УХВАЛА

м. Київ

19.02.2025Справа № 922/3128/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хладопром"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про захист прав інтелектуальної власності

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Солонюк К.Г.

Представники сторін та третьої особи: відповідно до протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хладопром" (далі - ТОВ "Хладопром", позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді" (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) про:

- заборону ТОВ "Три Ведмеді" здійснювати використання позначення "Каштан" стосовно товарів 30 класу МКТП "морозиво", яке порушує права ТОВ "Хладопром" на визнану рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2015 у справі № 760/18843/15-ц добре відомою в Україні з 29.09.2000 відносно товарів 30 класу МКТП "морозиво" торговельну марку "Каштан", зокрема, шляхом: заборони нанесення позначення на упаковку, в якій міститься такий товар, етикетку; заборони зберігання товару із нанесеним позначенням із метою пропонування для продажу, заборони пропонування товару із нанесеним позначенням для продажу, заборони продажу такого товару з нанесеним позначенням;

- заборону ТОВ "Три Ведмеді" здійснювати використання позначення "Каштан" стосовно товарів 30 класу МКТП "морозиво", яке порушує права ТОВ "Хладопром" на зареєстровану, в тому числі, стосовно товару 30 класу МКТП "морозиво" торговельну марку "Каштан" за Свідоцтвом України на знак для товарів і послуг від 16.04.2001 № 19356, зокрема, шляхом: заборони нанесення позначення на упаковку, в якій міститься такий товар, етикетку, заборони зберігання товару із нанесеним позначенням із метою пропонування для продажу, заборони пропонування товару із нанесеним позначенням для продажу, заборони продажу такого товару з нанесеним позначенням.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2024 прийнято до розгляду справу №922/3128/23 та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2024 прийнято до розгляду справу №922/3128/23 та призначено підготовче засідання на 02.10.2024.

Через систему "Електронний суд" 09.09.2024 від представника ТОВ "Хладопром" надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Через систему "Електронний суд" 24.09.2024 від представника ТОВ "Три Ведмеді" надійшли письмові пояснення; клопотання про виклик судового експерта Жили Б.В. для надання пояснень щодо складеного ним висновку експерта за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності №247 від 07.07.2023; клопотання про залучення ОСОБА_1 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору; письмові пояснення

Через систему "Електронний суд" 02.10.2024 від представника ТОВ "Хладопром" надійшли заперечення на письмові пояснення ТОВ "Три Ведмеді", заперечення на клопотання про залучення третьої особи, клопотання про витребування доказів, клопотання про поставлення судовому експерту Жилі Б.В. питань.

Через систему "Електронний суд" 14.10.2024 від представника ТОВ "Хладопром" надійшла заява доповнення до клопотання про витребування доказів.

Через систему "Електронний суд" 06.11.2024 від представника ТОВ "Три Ведмеді" надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів та заперечення на заперечення позивача на письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2014 суд ухвалив: долучити до матеріалів справи додаткові докази надані ТОВ "Хладопром" клопотанням від 09.09.2024 та письмові пояснення ТОВ "Три Ведмеді" від 24.09.2024, заперечення на письмові пояснення ТОВ "Хладопром" від 02.10.2024; клопотання ТОВ "Три Ведмеді" від 24.09.2024 про залучення ОСОБА_1 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - задовольнити; залучити до участі у справі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; зобов`язати позивача направити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Ушмаєву Дмитру Ігоровичу копію позовної заяви із додатками та надати суду докази направлення; встановити третій особі строк для подання до суду письмових пояснень по суті спору у строк до 06.12.2024; клопотання ТОВ "Три Ведмеді" від 24.09.2024 про виклик судового експерта Жили Богдана Володимировича в судове засідання - задовольнити; відмовити ТОВ "Хладопром" у задоволенні клопотання про витребування документів від 02.10.2024; відмовити ТОВ "Хладопром" у задоволенні усного клопотання від 06.11.2024 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; відкласти підготовче засідання на 11.12.2014.

05.12.2024 через відділ діловодства суду від Жили Б.В. надійшли письмові пояснення.

09.12.2024 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли письмові пояснення.

