ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025м. ХарківСправа № 922/3697/24

Господарський суд Харківської області у складі

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Татаурова В.А.

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28, ідентифікаційний код 30019775)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод нафтогазового обладнання" (61106, м. Харків, вул. Індустріальна, буд. 17, ідентифікаційний код 38509297)
про стягнення 6 349 097,85 грн
за участю представників сторін:

позивача - адвоката Балабанова Г.Л.

відповідача - адвоката Кутової К.О.

ВСТАНОВИВ:

17.10.2024 Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод нафтогазового обладнання" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Полтавагазвидобування" пені та штрафу в розмірі 6 349 097,85 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 76 189,18 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач в порушення договору поставки (графік поставки) №1039/23 від 03.11.2023 не поставив у строк до 10.07.2024 включно товар на загальну суму 38 018 550,00 грн, що стало підставою для нарахування на підставі пункту 7.8. договору за прострочення поставки товару пені в розмірі 3 687 799,35 грн за період з 11.07.2024 по 15.10.2024 та штрафу в розмірі 2 661 298,50 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.10.2024, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3697/24. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 18 листопада 2024 року о 10:00 год.

12.11.2024, у встановлений строк, до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№28533), в якому відповідач просить врахувати викладені у відзиві обставини, зокрема, що відповідач не мав об`єктивної можливості укомплектувати товар елементами технологічної обв`язки у відповідності до вимог Додатку №5 до Договору через відмову планованого постачальника в їх постачанні та неможливість інших постачальників поставити вказану продукцію в строки, які б забезпечили дотримання відповідачем строку поставки позивачу товару за Договором, в зв`язку з чим відповідач знайшов елементи технологічної обв`язки вищої якості, використання яких додатково б зменшило ціну Договору на 150 000,00 грн. з ПДВ та збільшило б гарантійний термін на товар до 24-х місяців та запропонував позивачу внести відповідні зміни в Договір та Додатки до Договору.

Відповідач ініціював листування з позивачем щодо вказаних обставин та внесення вказаних змін в Договір та його Додатки, яке затягнулося та за результатами якого позивачем було необгрунтовано відмовлено у внесенні змін у Договір та його Додатки.

Поки тривало вказане листування між сторонами відповідач вчиняв всі залежні від нього дії, направлені на досягнення цього результату, строк на поставку товару за Договором (до 10.07.2024) сплинув.

Відповідач виготовив товар за Договором та повідомив про це позивача, однак через необхідність заміни комплектуючих товару (елементів технологічної обв`язки) на відмінні від вимог Додатку №5 до Договору, що вимагає внесення змін до Договору, у зв`язку з вказаним затягуванням позивачем переговорів стосовно внесення таких змін до Договору, відповідачем було порушено строк на поставку товару, передбачений Договором, що стало підставою для нарахування позивачем штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу, передбачених п. 7.8. Договору та звернення до суду з даним позовом.

17 жовтня 2024 року АТ АБ "РАДАБАНК" отримав вимогу позивача на перерахування коштів у розмірі 1 900 927,50 грн, які є забезпеченням гарантії виконання зобов`язань Відповідача за Договором. В свою чергу, АТ АБ "РАДАБАНК" звернувся до відповідача з вимогою здійснити грошове покриття для виконання вимоги по гарантії, яке, враховуючи раніше здійснене грошове покриття у розмірі 190 092,75 грн, ставить 1 710 834,75 грн. 17 жовтня 2024 року відповідач здійснив платіж у розмірі 1 710 834,75 грн в якості грошового покриття для виконання вимоги по гарантії згідно Генерального договору про надання банківських гарантій №5523/15Г/0 від 19.05.2023. Вказані кошти у розмірі 1 900 927,50 грн отримані позивачем в якості забезпечення виконання зобов`язань відповідача за Договором у зв`язку з настанням гарантійного випадку (нездійснення Відповідачем поставки товару у строки, передбачені Договором).

В свою чергу, відповідач не може поставити товар за Договором, який на даний час ним виготовлений та готовий до відвантаження, оскільки відповідні зміни до Додатку №5 до Договору шляхом укладення додаткової угоди між сторонами не внесені, а поставка товару без внесення вказаних змін до Договору призведе до додаткового стягнення позивачем з відповідача штрафу у розмірі 20% від вартості товару на підставі п. 7.3. Договору та можливої відмови позивача від отримання товару за Договором.

