УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"25" лютого 2025 р.м. ХарківСправа № 922/575/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30)
до ФОП Дикань Надії Миколаївни ( АДРЕСА_1 )
простягнення 61489,48 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (позивач) надало Господарському суду позовну заяву, в якій просить суд стягнути з ФОП Дикань Надії Миколаївни на свою користь суму заборгованості:

- за Кредитним договором №011/1154/314272 від 25.04.2016 в розмірі 32205,69 грн, з яких 32205,69 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- а Кредитним договором №011/1154/00825796 від 24.02.2020 в розмірі 29283,79 грн, з яких 23382,59 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5901,20 грн - сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати.

Також позивач просить здійснювати розгляд позовної заяви в порядку спрощеного позовного провадження.

В разі розгляду даної позовної заяви в порядку загального позовного провадження, призначений розгляд справи за позовом ТОВ "ФК "ЄАПБ" до ФОП Дикань Н.М. здійснювати за відсутністю представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб-підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак, позовна заява не містить повного найменування відповідача як у вступній так і в прохальній частинах.

Згідно з п. 4 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Проте зміст позовних вимог не містить інформації щодо періоду нарахованої заборгованості, суми та складу судових витрат, а також визначення правової природи "основної суми боргу".

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 2, 4 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Пунктом 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2020", затвердженого наказом ДП Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості №144 від 01.07.2020, встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Позивачем додано до позову незасвідчені копії документів відповідно до вимог Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2020", затвердженого наказом ДП Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості №144 від 01.07.2020, оскільки додатки до позову подані хоча й у прошиті, проте не вказана кількість аркушів та не засвідчені належним чином - деякі копії не засвідчені зовсім, деякі не містять дати засвідчення, а деякі замість підпису містять факсиміле.

З доданих до позовної заяви копій документів убачається, що вони містять ознаки застосування механічних засобів відтворення власноручного підпису - факсиміле.

Факсиміле з латині facsimile - зробити подібне. Так, фактично - це печатка, кліше, що відтворює власноручний підпис, аналог останнього.

У свою чергу, підпис - це графічне накреслення, що позначає виконавця підпису та наноситься ним з метою посвідчення. Як почерковий об`єкт підпис має характерні риси. Зокрема, це посвідчувальний знак обов`язково певної особи; виконується нею власноруч у вигляді графічного креслення; наноситься на документ з метою посвідчення різних фактів та подій.

Отже, факсиміле - це печатка, за допомогою якої відтворюється підпис, який є копією підпису певної особи. Факсиміле від власноручного підпису відрізняється тим, що відсутня можливість стверджувати, що документ містить дійсну волю особи, чий підпис відтворено.

З огляду на вказане, копії документів, які додані позивачем до позовної заяви за своєю правовою природою не є письмовими доказами в розумінні Господарського процесуального кодексу України, оскільки не засвідчені в установленому порядку.

Суд зазначає, що копія набуває юридичної сили лише в разі засвідчення в установленому порядку (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 08.05.2019 у справі №160/7887/19). Неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 11.07.2018 у справі № 904/8549/17).

Чинне законодавство України нормативно не визначає поняття факсиміле, однак частина третя статті 207 Цивільного кодексу України встановлює, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронно-цифрового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено випадків, коли допускається подання заяв чи засвідчення документів із факсимільним підписом.

Таким чином, подання до позовної заяви відповідних документів з використанням факсимільного відтворення підпису певної особи, який є фактично штампом із зображенням певного підпису фізичної особи, не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України та не може бути доказом волевиявлення певної особи на підписання / засвідчення документа.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 березня 2020 року у справі №640/5124/19.

Таким чином, додані позивачем до позовної заяви документи не можуть бути прийняті судом в якості належних та допустимих доказів, оскільки долучені документи не є ані оригіналами, ані належним чином засвідченими копіями.

Крім того, позивачем не додано до позову Кредитного договору №011/1154/314272 від 25.04.2016.

