ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2025 Справа № 917/2116/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного підприємства «Альфа Капітал», 38730, Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Рунівщина, вул. М. Гаврилка, 15, ,

до Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, 38702, Полтавська обл., Полтавський р-н, пров. Підлісний, 6, ,

про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

Секретар судового засідання Токар А.В.

Представники сторін: згідно протоколу.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Приватного підприємства «Альфа Капітал» до Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання за позивачем права власності на 21/100 частини нежитлової будівлі (будинку культури) загальною площею 195,9 кв. м., яке знаходиться за адресою: Полтавська обл., Полтавський район, с. Рунівщина, вул. Михайла Гаврилка, 15, за набувальною давністю.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.12.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

16.01.2025 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.02.2025 р.

У судове засідання з розгляду справи по суті учасники справи представництво не забезпечили, про дату, час та місце проведення судового засідання останні були повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання вступна та резолютивна частини рішення не проголошувалися, судом було підписано повне рішення без його проголошення.

Аргументи учасників справи:

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що Приватне підприємство «Альфа Капітал» є добросовісним користувачем та володільцем 21/100 частини нежитлової будівлі (будинку культури) загальною площею 195,9 кв. м., яке знаходиться за адресою: Полтавська обл., Полтавський район, с. Рунівщина, вул. Михайла Гаврилка, 15, протягом 16 років поспіль, а тому, враховуючи положення ст.ст. 335, 344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю на вказане майно може бути набуто за позивачем за рішенням суду.

Відповідач подав до суду заяву від 10.01.2025 р. (вх. № 283 від 10.01.2025 р.), у якій повідомив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог Приватного підприємства «Альфа Капітал» у даній справі.

Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

Відповідно до статуту Приватного підприємства «Альфа Капітал» (т. 1, а.с. 31-42) та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.07.2024 р. (т. 1, а.с. 15-28) Приватне підприємство «Альфа Капітал» є юридичною особою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в банках, один примірник печатки, штампи, фірмовий знак, комерційне (фірмове) найменування, зареєстровану торгову марку та бланки зі своїм найменуванням. Юридична адреса: 38730, Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Рунівщина, вул. Михайла Гаврилка, 15.

Згідно з технічним паспортом № 3760 від 01.08.2024 р. (т. 1, а.с. 82-91) за вказаною адресою розташована нежитлова будівля (будинку культури) загальною площею 867 кв. м.

Як зазначає позивач, ПП «Альфа Капітал» з 2008 року користується та володіє нерухомим майном, а саме 21/100 частини нежитлової будівлі (будинку культури) загальною площею 195,9 кв. м., яке знаходиться за адресою: Полтавська обл., Полтавський район, с. Рунівщина, вул. Михайла Гаврилка, 15, зазначає вказану адресу як юридичну адресу підприємства при укладанні правочинів, приймає орендодавців, суб`єктів господарювання, державні органи, сплачує витрати на оплату вартості електроенергії, витрати по обслуговуванню приміщень, проводить догляд та облаштування прилеглої території, здійснює капітальний ремонт приміщень будівлі.

Посилаючись на положення ст.ст. 335, 344 Цивільного кодексу України, позивач просить визнати за ним право власності на 21/100 частини нежитлової будівлі (будинку культури) загальною площею 195,9 кв. м., яке знаходиться за адресою: Полтавська обл., Полтавський район, с. Рунівщина, вул. Михайла Гаврилка, 15, за набувальною давністю.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Стасовської Юлії Василівни № 74815477 від 30.08.2024 р., Витяг з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 01.08.2024 р., Звіт про оцінку майна, нерухомого майна (земельних поліпшень) будинку культури, що знаходиться за адресою: 38730, Полтавська область, Полтавський район, с. Рунівщина, вул. Михайла Гаврилка, будинок № 15, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 27.06.2006 р., витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11055833 від 27.06.2006 р., витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про взяття на обік безхазяйного нерухомого майна № 28458691 від 22.10.2014 р., технічний паспорт № 3760 від 01.08.2024 р., договори оренди землі від 20.03.2015 р. та від 05.10.2014 р., договір про постачання електричної енергії споживачу № 003/АК/ПОЕ від 22.11.2021 р., платіжні інструкції № 9769 від 31.01.2022 р., № 10127 від 28.02.2022 р., № 5238 від 21.04.2022 р., № 10381 від 30.06.2022 р., № 10744 від 04.08.2022 р., № 10756 від 08.08.2022 р., № 10823 від 12.08.2022 р., № 11771 від 01.12.2022 р., № 12047 від 29.12.2022 р., № 26.01.2023 р., № 14737 від 24.08.2023 р., № 15068 від 28.09.2023 р., № 15606 від 26.10.2023 р., № 16039 від 23.11.2023 р., договір підряду № 51 від 03.10.2016 р., видаткові накладні № 50 від 10.10.2016 р., № 134 від 20.10.2016 р., № 133 від 20.10.2016 р., № 1616 від 20.10.2016 р., № 171 від 24.10.2016 р., № 1623 від 26.10.2016 р., № 127 від 16.11.2016 р., № 1647 від 27.12.2016 р., Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № БП-0000147 від 26.10.2016 р., Акти приймання виконаних будівельних робіт за травень 2017 року, та ін.

Докази відповідача в спростування вимог Приватного підприємства «Альфа Капітал» в матеріалах справи відсутні.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України, визначено, що право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає зі статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі, якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 25.08.2020 р. у справі № 442/7094/15-ц.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 721-р від 12 червня 2020 р. «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області» Рунівщинська територіальна громада входить до складу території Новоселівської територіальної громади.

