ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року Справа № 918/757/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Маціщук А.В. , суддя Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Новак С.Я.

за участю представників сторін:

позивача: Голубєва З.В.

відповідача: Тиванчук В.М., Бруснік І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми - "МТВ" на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2024 р. у справі №918/757/24, ухвалене суддею Бережнюк В.В., повний текст рішення складено 19.11.2024 р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю фірма - "МТВ"

про стягнення заборгованості 273 604, 68 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "МТВ" про стягнення заборгованості 273 604,68 грн., з яких 261 110,15 грн. основний борг, 3 776,85 грн. пеня, 4 979,83 грн. інфляційні втрати, 3 737,85 грн. - 3% річних.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 18.11.2024 р. - позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми - "МТВ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" 261 110,15 грн - основного боргу, 4 979,83 грн - інфляційних витрат, 3 737,85 грн 3% річних та 3 237,95 грн - судового збору. Закрито провадження у справі в частині стягнення 3 776,85 грн - пені.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати судове рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2024 року по справі № 918/757/24, і ухвалити нове судове рішення, котрим повністю відмовити в задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго". Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми - "МТВ" понесені судові витрати.

Оскільки апеляційна скарга надійшла без матеріалів справи, суд апеляційної інстанції витребував їх у Господарського суду Рівненської області.

26.12.2024 матеріали справи №918/757/24 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.01.2025р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми - "МТВ" на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2024 р. у справі №918/757/24 - залишено без руху. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю фірми - "МТВ" протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: подати належні докази доплати судового збору в розмірі 67, 97 грн. та подати мотивоване клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2024 р. у справі №918/757/24.

03.01.2025 р. через систему "Електронний суд" представник Товариства з обмеженою відповідальністю фірми - "МТВ" на виконання ухвали від 02.01.2025 р. про залишення апеляційної скарги без руху подав заяву про усунення недоліків, до якої долучив квитанцію про доплату судового збору та клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2024 р. у справі №918/757/24.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.01.2025 р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю фірми - "МТВ" строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2024 р. у справі №918/757/24, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю фірми - "МТВ" на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2024 р. у справі №918/757/24, зупинено дію рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2024 р. у справі №918/757/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 23.01.2025 р. об 11:00 год.

20.01.2025 р. через систему «Електронний суд» представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити в повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю фірми - "МТВ".

22.01.2025 р. в системі "Електронний суд" було сформоване клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату від адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю фірма - "МТВ".

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду 23.01.2025 р. розгляд апеляційної скарги відкладено на "20" лютого 2025 р. о 10:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 2.

17.02.2025 р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" через систему «Електронний суд» подав клопотання про приєднання до матеріалів справи №918/757/24 завірену копію посадової інструкції начальника відділу по роботі з дебіторською заборгованістю, затвердженою директором ТОВ «Рівнетеплоенерго» Ющуком Ю.В від 01.02.2024 року та лист вих.№04-05/448 від 14.02.2025 р. щодо роз`яснень по обліку розрахунків за спожиту теплову енергію.

В судовому засіданні присутній представник позивача підтримав доводи, викладені у поданих ним процесуальних документах та надав усні пояснення. Вважає, що рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому просить суд апеляційної інстанції залишити вказане рішення без змін.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги та надали пояснення по суті позовних вимог. Вказують на те, що рішення Господарського суду Рівненської області прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просять відмовити в задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго".

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність порушення майнових прав позивача, а відтак про наявність підстав для часткового задоволення позову, та про стягнення з відповідача на користь позивача 261110,15 грн. основного боргу, 4 979,83 грн. інфляційних втрат, 3 737,85 грн. - 3% річних. У частині вимог про стягнення 3 776,85 грн. пені закрив провадження у справі.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення іншого учасника справи.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю фірми - "МТВ" вказує на те, що рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2024 року по справі №918/757/24 є таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи і підлягає скасуванню.

Зокрема, скаржник наголошує на тому, що посилання на автоматичне укладення Типового договору після його публікації не відповідає фактичним обставинам справи, та не ґрунтується на положенні законодавства України.

