ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
27.02.2025 Справа № 905/1506/24
Суддя Господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., при секретарі судового засідання Одинець Е.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи
за позовом: Державного підприємства «Добропіллявугілля-Видобуток», м.Добропілля, Донецька область
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Аір», м.Добропілля, Донецька область
про стягнення збитків у розмірі 2 489 825,68грн
за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Державне підприємство Добропіллявугілля-Видобуток, м.Добропілля, Донецька область звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Аір, м. Добропілля, Донецька область про стягнення збитків у розмірі 2489825,68грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №166-24 про закупівлю послуг на підставі оголошення про проведення відкритих торгів №UA-2024-01-23-004224-а від 20.02.2024 та приписів Податкового кодексу України в частині реєстрації податкових накладних за операціями з наданих послуг позивачу, що позбавляє останнього права включення сум податку на додану вартість у розмірі 2489825,68грн до податкового кредиту та відповідно права зменшення податкового зобов`язання, внаслідок чого позивачу завдано збитки на вказану суму.
Ухвалою суду від 13.02.2025 відкладено підготовче судове засідання на 27.02.2025 о 14:00год.
14.02.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про приєднання (долучення) доказів до матеріалів справи б/н від 13.02.2025, відповідно до прохальної частини якого просить суд встановити причини пропуску строку на подання відповідачем доказів поважними та доєднати до матеріалів справи документи за переліком, встановити додатковий строк для їх подання.
Ухвалою суду від 25.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У судовому засіданні 27.02.2025 представники сторін участь не приймали. Про місце, дату та час підготовчого судового засідання були повідомленні шляхом направлення ухвали від 13.02.2025 до їх електронних кабінетів у порядку п.5 ст.242 ГПК України.
Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Аір» №б/н від 13.02.2025 про приєднання (долучення) доказів до матеріалів справи, суд дійшов наступних висновків.
За приписами ч.3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.4 ст.80 ГПК України).
У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч.5 ст.80 ГПК України).
Частинами першою та другою статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Відтак можливість прийняття судом доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії.
Представником відповідача неможливість своєчасного подання означених у клопотанні доказів обґрунтована тим, що станом на час подання суду відзиву рішення ГУ ДПС у Донецькій області №12451170/30986916 від 03.02.2025, №12495530/30986916 від 12.02.2025, №12495531/30986916 від 12.02.2025 про реєстрацію податкових накладних ще не були прийняті, а тому не могли бути подані до суду.
Розглянувши доводи, викладені у заявленому Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Аір клопотанні, приймаючи до уваги те, що подані відповідачем разом з клопотанням докази не існували станом на час подання відзиву, суд визнає поважними об`єктивні причини неможливості їх подання у визначений ч. 3 ст. 80 ГПК України строк, відтак приймає їх до розгляду.
Відповідно до ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Так, господарський суд закриває провадження у справі з підстав відсутності предмета спору у випадку припинення існування предмета спору, якщо наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність предмета спору, зокрема, у випадку припинення його існування (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №13/51-04 та постановах Касаційного господарського суду від 15.01.2020 у справі №911/3197/17, від 14.05.2020 у справі №907/737/18.
Суд відзначає, що відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Відтак, як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник спір між позивачем і відповідачем.
Предметом позову у цій справі є вимога про стягнення з відповідача збитків, завданих внаслідок невиконання останнім обов`язку з реєстрації податкових накладних в порушення умов договору №166-24 про закупівлю послуг на підставі оголошення про проведення відкритих торгів №UA-2024-01-23-004224-а від 20.02.2024 та приписів Податкового кодексу України за наступними актами прийому-передачі послуг: №1 від 29.02.2024 відповідно до якого ПДВ складає 1545222,80грн; №2 від 11.03.2024 відповідно до якого ПДВ складає 180078,40грн; №3 від 16.10.2024 відповідно до якого ПДВ складає 764524,48грн.
Таким чином, позовні вимоги стосуються зобов`язань відповідача з реєстрації ним податкових накладних.
Відповідно до абз.4 п.198.6, ст.198 Податкового кодексу України суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.
В свою чергу, відповідачем до клопотання №б/н від 13.02.2025 про приєднання (долучення) доказів до матеріалів справи приєднані наступні рішення ГУ ДПС у Донецькій області: №12451170/30986916 від 03.02.2025 про реєстрацію податкової накладної від 29.02.2024, відповідного якого сума корегування податкового зобов`язання та податкового кредиту складає 1545222,80грн; №12495530/30986916 від 12.02.2025 про реєстрацію податкової накладної від 11.03.2024, відповідного якого сума корегування податкового зобов`язання та податкового кредиту складає 180078,40грн; №12495531/30986916 від 12.02.2025 про реєстрацію податкової накладної від 16.10.2024, відповідного якого сума корегування податкового зобов`язання та податкового кредиту складає 764524,48грн.
За наслідками вказаних рішень прийнято рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з урахуванням вимог статті 200-1 розділу V Податкового кодексу України.
Враховуючи надані рішення податкового органу, суд встановив, що відповідачем був виконаний обов`язок з реєстрації спірних податкових накладених.
Таким чином спірні зобов`язання відповідача перед позивачем перестали існувати, предмет спору в частині зобов`язань відсутній.
Враховуючи, що спірні податкові накладні зареєстровані відповідачем після звернення позивача до суду з позовом, враховуючи відсутність між сторонами спору неврегульованих питань, предмет спору у даній справі відсутній, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.
У відповідності до ч.3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Частиною 4 ст. 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Оскільки закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті, у зв`язку з чим і результат вирішення спору відсутній, то при вирішенні питання щодо розподілу/повернення судового збору в даному випадку підлягають застосуванню положення п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №904/9628/17, від 19.02.2020 у справі №903/181/19.
Відповідно до п.5 ч.1.ст.7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Приймаючи до уваги, що клопотання про повернення судового збору станом на час винесення даної ухвали до суду від позивача не надходило, питання повернення судового збору судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. п.2 ч.1 ст.231, 234, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. Закрити провадження у справі №905/1506/24 на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.
2. Роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ч.3 ст.231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів в порядку передбаченому розділом IV ГПК України.
Повний текст ухвали складено та підписано 27.02.2025.
Суддя Ю.В. Макарова