ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2025 р. Справа№ 920/1367/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Сумської області

від 31.10.2024 (повний текст складено 01.11.2024, суддя Яковенко В.В.)

за скаргою ОСОБА_1

про визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця, зобов`язання вчинити дії та скасування постанов

у справі № 920/1367/23

за заявою Головного управління ДПС у Сумській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кролевецький арматурний завод"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 31.10.2024 у справі №920/1367/23 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання скарги, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, 25 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 31.10.2024, справу передати на розгляд суду першої інстанції. Також, скаржник заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, не прийнято до уваги факт не вручення приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження та факт подання заяви про поновлення строків відповідно до ст. 341 ГПК України, що потягло прийняття ухвали про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку та залишення скарги без розгляду, тобто з порушенням балансу інтересів, як сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2024 відкрито апеляційне провадження у справі № 920/1367/23, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 04.02.2025.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та місце засідання суду був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 876.

Оскільки явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів ухвалила розглянути справи за наявними матеріалами та без участі представників.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2024 року ліквідатор боржника арбітражний керуючий Удовенко Роман Петрович звернувся із заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника в сумі 793564,07 грн шляхом солідарного стягнення, у зв`язку з доведенням до банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 11.07.2024 у справі №920/1367/23 задоволено заяву ліквідатора боржника та покладено субсидіарну відповідальність по зобов`язаннях боржника на ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 793564,07 грн для забезпечення задоволення вимог кредиторів боржника.

На примусове виконання ухвали Господарського суду Сумської області від 11.07.2024 були видані відповідні накази.

Приватний виконавець Закорко Вадим Вікторович 17.07.2024 відкрив виконавче провадження з примусового виконання наказу від 11.07.2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кролевецький арматурний завод" 793564,07 грн. Одночасно, приватний виконавець прийняв постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про арешт коштів боржника.

24.09.2024 ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії/бездіяльність приватного виконавця.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 27.09.2024 скаргу повернуто без розгляду у зв`язку з невідповідністю ч. 2 ст. 170 ГПК України.

04.10.2024 ОСОБА_1 повторно подав скаргу на дії/бездіяльність приватного виконавця.

У скарзі заявив клопотання про поновлення строку на подання скарги, яке мотивоване тим, що не отримував від приватного виконавця постанови про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт грошових коштів. Про арешт грошових коштів на рахунках в банках ОСОБА_1 довідався 18.09.2024 під час отримання виписок з рахунків з метою визначення податкових зобов`язань. В підтвердження доводів клопотання скаржник додав виписки з рахунків у банках та довідки про залишок грошових коштів.

Суд першої інстанції, відмовляючи у поновленні процесуального строку на подання скарги на дії приватного виконавця, зазначив, що під час звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності непереборних обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

За висновком суду першої інстанції, скаржником не обґрунтовано та не надано доказів того, що йому стало відомо про наявність накладеного арешту на його рахунки, відкриті у банківських установах саме 18.09.2024.

Разом з тим, суд зауважив, що згідно з випискою АТ КБ "Приватбанк" з рахунку скаржника 23.07.2024 списано 117244,59 грн як часткову оплату за вищевказаним виконавчим провадженням, проте скаржник звернувся до суду зі скаргою лише у жовтні 2024 року, тобто не спростував того, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав, починаючи з дня списання коштів.

Відповідно до ст. 341 Господарського процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В обґрунтування як клопотання про поновлення строку на подання скарги так і як на підставу для подання скарги боржник послався на обставини невиконання приватним виконавцем вимог законодавства про направлення боржнику документів виконавчого провадження, зокрема постанови про відкриття виконавчого провадження. Тобто, про своєчасне повідомлення учасника виконавчого провадження про вчинення приватним виконавцем виконавчих дій.

Втім, суд першої інстанції, відмовляючи у поновлення строку на подання скарги виходив з того, що скаржник не довів про свою обізнаність про обставини накладення арешту на його рахунки, відкриті у банківських установах, саме 18.09.2024 та не спростував того, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав, починаючи з дня списання коштів, що відбулось 23.07.2024.

Тобто, суд першої інстанції пов`язав можливість своєчасного звернення зі скаргою на дії/бездіяльність приватного виконавця від об`єктивних обставин списання коштів з рахунків у банку, які відбулись в результаті виконавчих дій, та вказав скаржнику на необхідність бути обізнаним про порушення своїх прав саме з цього моменту, а не від обставин, що свідчать про бездіяльність приватного виконавця - невиконання обов`язку з надсилання та вручення учасникам документів виконавчого провадження та у зв`язку з чим боржник виконавчого провадження звернувся зі скаргою.

При цьому, приватний виконавець Закорко В.В. не скористався процесуальним правом на подання в суд у відповідності до ухвали Господарського суду Сумської області від 14.10.2024 пояснень та матеріалів виконавчого провадження у спростування доводів скарги щодо невиконання виконавцем обов`язку з надсилання та вручення учасникам документів виконавчого провадження.

Тобто, саме на приватного виконавця в даному випадку покладений тягар доведення тих обставин, коли боржник у виконавчому провадженні (заявник скарги) повинен був дізнатися про порушення його права, відповідно і початок строку на подання скарги.

Оскільки матеріали справи свідчать, що скаржник довідався про виконавчі дії після звернення 18.09.2024 до банківських установ, а скарга подана 24.09.2024, тобто в межах десятиденного строку від дати, коли боржник дізнався про порушення його права.

При цьому, виписки з рахунків свідчать, що рух грошових коштів в останнє відбувся 16.07.2024 в Приватбанку (відбулось зарахування грошових коштів від контрагента) та 19.07.2024 в Ощадбанку (були списані грошові кошти з рахунку на користь контрагентів). Тобто, до накладення арешту після відкриття виконавчого провадження боржник не користувався послугами банку, відповідно не міг довідатись про накладення арешту в межах виконавчого провадження, у зв`язку з чим належить визнати помилковим висновок суду першої інстанції про покладення обов`язку зі спростування обставин, що саме з дня списання коштів з рахунку, скаржник повинен був дізнатись про порушення своїх прав.

Тобто, в даному випадку, строк на подання скарги не пропущено боржником, у зв`язку з чим повернення судом першої інстанції скарги без розгляду у зв`язку з відмовою в задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку є безпідставним. Отже, суд першої інстанції припустився порушення норм процесуального права, а саме ст. 341 Господарського процесуального строку.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, нез`ясувавши дійсні обставини справи, припустився порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали про відхилення клопотання про поновлення процесуального строку та повернення без розгляду скарги на бездіяльність приватного виконавця.

Згідно статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною 3 статті 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на зазначене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про скасування ухвали суду першої інстанції від 31.10.2024 з підстав нез`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, а скаргу боржника виконавчого провадження належить направити на розгляд Господарського суду Сумської області, задовольнивши апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 269, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 280, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 31.10.2024 у справі № 920/1367/23 скасувати.

3. Матеріали справи № 920/1367/23 за скаргою на бездіяльність приватного виконавця Закорко Вадима Вікторовича (вх. № 4434 від 07.10.2024) направити для розгляду до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.02.2025.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

Б.В. Отрюх