В свою чергу жодних дій, які б свідчили про приєднання до умов типового договору, відповідачем вчинено не було, а позивачем не надано відповідних доказів до суду першої інстанції, які б свідчили про протилежне, то вказане підтверджує, що правовідносини між сторонами продовжують регулюватися умовами Договору № 1386 від 01.10.2013 року, а, будь-які нарахування, здійснені позивачем на підставі типового договору, не можуть вважатися обґрунтованими та законними. Доказів того, що відповідачем було приєднано (акцептовано) умови Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії відповідно до умов п. 4 Індивідуального договору, матеріали справи не містять, а тому такий договір вважається не укладеним між сторонами.

Також, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують приєднання (акцептування) відповідачем умов договору, а саме: підписана сторонами заява - приєднання до Індивідуального договору; докази сплати відповідачем послуг з постачання теплової енергії за Індивідуальним договором за виставленими рахунками-фактури; докази фактичного отримання послуг з постачання теплової енергії за індивідуальним договором тощо.

Окрім того, сам позивач в своїх рахунках про надання послуг з постачання теплової енергії, розрахунках заборгованості за теплопостачання, котрі разом з позовом надано до суду першої інстанції, посилається на Договір № 1386 від 01.10.2013 року, тим самим визнаючи, що правовідносини між сторонами продовжують і надалі регулюватися саме Договором № 1386 від 01.10.2013 року.

Проте, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення по справі, не надав належної оцінки вказаним фактам.

Жодних рахунків на оплату послуг від позивача на адресу відповідача за період з листопада 2021 року по березень 2024 року не надходило, як і не надходило актів звірки розрахунків на зазначені дати, які б підтверджували заявлені позивачем суми заборгованості. У наданих до суду першої інстанції позивачем рахунках на оплату послуг, відсутні відомості про отримання та підписання їх відповідачем, а також те, що вказані рахунки надсилалися відповідачу у період з листопада 2021 року по березень 2024 року.

Відтак, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості є необґрунтованими, та не підтверджені належними документами, оформленими згідно з вимогами чинного законодавства, що виключає можливість стягнення їх через суд, проте суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним доводам відповідача.

Окрім того, діючим договором № 1386 від 01.10.2013 року не передбачено здійснення плати за: - обсяги спожитої теплової енергії на опалення приміщення, донарахований до мінімальної частки середнього питомого споживання (середнє споживання із загального обсягу спожитого тепла у будинку для нежитлових приміщень (квартир) з індивідуальними лічильниками); - обсяги теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будинку; - обсяги теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

А оплата здійснюється лише за обсяг фактично спожитої теплової енергії на опалення приміщення, визначений за показниками лічильника. А оскільки, покази лічильника відповідача залишаються незмінними вже протягом багатьох років, нарахування позивачем заборгованості відповідачу є безпідставним.

Отже, місцевий господарський суд в повній мірі не з`ясував обставини, що мають значення для справи, та прийняв незаконне та необґрунтоване рішення, котре підлягає скасуванню.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" у відзиві вказує на те, що правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21.08.2019, №830, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року, № 315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України.

ТОВ «Рівнетеплоенерго» наголошує на тому, що відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» опублікувало на офіційному веб-сайті позивача у розділі «Новини» від 28.09.2021 р. інформацію про необхідність укладення договорів (докази знаходяться у матеріалах справи)/визначення типу договору та опубліковано на сайті усі моделі договорів для обрання споживачами у розділі «Споживачам»-«Укласти договір»-«Для юридичних осіб» (докази знаходяться в матеріалах справи), а також в усіх дільницях ТОВ «Рівнетеплоенерго» з вересня 2021 року і по даний час на інформаційних стендах розміщена інформація про необхідність укладення договору з примірником договору.

21.09.2021 року ТОВ «Рівнетеплоенерго» як виконавцем послуг на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Протягом 30 днів з дня опублікування Типового індивідуального договору, на адресу Позивача від співвласника багатоквартирних будинків за адресами: м. Рівне, вул. Соборна 442А та вул. Набережна 4 ТОВ - Фірми «МТВ», не надходило жодних документів які б підтверджували наявність рішення про обрання моделі договірних відносин.

Відповідач протягом 30 днів не повідомляв позивача про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та заперечень або протоколу розбіжностей до нього Позивач не отримав.

Отже, враховуючи відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-денного строку з моменту розміщення на офіційному сайті індивідуального договору на послуги з постачання теплової енергії, Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю - Фірма «МТВ» вважається укладеним з 01.11.2021 року.