На даний час між сторонами продовжуються вестися перемовини стосовно внесення відповідних змін в Договір та поставки товару за Договором.

Таким чином, за твердженням відповідача, відповідач не відмовлявся та не відмовляється від виконання взятих на себе зобов`язань з поставки товару за Договором та протягом дії Договору вчиняв всі залежні від нього дії для поставки товару за Договором в строки, передбачені Договором.

Однак описані вище обставини, які, за твердженням відповідача, не залежали від відповідача, призвели до порушення останнім строків поставки товару за Договором, понесенням відповідачем збитків у вигляді сплати гарантійного платежу у розмірі 1 900 927,50 грн, нарахування позивачем штрафних санкцій, які є предметом цього судового спору, а також понесенням збитків у зв`язку з виготовленням товару за Договором, який перебуває у відповідача та не може бути відвантажений, у зв`язку з не укладенням між сторонами відповідної додаткової угоди до Договору.

Враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги значний розмір штрафних санкцій - 6 349 097,85 грн, який є надмірно великим, порівняно із збитками позивача, які рівні 0 грн та становить 16,70% від ціни Договору, відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій на 90%, тобто до 634909,79 грн.

15.11.2024 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання (вх.№28803) про відкладення підготовчого засідання з метою надання відповіді на відзив, який надійшов до електронного кабінету позивача.

Ухвалою суду від 18.11.2024 задоволено клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання. Підготовче засідання у справі відкладено на "02" грудня 2024 р. об 11:30 год.

19.11.2024 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№29137), в якій він просить позов задовольнити та зазначив, що п.1.3 Договору свідчить про те, що станом на дату укладання договору в розпорядженні відповідача вже є товар, який повинен бути поставлений позивачу, але товар так і не поставлений у зв`язку з чим на підставі п.7.8 Договору відповідач повинен сплатити позивачу пеню та штраф за непоставлений товар. Щодо сплати відповідачем гарантійного зобов`язання в розмірі 1 900 927,50 грн, як забезпечення виконання по Договору, позивачем зазначено, що неустойка і банківська гарантія є різними способами захисту прав та законних інтересів суб`єктів господарювання, різними засобами забезпечення виконання господарських зобов`язань. Зазначені способи мають різну правову природу і не є взаємовиключними. Сплата коштів кредитору гарантом і сплата штрафних санкцій боржником не належать до одного виду відповідальності. Відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.12.2018 по справі №908/7/18.

25.11.2024 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло заперечення (вх.№29506), в якому зазначено, що ні в п. 1.3. Договору, ні в жодних інших положеннях Договору не передбачено умови щодо обов`язковості існування товару в розпорядженні відповідача на момент укладання Договору. Відповідач вважає, що обставина сплати відповідачем позивачу банківської гарантії в розмірі 1 900 927,50 грн є однією із підстав для зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій, що узгоджується з практикою Верховного Суду. На думку відповідача, враховуючи те, що збитки у позивача відсутні, а розмір заявленої до стягнення з відповідача пені становить 6 349 097,85 грн, беручи до уваги вже отримання позивачем від відповідача коштів в розмірі 1 900 927,50 грн (банківська гарантія), суд має зменшити розмір штрафних санкцій на 90%, тобто до 634 909,79 грн.

В судовому засіданні 02.12.2024 без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання від 02.12.2024, про задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи від 02.12.2024 за вх. № 30198/24 та про відкладення підготовчого засідання на 16.12.2024 о 12:30 год.

09.12.2024 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№30904).

Ухвалою суду від 16.12.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Призначено підготовче засідання у справі № 922/3697/24 на "13" січня 2025 р. о 10:30 год.

10.01.2025 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів у справі (вх.№690), в якому повідомлено, що 19.12.2024 відповідач здійснив поставку товару за Договором позивачу в повному обсязі, що підтверджується підписаними обома сторонами видатковою накладною №НГ-000000058 від 19.12.2024 та товарно-транспортною накладною№НГ-000000058 від 19.12.2024, які відповідач просить долучити до матеріалів справи та врахувати вказану обставину під час розгляду клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, зважаючи на те, що практика Верховного Суду пов`язує такий критерій як "ступінь виконання зобов`язань" з можливістю застосування судом свого права на зменшення розміру штрафних санкцій, яке передбачено ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України (зокрема, постанови Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 924/709/17, від 12.03.2019 у справі №916/3211/16, від 26.01.2021 у справі №922/4294/19, від 24.02.2021 у справі №924/633/20, від 16.03.2021 у справі № 922/266/20).