11.12.2024 через відділ діловодства суду за допомогою системи "Електронний суд" від позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду та про розгляд справи без участі представника.

У підготовче засідання 11.12.2024 прибув представник відповідача та третьої особи, представник позивача у підготовче засідання не з`явився.

За наслідками підготовчого засідання 11.12.2024, останнє відкладено до 22.01.2025.

15.01.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі представника.

22.01.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про поворот виконання рішення, постанови суду та заява про компенсацію витрат, понесених відповідачем у зв`язку з розглядом справи.

У підготовче засідання 22.01.2025 прибув представник відповідача та третьої особи, представник позивача у підготовче засідання не з`явився.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 19.02.2025.

Через систему "Електронний суд" 28.01.2025 від представника ТОВ "Хладопром" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у якій заявник просить проводити судове засідання по справі у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2025 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Хладопром" у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі №922/3128/23.

17.02.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли додаткові докази.

Через систему "Електронний суд" 18.02.2025 від представника ТОВ "Хладопром" надійшли заперечення на заяву про компенсацію витрат та клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у якій заявник просить проводити судове засідання по справі у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Хладопром" у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі №922/3128/23.

У підготовче засідання 19.02.2025 прибув представник відповідача та третьої особи, представник позивача у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений.

Розглянувши клопотання позивача про залишення позову без розгляду, суд зазначив таке.

За змістом п. 5 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

З огляду на волевиявлення позивача щодо залишення позову без розгляду, враховуючи, що заява підписана керівником позивача - Білецькою М.О., що має повноваження на вчинення відповідної процесуальної дії, та подана до початку розгляду справи по суті, суд доходить висновку про задоволення вказаної заяви.

Щодо клопотання відповідача про компенсацію витрат, суд зазначає таке.

Так, позивач у поданих запереченнях зазначив про те, що відповідач у клопотання зокрема обрав висловлювання «зручна підсудність», «правильні позовні вимоги», що свідчить про неповагу до суду, а тому просить визнати відповідне висловлювання зловживанням процесуальними правами та залишити клопотання без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 43 ГПК України).

З огляду на недоведеність позивачем обставин щодо наявності в діях відповідача неповаги до суду, відсутні підстави для висновків про зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, а тому заява про залишення клопотання про компенсацію витрат без розгляду не підлягає задоволенню.

Крім того, розглянувши клопотання відповідача про компенсацію витрат, суд зазначає таке.

У вказаному клопотанні відповідач просить суд покласти відшкодування судових витрат, понесених відповідачем, на позивача, а саме: судовий збір за подання апеляційної скарги та касаційної скарги у розмірі 17981,25 грн., витрати, пов`язані з проведенням експертиз, у розмірі 160047,66 грн., витрати на проведення соціологічного опитування у розмірі 40000, 00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1861646,85 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу (ч. 6 ст. 130 ГПК України).

Суд враховує, що заява про компенсацію витрат подана відповідачем в межах визначених строків, як і подані 17.02.2025 додаткові документи, які долучаються до справи.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Частиною 1 ст.123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини третьої ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Аналіз статей 129, 130 ГПК України дає підстави для висновку, що у разі залишення позову без розгляду, суд зобов`язаний виходити з положень частини 5 статті 130 цього Кодексу, оскільки вказана норма є спеціальною (такий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20).

Висновок про те, що, виходячи з положень частини 5 статті 130 ГПК України, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу в разі закриття провадження у справі, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача, також викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.08.2020 у справі № 922/3422/18.

В той же час, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21 зазначила, що при компенсації правничих витрат відповідача у справі за рахунок позивача має бути встановлена необґрунтованість дій позивача, пов`язаних з розглядом справи, та необхідність понесення витрат відповідачем з надання правничої допомоги в порушеній позивачем справі (необхідність ознайомлення адвокатом з матеріалами справи, подання відзиву відповідачем у справі, участь адвоката в судових засіданнях, вчинення дій щодо збирання доказів та інше).

Таким чином, компенсація витрат позивачем за надану правничу допомогу відповідачу у випадку залишення позову без розгляду здійснюється з дотриманням загальних процесуальних гарантій щодо розподілу судових витрат за наслідком розгляду спору по суті, з дотриманням вимог, передбачених частиною п`ятою статті 126, частиною восьмою статті 129 ГПК України.