Згідно долучених відповідачем до відзиву на позовну заяву довідок про кількість використаної теплової енергії на які при прийманні завірені представником ТОВ «Рівнетеплоенерго» вбачається, що відповідач щомісячно був присутній в Позивача і передавав вищевказані довідки, а отже знав і був повідомлений про наявну заборгованість, а також зумисне відмовлявся у представника ТОВ «Рівнетеплоенерго» від отримання рахунків та актів.

Позивач щомісячно надсилав рахунки та інші повідомлення, в тому числі акти звірки взаєморозрахунків на електронну адресу Відповідача (знімки з електронної пошти долучені до відповіді на відзив на позовну заяву та знаходяться у матеріалах справи), яка зазначається Відповідачем на офіційних бланках документів.

Відповідно до додатку «Завірена копія досудової претензії щодо сплати заборгованості за теплову енергію №03-05/1682 від 30.05.2024 року - на 6 арк.» Позивачем долучався доказ відправки з досудовою претензією рахунків, актів та актів звірки взаєморозрахунків.

Отже, позивачем неодноразово надавались рахунки, акти та акти звірки взаєморозрахунків, а також повідомлень про необхідність сплати послуг теплопостачання відповідачу, котрі останній ігнорує.

Зважаючи на вище викладене, судом першої інстанції були вірно встановлені обставини справи та з їх врахуванням винесено законне та обґрунтоване рішення.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

01 жовтня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (позивач/підприємство) та Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "МТВ" (відповідач/споживач) було укладено договір на постачання теплової енергії №1386, згідно предмету якого ТзОВ "Рівнетеплоенерго" зобов`язується надавати споживачеві теплову енергію, а споживач, в свою чергу, зобов`язується прийняти та оплатити теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором (а.с. 17-19).

Згідно з умовами пункту 1.4. Договору, теплова енергія подається споживачу за адресою: м. Рівне, вул. Набережна, 4; вул. Корольова, 6; вул. Соборна, 442а.

Пунктом 3.2.1. Договору передбачено, що Споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором.

Згідно з умовами пункту 4.2. договору, облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку або розрахунковим способом згідно з "Нормами та вказівками по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько - побутові потреби в Україні" та даними, вказаними у додатку № 2 до цього договору.

Згідно п. 1 Додаткової угоди №4 від 21.03.2017 року до Договору №1386 від 01.10.2013 року на постачання теплової енергії "В зв`язку із реконструкцією системи опалення та встановлення приладу обліку теплової енергії з 26.10.2015 року в приміщенні Споживача: магазин "Динамо" по вул. Корольова, 6, в якому проходять ізольовані транзитні трубопроводи системи опалення, тепловіддача від яких становить згідно проекту 0,373 Гкал/міс та влаштуванням будинкового приладу обліку теплової енергії в житловому будинку по вул. Соборна, 442-а з 16.11.2015 року, яким обліковується приміщення Споживача: магазин "Жигулі" по вул. Соборна, 442-а, викласти в новій редакції додаток № 2 "Загальні відомості про об`єкти Споживача".

Пункт 1 Додаткової угоди №5 від 10.10.2017 року до Договору №1386 від 01.10.2013 року на постачання теплової енергії "В зв`язку із розірванням договору оренди в приміщенні Споживача: магазин "Динамо" по вул. Корольова, 6 з 01.09.2017 року, вилучити даний об`єкт з додатку №2 "Загальні відомості про об`єкти Споживача".

Згідно загальних відомостей про об`єкти Споживача (Додаток №2 до договору №1386 від 01.10.2013 р., в редакції затвердженої Додатковою угодою №5 від 10.10.2017 року до Договору №1386 від 01.10.2013 року на постачання теплової енергії), що є невід`ємною частиною Договору: загальна площа магазину "Автомобіл" Відповідача, за адресою м. Рівне, вул. Набережна, 4, становить 123,20 м2; загальна площа магазину "Жигулі" Відповідача, за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 442а, становить 143,60 м2.

01.05.2021 року набрав чинності Закон України від 03.12.2020 № 1060 "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг" (далі - Закон № 1060).

Законом № 1060 внесені зміни до Закону України "Про житлово-комунальні послуги зокрема, до статті 13, якими передбачено запровадження публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про житлово- комунальні послуги", в редакції Закону № 1060 визначено, що договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішення Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Текст типового договору було розміщено на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" http://rivneteploenergo.com/ 28 вересня 2021 року.