В судовому засіданні 13.01.2025 без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання від 13.01.2025, про прийняття до розгляду та долучення до матеріалів справи заяви відповідача про долучення додаткових доказів від 10.01.2025 за вх. № 619 та про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 20.01.2025 о 14:00 год.

В судовому засіданні 20.01.2025 без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання від 20.01.2025 про оголошення в судовому засіданні перерви до 14:00 год. 03.02.2025.

31.01.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті, яке призначено на 03.02.2025 на 14 год. 00 хв. у зв`язку з неможливістю представника Акціонерного товариства "Укргазвидобування" прийняти участь у судовому засіданні, у зв`язку з викликом до Північного апеляційного господарського суду, як представника у справі №910/9790/20.

Крім того, 02.02.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті, яке призначено на 03.02.2025 на 14 год. 00 хв. у зв`язку з різким погіршенням його самопочуття (захворювання на респіраторну хворобу).

Ухвалою суду від 03.02.2025 судове засідання з розгляду справи по суті відкладено на 10 лютого 2025 року о 12:00 год.

10.02.2025 судове засідання не відбулося з причини оголошення на території Харківської області повітряної тривоги (повідомлення з сайту Офіційна карта повітряних тривог України https://map.ukrainealarm.com, що інформує про повітряну тривогу).

Ухвалою суду від 10.02.2025 судове засідання з розгляду справи по суті призначено на "17" лютого 2025 р. о 14:30 год.

11.02.2025 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№3708), до яких додано практику розгляду клопотань про зменшення розміру штрафних санкцій суддею Господарського суду Харківської області Чистяковою І.О. протягом 2023-2024 років.

13.02.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача у справі (вх.№4033).

Виходячи з положень ч. 1, 2, 3 та 5 ст. 161 ГПК України та ч. 3, 8 ст. 80 ГПК України суд відмовив у надані відповідачу дозволу на подання додаткових пояснень та не прийняв їх до розгляду, відповідно суд відмовляє в прийнятті до розгляду заперечень позивача від 13.02.2025 за вх.№ 4033 на вказані додаткові пояснення відповідача(вх.№3708 від 11.02.2025), про що постановлено відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання від 17.02.2025.

Присутній у судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги повністю та відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру пені та штрафу.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача просив зменшити розмір пені та штрафу на 90%.

Розглянувши подані документи і матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представників сторін, господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 листопада 2023 року між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі Філії Газопромислове управління "Полтавагазвидобування" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод нафтогазового обладнання" (постачальник) укладено договір поставки (графік поставки) №1039/23 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві насосну установку на базі насосу дозуючого мембранного у відповідності до опитувального листа №1 (далі - Товар), зазначений в специфікації, що додається до Договору і є його невід`ємною частиною, а Покупець прийняти і оплатити такий Товар. Під поставкою Сторони розуміють передачу Товару Постачальником для прийняття Покупцем.

Згідно з п. 3.1. Договору ціна Товару вказується в Специфікації є гривнях з урахуванням ПДВ (застосовується якщо Постачальник є резидентом України, платником ПДВ) або в іноземній валюті без урахування ПДВ (застосовується, якщо Постачальник є нерезидентом відповідно до чинного законодавства України - далі нерезидент в Україні).

За умовами п. 3.2. Договору загальна ціна Договору визначається загальною вартістю Товару, вказаного в Специфікації до цього Договору та становить 38 018 550,00 грн. (тридцять вісім мільйонів вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят грн. 00 коп.) з ПДВ (включно).

Додатком №5 до Договору визначено технічні характеристики Товару, зокрема, передбачено вимоги до комплектації Товару елементами технологічної обв`язки з відповідними характеристиками, зокрема, визначено виробника обладнання компанію PANAM (Республіка Індія).

Підпунктом 6.3.1 пункти 6.3 Договору передбачено, що Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару у строки, встановлені цим Договором.

Згідно з п. 5.1 Договору строк поставки, умови та місце поставки Товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в Специфікації та Графіку поставки до цього Договору. Здійснення поставки Товару не потребує будь-яких додаткових погоджень, крім тих, що передбачені Договором.