Таким чином, позивачем до позову не додано доказів відповідно до ст. 91 ГПК України, а саме документів в оригіналах або в належним чином засвідчених копіях, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відтак, позивачем позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 162, 164, що є підставою для застосування судом ч. 1 ст. 174 ГПК України.

За приписами ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Якщо позивач порушив правила об`єднання вимог або об`єднання цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву.

Як зазначалося вище, позивачем об`єднано позовні вимоги за двома різними договорами (договір про надання банківських послуг у сфері страхування №011/1154/314272 від 25.04.2016 та кредитний договір №011/1154/00825796 від 24.02.2020), які не пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами.

Сумісний розгляд таких позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору, оскільки у цьому випадку під час розгляду справи суд повинен буде надати оцінку умовам кожного з укладених договорів та правової природи кожного з них, встановити обставини щодо виконання відповідачем умов вищевказаних договорів за вказаний позивачем у позові період, оплати відповідачем відсотків.

Також суду потрібно визначити та дослідити докази, пов`язані зі встановленням обставин щодо надання позивачем кредитних коштів за вказаними договорами і надати їм оцінку.

Вказане свідчить про те, що по кожній з заявлених вимог суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначенням та дослідженням різного кола доказів, пов`язаних зі встановленням обставин щодо виконання відповідачем цих договорів, що перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи.

Зазначений позов підлягає поверненню без розгляду з огляду на те, що джерелом і підставами виникнення спірних правовідносин сторін є господарські договори, кожен із яких, породжує різні взаємні права та обов`язки, що обумовлено відмінністю у предметах їх регулювання.

Обсяг наданих матеріалів і доказів не дозволяє суду самостійно здійснити роз`єднання позовних вимог на підставі ст. 173 ГПК України.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За змістом ч. 1 ст. 173 ГПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги: (1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); (2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Крім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у частині першій статті 173 ГПК України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах четвертій та п`ятій вказаної статті.

Саме встановлення господарським судом наведених вище обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Аналіз п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України у системному зв`язку з приписами статті 173 цього Кодексу свідчить про те, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання господарського судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами ч. 6 ст. 173 ГПК України та розглянути кожну з заявлених вимог окремо.

Отже, за приписами ч. 6 ст. 173 ГПК України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право застосувати як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення. Проте вчинення відповідної процесуальної дії є дискрецією господарського суду, яка застосовується (або не застосовується) ним з урахуванням конкретних обставин справи та за власним переконанням.

Проте, під час вирішення питання щодо наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, у якій об`єднано декілька позовних вимог, судами має бути обов`язково враховано положення частин четвертої та п`ятої статті 173 ГПК України, які є імперативними щодо можливості об`єднання позовних вимог.

Крім того, суд зазначає, що об`єднання позовних вимог є правом, а не обов`язком суду, а тому суд приходить до висновку, що об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки для виконання всіх завдань господарського судочинства, встановлених в ст. 2 ГПК України, додержання яких превалює над будь-якими іншими доводами учасників судового процесу, зокрема сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи по суті. Аналогічні доводи висловлені в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 14.08.2018 по справі №910/3569/18.

Таким чином, враховуючи викладене вище в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, що суперечить вимогам 173 Господарського процесуального кодексу України, внаслідок чого позовна заява підлягає поверненню.

До того ж позивач просить здійснювати розгляд позовної заяви в порядку спрощеного позовного провадження, але не вказує з викликом стороні чи ні.

За таких обставин, позовна заява підлягає поверненню для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 6, 162, 164, 173, 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" позовну заяву та додані до неї матеріали, в тому числі платіжна інструкція №94802 від 24.01.2025 на суму 3028,00 грн, всього на 90 аркушах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Порядок і строк оскарження передбачено ст. 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено та підписано 25.02.2025.

Суддя Ольшанченко В.І.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).