Відповідно до п 5. Типового індивідуального договору "Про надання послуги з постачання теплової енергії" (далі - типовий Договір), виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Відповідно до п 4. Типового індивідуального договору "Про надання послуги з постачання теплової енергії", актом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Згідно п.11. Типового індивідуального договору "Про надання послуги з постачання теплової енергії", обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі - Методика розподілу).

Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги.

Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

У відповідності до п. 30. Типового індивідуального договору "Про надання послуги з постачання теплової енергії" Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

плати за послугу, визначену відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але невище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://rivneteploenergo.com/.

Відповідно до пункту 31. Типового Договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://rivneteploenergo.com/.

У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.

Пунктом 32 типового Договору передбачено: розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця.

Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Пунктом 34. Договору передбачено, що Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до п.38. Договору, Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору.

Новими договорами, які вступили в дію 1 листопада 2021 року, зміненопідхід до розподілу обсягів спожитих у будівлі послуг, а саме передбачено застосування "Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг", затвердженої Наказом Мінрегіонбуду №315 від 22.11.2018 року. Відповідно до Методики загальний обсяг спожитої теплової енергії, визначений за допомогою вузла комерційного обліку теплової енергії, складається з наступних складових:

- обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення, визначений за показниками лічильника;

- обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення, донарахований до мінімальної частки середнього питомого споживання (середнє споживання із загального обсягу спожитого тепла у будинку для нежитлових приміщень (квартир) з індивідуальними лічильниками);

- обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будинку;

- обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Розподіл обсягів спожитих у будинку послуг з постачання теплової енергії здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом). Співвласники будівлі повиннібрати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі.

Розрахунок вартості наданих Товариством послуг з теплопостачання встановлювала Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до Закону України "Про національну комісію", а з липня 2021 року дані повноваження передані до органу місцевого самоврядування.

Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради "Про встановлення тарифів ТОВ "Рівнетеплоенерго" № 98 від 12.10.2021 р. для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії був встановлений тариф - 4 704,48 грн/Гкал (з ПДВ).

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради № 127 від 21.12.2021 р., були внесені зміни до Рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради "Про встановлення тарифів ТОВ "Рівнетеплоенерго" № 98 від 12.10.2021 р. та встановлені тарифи для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії - 8 526,96 грн/Гкал (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №151 від 28.10.2022 р., протягом дії воєнного стану та шести місяців після місяця в якому воєнний стан буде припинено чи скасовано було накладено мораторій на підвищення тарифів та застосовано тарифи встановлені Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради "Про встановлення тарифів ТОВ "Рівнетеплоенерго" №98 від 12.10.2021 р. для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії - 8 526,96 грн/Гкал (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради № 125 від 19.12.2023 р. строком дії з 01.10.2023 р. по 30.09.2024 р. установлено тариф для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії - 5 347,07 грн/Гкал (з ПДВ).

Також розрахунок вартості наданих Товариством послуг здійснюється "Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг", затвердженою Наказом Мінрегіону №315 від 22.11.2018 р.

Частиною 6 ст. 276 ГК України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.

Судом із фактичних обставин справи встановлено, що позивач здійснив постачання теплової енергії відповідачу у період з листопада 2021 по березень 2024 включно на загальну суму 261 110 грн 15 коп., що підтверджується довідками про кількість використаної теплової енергії (а.с. 8-17):

- за адресою м. Рівне, вул. Набережна, 4: з 01.11.2021 по 30.11.2021 - 34,117 ГКал; з 01.12.2021 по 31.12.2021 - 38,846 ГКал; з 01.01.2022 по 31.01.2022 - 62,801 ГКал; з 01.02.2022 по 28.02.2022 - 47,178 ГКал; з 01.03.2022 по 31.03.2022 - 43,150 ГКал; з 01.04.2022 по 19.04.2022 - 18,660 ГКал; з 03.11.2022 по 30.11.2022 - 24,329 ГКал; з 01.12.2022 по 31.12.2022 - 42,003 ГКал; з 01.01.2023 по 31.01.2023 - 49,463 ГКал; з 01.02.2023 по 28.02.2023 - 41,931 ГКал; з 01.03.2023 по 31.03.2023 - 36,584 ГКал; з 01.04.2023 по 12.04.2023 - 12,255 ГКал; з 17.10.2023 по 31.10.2023 - 6,556 ГКал; з 01.11.2023 по 30.11.2023 - 35,681 ГКал; з 01.12.2023 по 31.12.2023 - 54,375 ГКал; з 01.01.2024 по 31.01.2024 - 56,452 ГКал; з 01.02.2024 по 29.02.2024 - 39,102 ГКал; 01.03.2024 по 29.03.2024 - 32,929 ГКал;