Пунктом 3 специфікації №1 від 03.11.2023 (Додаток №1 до Договору), що є невід`ємною частиною Договору, встановлений строк поставки Товару: відповідно до Графіка поставки Товару.

Графіком поставки, (Додаток №3 до Договору) від 03.11.2023, що є невід`ємною частиною Договору, Сторони погодили строк поставки Товару: Протягом 250 календарних днів з моменту укладання договору.

Отже ураховуючи, що договір укладений 03.11.2023, гранична дата поставки товару є 10.07.2024.

Однак відповідач товар на загальну суму 38 018 550,00 грн до 10.07.2024 включно не поставив, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом про стягнення з відповідача нарахованих на підставі пункту 7.8. договору пені в розмірі 3 687 799,35 грн за період з 11.07.2024 по 15.10.2024 та штрафу в розмірі 2 661 298,50 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України, статті 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною 2 статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до статей 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України).

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим Договором.

Пунктом 7.8 Договору встановлено, що у разі невиконання Постачальником (відповідачем) виконання зобов`язань з поставки Товару, останній сплачує Покупцю (позивачу) пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. Сторони домовились, що нарахування пені здійснюється до моменту належного виконання Постачальником порушеного зобов`язання.

Згідно з п.5.2 Договору датою поставки Товару є дата підписання уповноваженими представниками Сторін акту приймання-передачі Товару, форма якого наведена в Додатку №4 до цього Договору, який є невід`ємною частиною (застосовується, якщо Постачальник є нерезидентом в Україні) або видаткової накладної. Датою передачі Постачальником Товару для прийняття Покупцем є дата прибуття Товару до місця поставки зазначена у відповідному товарно-транспортному документі або дата підписання Сторонами акту приймання-передачі Товару, якщо Покупець за допомогою товаротранспортних документів не може визначити дату їх передачі для прийняття. Право власності на Товар, ризик випадкового знищення/пошкодження переходить від Постачальника до Покупця з дати підписання Сторонами акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної (при наявності двох дат, датою підписання акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної вважається дата підписання Покупцем).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач товар на загальну суму 38 018 550,00 грн до 10.07.2024 включно не поставив, а тому позивач правомірно нарахував до стягнення пеню та штраф.

Перевіривши нарахування пені та штрафу, суд визнав позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 3 687 799,35 грн за період з 11.07.2024 по 15.10.2024 та штрафу в розмірі 2 661 298,50 грн обґрунтованими та арифметично правильними.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені та штрафу до 90% на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положенням ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Визначені наведеними нормами положення з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Статтею 546 ЦК України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Як вказано судом вище, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Згідно з приписами частини 1 ст. 230 ГК України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є, в першу чергу, захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених ст. 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, довести наявність обставин, які можуть бути підставою для відповідного зменшення, має заінтересована особа, яка заявила пов`язане з цим клопотання (відповідач).

Неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Господарський суд повинен надати оцінку як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення.

Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Закон не визначає ані максимального розміру, на який суди можуть зменшити нараховані відповідно до договору штрафні санкції, ані будь-який алгоритм такого зменшення.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно ст. 86 ГПК, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підприємництво за своєю суттю є ризикованою діяльністю, в Україні діє принцип свободи договору та заборони суперечливої поведінки, сторони добровільно уклали договір і визначили штрафні санкції, тому суд має зменшувати розмір пені саме у виключних випадках з урахуванням всіх обставин справи.

При вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій (пені) суди також беруть до уваги як обставини, прямо визначені у ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними. Найчастіше судами враховуються такі обставини (постанови Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 916/3211/16, від 26.01.2021 у справі № 922/4294/19, від 24.02.2021 у справі № 924/633/20, від 16.03.2021 у справі № 922/266/20):

- ступінь виконання зобов`язання боржником (співвідношення між сумою простроченого зобов`язання та загальною сумою зобов`язання);

- причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання;

- тривалість прострочення виконання;

- наслідки порушення зобов`язання для кредитора;

- поведінку боржника (системність порушення, чи навпаки - порушення з боку боржника мало винятковий характер; намагання/зусилля боржника погасити борг або погашення основної заборгованості на момент звернення до суду, намагання врегулювати спір в досудовому порядку, звернення з пропозиціями про реструктуризацію боргу до кредитора);

- поведінку кредитора;

- майновий стан кредитора та боржника (наявність збитків, заборгованості по виплаті заробітної плати);

- негативні наслідки стягнення неустойки з боржника, які можуть настати для нього та третіх осіб (трудового колективу, населення); ризики настання неплатоспроможності боржника;

- статус боржника, предмет діяльності боржника (забезпечення оборонних потреб, безпеки та здоров`я населення);

- майнові, а також інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу.

