337)