- за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 442А: з 01.11.2021 по 30.11.2021 - 39,348 ГКал; з 01.12.2021 по 31.12.2021 - 44,330 ГКал; з 01.01.2022 по 31.01.2022 - 66,162 ГКал; з 01.02.2022 по 28.02.2022 - 47,204 ГКал; з 01.03.2022 по 31.03.2022 - 39,358 ГКал; з 01.04.2022 по 19.04.2022 - 14,417 ГКал; з 03.11.2022 по 30.11.2022 - 26,953 ГКал; з 01.12.2022 по 31.12.2022 - 59,751 ГКал; з 01.01.2023 по 31.01.2023 - 62,733 ГКал; з 01.02.2023 по 28.02.2023 - 8,512 ГКал; з 01.03.2023 по 31.03.2023 - 36,992 ГКал; з 01.04.2023 по 12.04.2023 - 9,453 ГКал; з 17.10.2023 по 31.10.2023 - 4,388 ГКал; з 01.11.2023 по 30.11.2023 - 31,425 ГКал; з 01.12.2023 по 31.12.2023 - 46,311 ГКал; з 01.01.2024 по 31.01.2024 - 47,446 ГКал; з 01.02.2024 по 29.02.2024 - 30,674 ГКал; 01.03.2024 по 29.03.2024 - 27,267 ГКал;

Позивачем для відповідача в інформативному порядку виставлялися рахунки про надання послуги з постачання теплової енергії, а саме:

- за листопад 2021 року на суму 12 755,41 грн;

- за грудень 2021 року на суму 18 198,89 грн;

- за січень 2022 року на суму 13 642,15 грн;

- за лютий 2022 року на суму 15 995,96 грн.

- за березень 2022 року на суму 10 046,74 грн;

- за квітень 2022 року на суму 4 545,63 грн;

- за листопад 2022 року на суму 12 222,16 грн;

- за грудень 2022 року на суму 24 340,77 грн.

- за січень 2023 року на суму 26 952,26 грн;

- за лютий 2023 року на суму 11 809,44 грн;

- за березень 2023 року на суму 17 509,64 грн;

- за квітень 2023 року на суму 5 144,67 грн.

- за жовтень 2023 року на суму 2 548,38 грн;

- за листопад 2023 року на суму 15 987,47 грн;

- за грудень 2023 року на суму 8 122,76 грн;

- за січень 2024 року на суму 15 512,11 грн;

- за лютий 2024 року на суму 10 407,69 грн;

- за березень 2024 року на суму 17 509,64 грн.

Отже, загальний розмір заборгованості становить 243 251,77 грн.

Посилаючись на ст.625 ЦК України позивач нарахував 3 737,85 грн. - 3% річних за період з 01.01.2024 по 30.06.2024, 4 979,83 грн. - інфляційні втрати за період січень 2024 року - травень 2024 року.

4.Правові норми, які застосовуються апеляційним судом до спірних правовідносин.

Як унормовано положеннями статті 11 ЦК України та статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У силу вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з нормами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.6 цього Закону виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

Частинами 1, 2 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

У частині 1 статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:

1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;

2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;

3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).

У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.

Згідно із частиною 7 статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

За приписами ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Відповідно до абз. 2 п. 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. №830 "Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії". Постанова опублікована в офіційному виданні "Урядовий кур`єр" 2021, N 190 від 01.10.2021 року.

Відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (в редакції постанови КМУ № 1022 від 08.09.2021) ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Відповідно до п. 13 цих Правил надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно з п. 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Згідно п. 6 ст. 10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

У розумінні статті 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово- комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншого особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку), якщо інше не передбачено договором.

Зняття показань вузлів розподільного обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється споживачами, якщо інше не передбачено договором.

У разі якщо зняття показань вузлів обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, за допомогою систем дистанційного зняття показань, таке зняття може здійснюватися без присутності споживача або його представника.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" п. 2 послуга з постачання теплової енергії виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску.

Пунктом 2 ч. 5 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З урахуванням системного аналізу вище наведених норм чинного законодавства типовий індивідуальний договір між позивачем та відповідачем є укладеним з 01.11.2021 через відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту опублікування позивачем відповідно до вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання.