Втім, закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд оцінити при ухваленні рішення.

Суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення пені; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення пені та штрафу. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи. Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення штрафних санкцій, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено (ст. 86, 236-238 ГПК України).

Суд враховує, що не здійснення поставки товару викликане рядом обставин, які склалися поза волею відповідача та на які відповідач об`єктивно не міг вплинути.

Так, як вказано вище судом, Додатком №5 до Договору визначено технічні характеристики Товару, зокрема, передбачено вимоги до комплектації Товару елементами технологічної обв`язки з відповідними характеристиками, зокрема, визначено виробника обладнання компанію PANAM (Республіка Індія).

У відзив на позовну заяву відповідачем повідомлено, що під час підготовки тендерної пропозиції для участі у закупівлі, ТОВ ЗАВОД НГО було отримано комерційну пропозицію на постачання елементів технологічної обв`язки виробництва компанії PANAM (Республіка Індія), але після укладення Договору з AT УКРГАЗВИДОБУВАННЯ та повторного звернення ТОВ ЗАВОД НГО для закупівлі вказаних елементів технологічної обв`язки, останньому було повідомлено, що термін дії комерційної пропозиції закінчився та поставка вказаної продукції неможлива. Дилери компанії PANAM у різних країнах пропонували постачання необхідної продукції з виготовленням під замовлення, але терміни постачання такої продукції унеможливлювали своєчасне виготовлення насосних станцій за Договором з ЛТ УКРГАЗВИДОБУВАННЯ. В зв`язку з чим, враховуючи конкретні умови та вимоги до застосування насосних установок, фахівцями ТОВ ЗАВОД НГО було додатково проведено моніторинг виробників елементів технологічної обв`язки та отримано технічні пропозиції на їх постачання інших виробників. Після ретельного аналізу отриманих технічних пропозицій, фахівці ТОВ ЗАВОД НГО дійшли висновку щодо можливості та доцільності комплектації Товару елементами технологічної обв`язки інших виробників, оскільки дана продукція має вишу якість в порівнянні з продукцією з визначеними характеристиками, наведеними в Додатку № 5 до Договору. Крім того, комплектація товару - Установок насосних блочних УНБ-М50/250 у кількості 20 комплектів елементами технологічної обв`язки інших виробників зменшує собівартість Товару за рахунок оптимізації логістичних втрат, що зменшує ціну Договору на 150 000,00 грн з ПДВ, а також збільшує гарантійний термін експлуатації Товару до 24 місяців.

До спливу строку поставки відповідачем обладнання (до 10.07.2024), відповідач у листах вих. №137 під 18.04.2024, вих. №192 від 22.05.2024, вих. №275 від 17.07.2024 (в даті листа описка: вказано 17.05.2024 замість 17.07.2024), вих. №285 від 30.07.2024, вих. №297 від 09.08.2024, вих. №303 від 14.08.2024 повідомив позивача про те, що не має об`єктивної можливості укомплектувати товар елементами технологічної обв`язки у відповідності до вимог Додатку №5 до Договору через відмову планованого постачальника в їх постачанні та неможливість інших постачальників поставити вказану продукцію в строки, які б забезпечили дотримання відповідачем строку поставки позивачу товару за Договором та запропонував позивачу внести зміни в Додаток №5 до Договору стосовно покращення якості предмета закупівлі - Установок насосних блочних УНБ-М50/250 шляхом комплектації технологічної обв`язки обладнанням вищої якості, зі зменшенням загальної вартості предмета закупівлі на 150 000,00 грн з ПДВ та збільшенням гарантійного терміну експлуатації насосних установок - 24 місяці з дати поставки.

У вказаних листах відповідач також надав позивачу детальні пояснення стосовно покращення якості та переваг заміни елементів технологічної обв`язки інших виробників; порівняльні таблиці їхніх характеристик та параметрів; лист компанії МНА ZENTGRAF (Німеччина) від 13.05.2024 щодо експлуатаційних даних продукції; технічні бюлетні на продукцію; сертифікат затвердження типу кранів кульових виробництва МНА ZENTGRAF (Німеччина), ін.