Так, заявляючи про необгрунтовані дії позивача у даній справі, відповідач вказав, що в діях позивача із залишення позову без розгляду на даному етапі присутні ознаки зловживання правом, оскільки справа розглядалась більше року та позивач у ній займав проактивну позицію; штучне об`єднання позовних вимог з метою визначення підсудності; позивач подав позов, спрямований на ущемлення прав відповідача, без доказів фактичного їх порушення, оскільки єдиним доказом, на якому грунтувались доводи позовної зави, був висновок судового експерта Жили Б.В., після виклику якого в судове засідання для надання пояснень, позивач заявив клопотання про залишення позову без розгляду.

Суд зазначає, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 02.12.2024 у справі № 904/217/24 підтримав позицію судів про те, що звернення позивача до суду в даному випадку не можна вважати необґрунтованими діями, оскільки конституційне право звернення до суду залишається незмінним навіть при наявності третейського застереження.

Разом з тим, суд враховує ту обставину, що заявляючи заяву про залишення позову без розгляду, позивач у цій заяві загалом вказує на необґрунтованість доводів відповідача, викладених в заявах по суті спору, на суперечливість висновків судових експертів, поданих відповідачем, які, як зазначає позивач, при цьому підтверджують схожість торговельних марок позивача та позначень, які використовує відповідач, на підставі чого, як підсумовує позивач, ним прийнято рішення про залишення позову без розгляду.

Суд враховує, що право на залишення позову без розгляду, безперечно, є процесуальною гарантією для позивача, і саме по собі подання такої заяви не є необгрунтованими діями, проте виходячи з того, що відповідач вказує на понесення ним судових витрат за цим позовом, який позивач просив залишити без розгляду, суд враховує в тому числі і мотиви заявлення відповідного клопотання, тим більше, що такі викладені самим позивачем в заяві.

Так, по суті, обгрунтування поданої позивачем заяви зводиться до безпідставності доводів відповідача у справі та обгрунтованості правової позиції позивача, що стало підставою для з`явлення клопотання про залишення позову без розгляду. Такі твердження не узгоджуються між собою причинно-наслідковим зв`язком та підривають логічну обґрунтованість аргументу.

Окрім того, суд не може не врахувати тверджень відповідача про те, що позивач заявив клопотання про залишення позову без розгляду після виклику судового експерта Жили Б.В. в судове засідання для надання пояснень.

При цьому, заявляючи відповідний позов, активно відстоюючи заявлену в ньому позицію протягом періоду з 2023 по 2025 рік, позивач не міг не врахувати, що відповідач вимушений буде звернутись за правовою допомогою, яка, очікувано, буде надаватись йому протягом всього часу розгляду справи та створюватиме певний фінансовий тягар, що підлягатиме розподілу за наслідками вирішення спору, в тому числі за наслідками прийняття рішення.

Іншими словами, понесення відповідачем витрат у зв`язку з розглядом справи є невідворотним.

Так, впевненість у обґрунтованості власних позовних вимог (задоволення яких би виключало покладення на позивача судових витрат відповідача у разі розгляду справи по суті), покладена в основу мотивів заяви про залишення позову без розгляду, не може свідчити про відсутність підстав для компенсації витрат відповідача.

Власне, заявлення клопотання про залишення позову без розгляду загалом може мати на меті уникнення розгляду справи по суті та, відповідно, розподілу судових витрат за результатами вирішення справи.