Відповідно до п.4. Типового індивідуального договору "Про надання послуги з постачання теплової енергії", актом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Згідно п.11. Типового індивідуального договору "Про надання послуги з постачання теплової енергії", обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі - Методика розподілу).

Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги.

Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

У відповідності до п. 30. Типового індивідуального договору "Про надання послуги з постачання теплової енергії" Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

плати за послугу, визначену відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://rivneteploenergo.com/.

Відповідно до пункту 31. Типового Договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://rivneteploenergo.com/.

У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.

Пунктом 32 типового Договору передбачено: розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця.

Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Пунктом 34. Договору передбачено, що Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до п.38. Договору, Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору.

Отже, з усіма фізичними або юридичними особами, які є власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та станом на 29 жовтня 2021 року не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, вважається укладеним публічний договір приєднання за формою, встановленою Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 № 830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 № 1022.

Якщо у фізичної особи, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору на поставку (купівлі - продажу) теплової енергії, укладеного відповідно до вимог Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198, одночасно має житлове чи/або нежитлове приміщення у багатоквартирному будинку, до яких поставляється теплова енергія за цим договором, такий договір вважається припиненим, в частині постачання теплової енергії, а замість нього вважатиметься укладеним типовий публічний договір приєднання про надання комунальної послуги постачання теплової енергії.

Таким чином, новими договорами, які вступили в дію 1 листопада 2021 року, змінено підхід до розподілу обсягів спожитих у будівлі послуг, а саме передбачено застосування "Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг", затвердженої Наказом Мінрегіонбуду №315 від 22.11.2018 року. Відповідно до Методики загальний обсяг спожитої теплової енергії, визначений за допомогою вузла комерційного обліку теплової енергії, складається з наступних складових:

- обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення, визначений за показниками лічильника;

- обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення, донарахований до мінімальної частки середнього питомого споживання (середнє споживання із загального обсягу спожитого тепла у будинку для нежитлових приміщень (квартир) з індивідуальними лічильниками);

- обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будинку;

- обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Розподіл обсягів спожитих у будинку послуг з постачання теплової енергії здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом). Співвласники будівлі повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі.

Державне регулювання цін здійснюється згідно із Законом України "Про ціни і ціноутворення".

Розрахунок вартості наданих Товариством послуг з теплопостачання встановлювала Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до Закону України "Про національну комісію", а з липня 2021 року дані повноваження передані до органу місцевого самоврядування.

Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради "Про встановлення тарифів ТОВ "Рівнетеплоенерго" № 98 від 12.10.2021 р. для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії був встановлений тариф - 4 704,48 грн/Гкал (з ПДВ).

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради № 127 від 21.12.2021 р., були внесені зміни до Рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради "Про встановлення тарифів ТОВ "Рівнетеплоенерго" № 98 від 12.10.2021 р. та встановлені тарифи для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії - 8 526,96 грн/Гкал (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради № 151 від 28.10.2022 р., протягом дії воєнного стану та шести місяців після місяця в якому воєнний стан буде припинено чи скасовано було накладено мораторій на підвищення тарифів та застосовано тарифи встановлені Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради "Про встановлення тарифів ТОВ "Рівнетеплоенерго" № 98 від 12.10.2021 р. для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії - 8 526,96 грн/Гкал (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради № 125 від 19.12.2023 р. строком дії з 01.10.2023 р. по 30.09.2024 р. установлено тариф для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії - 5 347,07 грн/Гкал (з ПДВ).

Також розрахунок вартості наданих Товариством послуг здійснюється "Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг", затвердженою Наказом Мінрегіону №315 від 22.11.2018 р.

Згідно із абзацом 6 п. 14 постанови КМУ "Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії та типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії" від 21.08.2019 № 830 встановлено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315.

Відповідно до п.41 типового договору споживач зобов`язаний:

1) своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням послуги, що виникли з його вини;

2) забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку послуги відповідно до умов цього договору та не втручатися в їх роботу;

3) оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором;

4) дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм;

5) допускати виконавця або його представників у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) для перевірки показань вузлів розподільного обліку/ приладів-розподілювачів теплової енергії у порядку, визначеному законом і цим договором;

6) у разі несвоєчасного здійснення платежу за послугу сплачувати пеню в розмірі, встановленому цим договором;

7) надавати виконавцю покази наявних вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, що забезпечують індивідуальний облік споживання послуги у приміщенні споживача в порядку та строки, визначені цим договором.

8) власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку;

9) дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства (не допускати втручання у внутрішньобудинкову систему теплопостачання, її переобладнання) під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг;

10) забезпечити своєчасну підготовку об`єктів, що перебувають у його власності (користуванні), до експлуатації в осінньо-зимовий період;

11) у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Згідно з пунктом 47 договору оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Колегія суддів звертає увагу на те, що система опалення, як інженерна система будинку, яка призначена для задоволення потреб усіх співвласників (мешканців будинку), належить на праві спільної сумісної власності всім співвласникам, які зобов`язані забезпечувати належне її утримання, що також включає і витрати на оплату комунальних послуг щодо цього спільного майна.

Як зазначає позивач, за листопад 2021р. - березень 2024р. обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначався як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі. Розподіл цього обсягу здійснюється серед споживачів за категоріями приміщень, згідно з додатком № 1 до методики № 315 пропорційно до їх загальних/опалювальних площ/об`ємів.

Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляються між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалювальних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень (Розділ IV п. 12 Методики №315).

Обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення визначається відповідно до Розділу ІІ пункт 2.

Власник нерухомого майна, обладнаного індивідуальними джерелами опалення зобов`язаний здійснювати оплату на постачання теплової енергії, яка складається: з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Верховним Судом висловлена позиція в постанові від 22 грудня 2020 року по справі №311/3489/18, в якій дійшов до висновку, що співвласники квартир та нежитлових приміщень повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Споживач, приміщення якого обладнано індивідуальною системою опалення має оплатити надані послуги на забезпечення фукціонування внутрішньобудинкової системи індивідуального (автономного) централізованого опалення виконавцю послуг.

В порушення умов договору відповідач неналежним чином виконав зобов`язання щодо оплати вартості послуг теплопостачання (за опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку, витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення) за загальний період з листопада 2021 по березень 2024 не розрахувався в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 261 110,15 грн.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції - позивач виконав свої зобов`язання з постачання теплової енергії, а відповідач розрахунків не провів, відтак, позовні вимоги про стягнення 261 110,15 грн - основної заборгованості підтверджуються матеріалами справи та підлягають до задоволення.

Що стосується вимоги позивача про стягнення 3 % річних, пені та інфляційних втрат, колегія суддів вказує наступне.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просив стягнути з відповідача пеню а розмірі 3 776,85 грн.

Однак, в подальшому позивача подав заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме в частині стягнення з відповідача 3 776,85 грн. пені.

При розгляді вказаної заяви суд керується приписами п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України, згідно з якими позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правомірно прийняв відмову позивача від позову в частині вимог про стягнення з відповідача 3 776,85 грн. пені та відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України, закрив провадження у справі у даній частині.

Також, суд апеляційної інстанції перевіривши здійснені позивачем розрахунки, дійшов висновку, що вимоги про стягнення з відповідача 4 979,83 грн. - інфляційні втрати, 3 737,85 грн. - 3% річних є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи вище викладені обставини справи, колегія суддів відхиляє доводи скаржника в частині відсутності між сторонами укладеного нового договору на постачання теплової енергії, оскільки, як вже було зазначено вище, текст публічного договору приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії було розміщено на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" 28.09.2021 р.

Так, позивач вказує, що протягом 30 днів з дня опублікування Типового індивідуального договору, на адресу останнього від відповідача не надходило жодних документів, які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин, що не спростовано відповідачем.

Таким чином, з 01.11.2021 між позивачем та відповідачем укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відтак, доводами апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а відключення нежитлового приміщення відповідача, що розташоване в житловому багатоквартирному будинку від мереж централізованого опалення, встановлення в цьому нежитловому приміщенні автономного опалення, не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати витрати за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку, разом з іншими власниками, пропорційно до займаної ним площі. Такі нарахування законодавчо обґрунтовані та носять обов`язковий характер.

У даному випадку, доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства, та не спростовують його висновків, які відповідають матеріалам даної справи, обставинам спору та нормам чинного законодавства України.

У Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Отже, судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, а скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

6. Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Таким чином, у апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми - "МТВ" не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст.ст.269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми - "МТВ" на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.11.2024 р. у справі №918/757/24 - залишити без задоволення, рішення Господарського суду Рівненської області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

Справу №918/757/24 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "26" лютого 2025 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Бучинська Г.Б.