Листом вих.№263 від 12.07.2024 відповідач повідомив позивача про проведення випробувань товару та запропонувало направити представників AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" для присутності при проведенні випробувань.

Однак відповідь на лист позивач відповідачу не направив, представники позивача направлені не були.

Надалі, листом вих.№275 17.07.2024 відповідач повідомив позивача про неможливість комплектування технологічної обв`язки насосних установок обладнанням виробництва компанії PANAM (Республіка Індія) з детальним викладенням обставин та пропозицією заміни вказаної продукції на іншу продукцію вищої якості, що додатково призведе до зменшення ціни Договору.

Також, відповідачем додатково було направлено позивачу "Програму та методику випробувань НГО 058.24.100 ПМ" установок насосних блочних, що не передбачено умовами Договору, відносно якої позивачу були надані пропозиції щодо внесення змін (лист вих. №306.4-306-1-5544 від 29.07.2024).

Запропоновані зміни були опрацьовані фахівцями відповідача та 02.08.2024 направлена "Програма та методика випробувань НГО 058.24.100 ПМ" з урахуванням пропозицій позивача (лист вих. №287 від 02.08.2024).

Крім того, листом вих. №365 від 10.10.2024 відповідач повідомив позивача, що зважаючи на відсутність зворотного зв`язку від позивача щодо погодження програми та методики випробувань установок насосних блочних, не направлення повідомлень щодо присутності представників під час проведення випробувань, установки насосні блочні УНБ-М50/250 у кількості 20 комплектів пройшли заводські випробування, визнані придатними до експлуатації та фактично готові до відвантаження (фото додасться). Також, відповідач у вказаному листі повідомив позивача, що його основні виробничі потужності, де зберігаються готовий до відвантаження товар за Договором, розташовані у місті Харкові, яке знаходиться під систематичними ворожими обстрілами, що 08.10.2024 після чергової ракетної атаки на місто Харків, були пошкоджені виробничі приміщення ТОВ "ЗАВОД НГО". Враховуючи зазначене, відповідач зазначив, що подальше відтермінування прийняття рішення про внесення змін у Додаток №5 до Договору стосовно покращення якості товару шляхом комплектації технологічної обв`язки обладнанням вищої якості створює значний ризик не відвантаження обладнання взагалі, що безпосередньо може вплинути на виробничі процеси позивача.

До вказаного листа відповідачем було додано фото готового до вивантаження товару за Договором - Установок насосних блочних УНБ-М50/250 у кількості 20 комплектів.

Однак, у листі вих. №306.4-306-1-7976 від 21.10.2024 позивач повідомив відповідача, що уповноваженою особою AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" прийнято рішення щодо не погодження внесення змін до Договору у зв`язку з відсутністю підстав, які підтверджують покрашення якості предмета закупівлі.

Разом із цим, 28.11.2024, тобто під час розгляду справи, сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про внесення відповідних змін до Додатку №5 до Договору з урахуванням вказаних у листах відповідача пропозицій.

19.12.2024 відповідачем було поставлено позивачу обладнання, що підтверджується підписаними сторонами видатковою накладною №НГ-000000058 від 19.12.2024 та товарно-транспортною накладною №НГ-000000058 від 19.12.2024, а тому суд враховує вказану обставину під час розгляду клопотання відповідача про зменшення розміру пені та штрафу зважаючи на те, що практика Верховного Суду пов`язує такий критерій як "ступінь виконання зобов`язань" з можливістю застосування судом свого права на зменшення розміру штрафних санкцій, яке передбачено ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України (постанови Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 924/709/17, від 12.03.2019 у справі №916/3211/16, від 26.01.2021 у справі №922/4294/19, від 24.02.2021 у справі №924/633/20, від 16.03.2021 у справі № 922/266/20).

Ураховуючи наведене, суд вважає, що відповідач вчиняв всі залежні від нього дії, направлені на досягнення мети Договору та погоджується з відповідачем, що вирішення ускладнень з поставки товару значно затягнулося саме через надання позивачем відповідей на листи відповідача з великими проміжками часу.

Суд також враховує, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України та введенням воєнного стану, постійними обстрілами міста Харкова на території якого здійснює свою господарську діяльність відповідач, а також економічними процесами в країні, які негативно впливають на бізнес в цілому, у відповідача на даний час наявний дефіцит обігових коштів, який відповідач вимушений покривати шляхом отримання кредиту, що підтверджується копією довідки АТ АБ РАДАБАНК №6824-1/41/2024 від 11.11.2024.