Суд зазначає, що залишення позову без розгляду не може нівелювати права відповідача на отримання компенсації понесених ним судових витрат, необхідність чого була породжена реалізацією своїх прав на судовий захист у рамках ініційованого позивачем судового спору. У даному випадку (залишення позову без розгляду з підстави, встановленої пунктом 5 частини першої статті 226 ГПК України) не є необхідними такі ознаки, як недобросовісність, зловживання чи незаконність, оскільки законодавець у такому випадку чітко визначив інший термін - "необґрунтованість", який є відмінним від наведених, а, заявляючи про залишення позову без розгляду із зазначеної підстави, позивач усвідомлює ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням ним таких процесуальних дій, в т.ч. передбачених частиною п`ятою статті 130 названого Кодексу. Подання заяви про залишення позову без розгляду є виключно свідомим волевиявленням позивача, яке відповідач не міг передбачити, і вчинення позивачем цієї дії не нівелює наслідків отримання відповідачем правової допомоги адвоката, яка потребує оплати. При цьому самим фактом звернення до суду із такою заявою позивач визнав передчасність пред`явлення позову до відповідача, а, отже, необґрунтованість вчинення ним відповідної процесуальної дії (вказані висновки наведені в постанові Верховного Суду від 6 лютого 2023 року у справі № 917/243/22).

З огляду на викладені обставини даної справи, суд доходить висновку про наявність підстав для компенсації відповідачу витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи №922/3128/23.

Щодо розміру витрат, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

В першій заяві по суті спору (відзив) відповідачем повідомлено, що ним буде понесено судові витрати на професійну правничу допомогу, орієнтовно у розмірі 7000-15000 євро, а також витрати на проведення експертних досліджень та на проведення соціологічного опитування.

Суд зазначає, що зі змісту статті 129 Господарського процесуального кодексу України випливає, що судові витрати підлягають відшкодуванню за умови надання стороною належних доказів, що їх підтверджують.

До позовної заяви позивачем долучено копії договору про надання правової допомоги від 20.02.2019, укладеного між АО «Дубинський і Ошарова» та ТОВ «Три Ведмеді», ордер від 27.07.2023 АІ № 1432622, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №U45205 на суму198675,34 грн., №U45211 на суму 515595,01 грн., №U45238/U45246 на суму 420037,73 грн., №U45217 на суму 162810,68 грн., №U35255 на суму 141639,44 грн., №U35227 на суму 91001,24 грн., №U45230 на суму 419870,82 грн., які містять посилання на рахунки; рахунки із детальним переліком юридичних послуг №U35225, №U35227, №U45205, №U45211, №U45217, №U45230, №U45238, №U45246.

Також на підтвердження оплат за вказаними актами надано виписку по рахунку АО «Дубинський і Ошарова», з якої вбачається, що ТОВ «Три Ведмеді» сплатило на користь АО «Дубинський і Ошарова» грошові кошти, зокрема: 03.01.2025 - 419870,82 грн. за рахунками №U45238, №U45246; 08.01.2025 - 198675,34 грн. за рахунком № НОМЕР_1 ; 06.01.2025 - 515595,01 грн. за рахунком № НОМЕР_2 ; 26.12.2024 - 162810,68 грн. за рахунком № НОМЕР_3 ; 01.05.2024 - 141639,44 грн. за рахунком № НОМЕР_4 ; 09.10.2023 - 91001, 24 грн. за рахунком № НОМЕР_5 ; 11.10.2024 - 419870,82 грн. за рахунком № НОМЕР_6 .

Суд враховує, що у наданих рахунках та актах (№U45230) включено зокрема послуги, що не стосуються цієї справи - щодо складання документів стосовно ТОВ «АТБ-Маркет», а також до рахунків та актів (№U45211, №U35227) включено судовий збір та витрати на проведення експертизи, які не є витратами на професійну правничу допомогу, тим більше, що такі витрати заявлені до компенсації окремо.

При цьому, суд зазначає, що за вирахуванням зазначеного, відповідачем надано належні докази, які підтверджують обсяг та вартість наданої професійної правничої допомоги, поряд з цим, суд враховує, також, наступне.

У запереченнях на заяву про компенсацію судових витрат позивач вказує на необгрунтованість розміру витрат на професійну правничу допомогу та їх неспівмірність із обсягом наданої правової допомоги та складністю справи.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

При цьому суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (постанови Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №911/3386/17, від 11.12.2018 у справі №910/2170/18).

Суд зазначає, що предметом розгляду цієї справи є вимоги про заборону використання позначень, даний спір є складним, розглядався з 2023 року, разом з тим, суд враховує доводи позивача щодо неспівмірності заявлених витрат на правову допомогу.

Відтак, дослідивши надані відповідачем докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши характер спірних правовідносин у даній справі та складність спору, неодноразовий розгляд справи судами, з метою відповідності присуджених витрат критеріям розумності та необхідності, суд дійшов висновку, що заявлені відповідачем до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1861646,85 грн підлягають покладенню на позивача частково, а саме в розмірі 700000,00 грн., який судом вважається справедливим, співмірним та розумним.

Щодо витрат на проведення експертизи, виконаної судовим експертом Соповою К.А. (70000,00 грн. - платіжна інструкція №804), експертизи, виконаної Науково-дослідним центром судових експертиз з питань інтелектуальної власності (90047,66 грн. - платіжна інструкція №805), соціологічного опитування, складеного ПП «Міжнародна маркетингова група» (40000,00 грн. - платіжна інструкція №148), а також судовий збір за подання апеляційної і касаційної скарг (у заявленому в заяві про компенсацію витрат розмірі - 8052,00 грн. за подання апеляційної скарги та 9929,25 грн. за подання касаційної скарги), такі витрати також підлягають покладенню на позивача.

Інші доводи, покладені в основу заперечень позивача проти заяви про компенсацію витрат не спроможні спростувати висновки суду, викладені вище щодо обгрунтованості вказаної заяви.

Окрім того, розглянувши заяву відповідача про поворот виконання рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 333 ГПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він:

1) закриває провадження у справі;

2) залишає позов без розгляду;

3) відмовляє в позові повністю;

4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Як встановлено судом, Господарський суд Харківської області рішенням від 07.03.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 у справі № 922/3128/23 позовні вимоги задовольнив.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 07.03.2024 у справі № 922/3128/23 задоволено заяву ТОВ "Хладопром" про відшкодування судових витрат у справі. Стягнуто з ТОВ "Три Ведмеді" на користь ТОВ "Хладопром" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 138 000,00 грн, витрати пов`язані з проведенням експертизи в сумі 38 236,80 грн та 2 684,00 грн судового збору за подання ТОВ "Хладопром" апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.09.2023 у справі № 922/3128/23.

Східний апеляційний господарський суд постановою від 19.06.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Три Ведмеді" задовольнив частково. Змінив додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 07.03.2024 та виклав резолютивну частину додаткового рішення у такій редакції: "Заяву ТОВ "Хладопром" про відшкодування судових витрат у справі задовольнити частково. Стягнути з ТОВ "Три Ведмеді" на користь ТОВ "Хладопром" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 100 000,00 грн, витрати пов`язані з проведенням експертизи в сумі 38 236,80 грн та 2 684,00 грн судового збору за подання ТОВ "Хладопром" апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.09.2023 у справі №922/3128/23. В іншій частині заяви ТОВ "Хладопром" про відшкодування судових витрат у справі відмовити". В іншій частині додаткове рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/3128/23 залишив без змін.

Додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 ТОВ "Хладопром" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Три Ведмеді" на користь ТОВ "Хладопром" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 75 000,00 грн. В іншій частині заяви ТОВ "Хладопром" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

В матеріалах справи наявні копії постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Яцишина А.М. про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_7 (наказ № 922/3128/23 від 10.07.2024) про стягнення з ТОВ «Три Ведмеді» на користь ТОВ «Хладопром» судового збору у розмірі 5368,00 грн., про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження НОМЕР_7 на суму 298,24 грн., про стягнення з боржника основної винагороди ВП НОМЕР_7 в сумі 536,80 грн; про відкриття виконавчого провадження (наказ № 922/3128/23 від 10.07.2024) НОМЕР_8 про стягнення з ТОВ «Три Ведмеді» на користь ТОВ «Хладопром» витрат на професійну правничу допомогу 75000 грн., про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження НОМЕР_8 на суму 298,24 грн., про стягнення з боржника основної винагороди ВП НОМЕР_8 в сумі 7500,00 грн; про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_9 (наказ № 922/3128/23 від 10.07.2024) про стягнення з ТОВ «Три Ведмеді» на користь ТОВ «Хладопром» витрат на професійну правничу допомогу у сумі 100 000,00 грн, витрат, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 38 236,80 грн та 2 684,00 грн судового збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження НОМЕР_9 на суму 298,24 грн., про стягнення з боржника основної винагороди НОМЕР_9 в сумі 14092,08 грн; про об`єднання виконавчих проваджень ВП НОМЕР_9, НОМЕР_8 та НОМЕР_7 у зведене виконавче провадження НОМЕР_10.