Станом на 08.11.2024 дебіторська заборгованість відповідача перед своїми контрагентами складає 66 462,8 тис. грн, що підтверджується копією наданої до відзиву довідки від 08.11.2024 №404.

У штаті відповідача працює 103 працівники з місячним фондом заробітної плати у розмірі 1 972 100,00 грн, що підтверджується копією наданого до відзиву штатного розпису станом на 01.08.2024.

Забезпечення виплати працівникам вказаних коштів щомісяця потребує наявності у відповідача стабільного прибутку, оскільки виплата цих коштів за відсутності достатньої кількості обігових коштів у підприємства вплине на виробничі процеси підприємства призведе до неминучої зупинки діяльності відповідача та, відповідно, втрати працівниками своїх робочих місць.

08.10.2024 в результаті вибуху було пошкоджено виробничі приміщення відповідача, що завдало значних збитків відповідачу та потребувало вилучення значних коштів з обороту для відновлення вказаних приміщень, що підтверджується доданими до відзиву копіями договору оренди приміщення №01/05-23 від 01.05.2023 та витягу з ЄРДР за вказаним фактом.

Відповідач поніс збитки у вигляді виплати позивачу коштів у розмірі 1 900 927,50 грн в якості забезпечення виконання зобов`язань відповідача за Договором у зв`язку з настанням гарантійного випадку (нездійснення відповідачем поставки товару у строки, передбачені Договором). Так, 17 жовтня 2024 року АТ АБ "РАДАБАНК" отримав вимогу позивача на перерахування коштів у розмірі 1 900 927,50 грн, які є забезпеченням гарантії виконання зобов`язань відповідача за Договором. В свою чергу, АТ АБ "РАДАБАНК" звернувся до відповідача з вимогою здійснити грошове покриття для виконання вимоги по гарантії, яке, враховуючи раніше здійснене грошове покриття у розмірі 190 092,75 грн, ставить 1 710 834,75 грн. 17 жовтня 2024 року відповідач здійснив платіж у розмірі 1 710 834,75 грн в якості грошового покриття для виконання вимоги по гарантії згідно Генерального договору про надання банківських гарантій №5523/15Г/0 від 19.05.2023, про що свідчить додана до відзиву платіжна інструкція №5927 від 17.10.2024.

Позивачем не надано жодних доказів понесення збитків і наявності причинно-наслідкового зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків за Договором.

Натомість, позивач отримав вказані кошти у розмірі 1 900 927,50 грн в якості забезпечення виконання зобов`язань відповідача за Договором у зв`язку з настанням гарантійного випадку.

При цьому, суд враховує надмірно великикй розмір заявлених позивачем штрафних санкцій, який становить 16,70% від ціни Договору.

За таких обставин та враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених ст. 3 Цивільного кодексу України, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та зменшити суму пені та штрафу на 90 %, що становить 634 909,79 грн, з яких: 368 779,94 грн пені та 266 129,85 грн штрафу.

Підсумовуючи вищенаведене, позов підлягає задоволенню частково у розмірі 634 909,79 грн, з яких: пеня в розмірі 368 779,94 грн та штраф в розмірі 266 129,85 грн. В решті частині позову в сумі 5 714 188,06 грн, з яких: 3 319 019,41 грн пені та 2 395 168,65 грн штрафу слід відмовити.

Щодо розподілу судового збору суд зазначає наступне.

У п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року роз`яснено, що у разі зменшення неустойки в резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Згідно із статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у розмірі 76 189,17 грн (6 349 097,85 грн х1,5%х0,8). Зменшення розміру неустойки не впливає на розподіл витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 3, 6, 11, 509, 525, 526, 530, 549, 551, 610-612, 627-629, 655, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193, 217, 230, 231 Господарського кодексу України, та ст. 4, 20, 73, 74, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Зменшити розмір штрафних санкцій на 90%.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод нафтогазового обладнання" (61106, м. Харків, вул. Індустріальна, буд. 17, ідентифікаційний код 38509297) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28, ідентифікаційний код 30019775) пеню та штраф в сумі 634 909,79 грн, а також судовий збір в сумі 76 189,17 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "26" лютого 2025 р.

Суддя І.О. Чистякова