Відповідно до платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) від 22.07.2024 №BKLO7MO9MPP9A.1, ТОВ «Три Ведмеді» перерахувало на рахунок Яцишина А.М. - приватного виконавця грошові кошти в загальному розмірі 244312,40 грн. на виконання наказу у справі № 922/3128/23 від 10.07.2024.

Судом встановлено, що постановою Верховного Суду від 20.08.2024 касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді" задоволено частково, рішення Господарського суду Харківської області від 21.02.2024, постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 , додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 07.03.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 (ухвалену за результатами апеляційного перегляду додаткового рішення суду першої інстанції) та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 у справі № 922/3128/23 скасовано, справу № 922/3128/23 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

При цьому, за наслідками розгляду клопотання позивача про залишення позову у справі № 922/3128/23 без розгляду, вказане клопотання судом задоволено.

Відповідно до ст. 333 ГПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він:

1) закриває провадження у справі;

2) залишає позов без розгляду;

3) відмовляє в позові повністю;

4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони (частина п`ята статті 333 ГПК України).

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина дев`ята статті 333 ГПК України).

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала (абзац п`ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011).

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 569/15646/16-ц).

Отже, зміст інституту повороту виконання рішення полягає у поновленні сторін виконавчого провадження у попередньому становищі шляхом повернення стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням відповідачу (боржнику).

За таких обставин, враховуючи, що рішення Господарського суду Харківської області від 21.02.2024, постанова Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2024, додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 07.03.2024 та постанова Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 (ухвалена за результатами апеляційного перегляду додаткового рішення суду першої інстанції) та додаткова постанова Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 у справі № 922/3128/23, на підставі яких в межах виконавчого провадження з відповідача стягнуті грошові кошти в загальному розмірі 244312,40 грн., скасовані, а суд за результатами нового розгляду дійшов висновку про необхідність залишення позову ТОВ «Хладопром» без розгляду, то суд приходить до висновку щодо обґрунтованості заяви відповідача про поворот виконання рішення Господарського суду Харківської області від 21.02.2024, додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 07.03.2024, постанов Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 та додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 у справі №922/3128/23, шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хладопром" коштів, стягнутих у виконавчому провадженні, на користь ТОВ «Три Ведмеді», а отже, подана заява про поворот виконання судового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 129, 130, 226, 233, 235, 333 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Хладопром" від 10.12.2024 про залишення позовної заяви у справі №922/3128/23 без розгляду - задовольнити.

2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хладопром" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді" про захист прав інтелектуальної власності залишити без розгляду.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хладопром" (61046, місто Харків, вулиця Хладопромівська, будинок 1; ідентифікаційний код: 01548734) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді" (02095, місто Київ, вулиця Зрошувальна, будинок 7; ідентифікаційний код: 31450478) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 8052 (вісім тисяч п`ятдесят дві) грн. 00 коп., судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 9929 (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) грн. 25 коп., витрати, пов`язані з проведенням експертиз, у розмірі 160047 (сто шістдесят тисяч сорок сім) грн. 66 коп., витрати на проведення соціологічного опитування у розмірі 40000 (сорок тисяч) грн. 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 700 000 (сімсот тисяч) грн. 00 коп.

4. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді" від 21.01.2025 про поворот виконання рішення, постанови - задовольнити.

4. У поворот виконання рішення Господарського суду Харківської області від 21.02.2024, додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 07.03.2024, постанов Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 та додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 у справі №922/3128/23 стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хладопром" (61046, , місто Харків, вулиця Хладопромівська, будинок 1; ідентифікаційний код: 01548734) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді" (02095, місто Київ, вулиця Зрошувальна, будинок 7; ідентифікаційний код: 31450478) грошові кошти у розмірі 244312 (двісті сорок чотири тисячі триста дванадцять) грн. 40 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 03.03.2025.

Суддя Н.І. Зеленіна