Відтак, належним відповідачем у даній справі є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади, а саме Новоселівська сільська рада Полтавського району Полтавської області.

Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте, не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. Тому встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився би із ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини 3 статті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина 2 статті 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у виді передання його у тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, який різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), що перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк становить десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх наведених умов у сукупності.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17.

Враховуючи вищевикладене, для набуття права власності за набувальною давністю, доведенню підлягають шість обставин: майно має бути об`єктом набувальної давності, не виключеним із цивільного обороту; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу у позивача для володіння майном та набуття права власності.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. (постанова Верховного Суду від 01.08.2018 р. у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18).

Суд встановив, що за адресою 38730, Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Рунівщина, вул. Михайла Гаврилка, 15, розташована нежитлова будівля (будинку культури) загальною площею 867 кв. м., що підтверджується технічним паспортом № 3760 від 01.08.2024 р. (т. 1, а.с. 82-91).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.06.2006 р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11055833 від 27.06.2006 р. (т. 2, а.с. 77-78) 76/100 частини вказаного нерухомого майна належить територіальній громаді Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області на праві комунальної спільної часткової власності.

Як зазначено у Звіті про оцінку майна, нерухомого майна (земельних поліпшень) будинку культури, що знаходиться за адресою: 38730, Полтавська область, Полтавський район, с. Рунівщина, вул. Михайла Гаврилка, будинок № 15 (т. 2, а.с. 5-61), 3/100 частини будівлі перебуває у власності Акціонерного товариства «Укртелеком».

Також згідно з Витягом з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 01.08.2024 р. (суб`єкт технічної інвентаризації ФОП Логвиненко Ігор Олегович) (т. 2, а.с. 1-4) у фактичному користуванні ПП «Альфа Капітал» знаходяться наступні приміщення на першому поверсі будівлі № 15 по вул. Михайла Гаврилка села Рунівщина Полтавського району Полтавської області: прим. 5 сходи пл.15,6 кв. м, прим. 6 вмивальня пл. 2,7 кв. м, прим. 6а вмивальня пл. 1,4 кв. м, прим. 6б вмивальня пл. 1,4 кв. м; на другому поверсі - прим. 16 сходи пл. 15,9 кв. м, прим. 17 коридор пл. 22,9 кв. м, прим. 18 кабінет пл. 17,1 кв. м, прим. 19 кабінет пл. 25,3 кв. м, прим. 20 кабінет пл. 23,4 кв. м, прим. 21 кабінет пл. 22,8 кв. м, прим. 23 кабінет пл. 22,6 кв. м, прим. 24 кабінет пл. 24,8 кв. м. Всього загальна площа приміщень, що перебувають у користуванні ПП «Альфа Капітал», становить 195,9 кв. м.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази оформлення права власності на зазначене нерухоме майно.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна № 28458691 від 22.10.2014 р. (т. 2, а.с. 81) 22.10.2014 року Рунівщинською сільською радою на підставі рішення від 01.09.2014 р. про визнання безхазяйним майном 21/100 частини нежитлової будівлі (будинку культури) загальною площею 195,9 кв. м., яке знаходиться за адресою: Полтавська обл., Полтавський район, с. Рунівщина, вул. Михайла Гаврилка, 15, вказане майно було взято на облік.

У період з 2008 року позивач безперервно користувався частиною будівлі, виконував ремонтні роботи, сплачував комунальні послуги та доглядав за приміщенням, що підтверджується матеріалами справи.

У заяві від 10.01.2025 р. (вх. № 283 від 10.01.2025 р.) Новоселівська сільська рада Полтавського району Полтавської області повідомила, що не заперечує проти визнання за Приватним підприємством «Альфа Капітал» права власності на 21/100 частини нежитлової будівлі (будинку культури) загальною площею 195,9 кв. м., яке знаходиться за адресою: Полтавська обл., Полтавський район, с. Рунівщина, вул. Михайла Гаврилка, 15, в порядку набувальної давності.

Приймаючи до уваги обставини, за яких виникло володіння спірним майном, суд з`ясував, що інші особи, які претендують на вказане майно, відсутні, та встановив відсутність титулу у позивача для володіння майном та набуття права власності. Крім того, спірний об`єкт нерухомості є об`єктом набувальної давності, не виключеним із цивільного обороту. Об`єктом нерухомості, що є предметом даного спору, позивач володіє добросовісно, відкрито та безперервно протягом строку, встановленого статтею 344 ЦК України.

Відтак, господарський суд дійшов висновку про доведеність позивачем наявності умов, передбачених статтею 344 ЦК України (на яку позивач посилався у своїй позовній заяві), необхідних для набуття права власності за давністю володіння.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, згідно зі ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 р. № 4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» за заявою № 63566/00 суд нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 33 204,68 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 237, 238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за Приватним підприємством «Альфа Капітал» (38730, Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Рунівщина, вул. М. Гаврилка, 15, ) право власності на 21/100 частини нежитлової будівлі (будинку культури) загальною площею 195,9 кв. м., яке знаходиться за адресою: Полтавська обл., Полтавський район, с. Рунівщина, вул. Михайла Гаврилка, 15, за набувальною давністю.

3. Стягнути з Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (38702, Полтавська обл., Полтавський р-н, пров. Підлісний, 6, ) на користь Приватного підприємства «Альфа Капітал» (38730, Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Рунівщина, вул. М. Гаврилка, 15, ) 33 204,68 грн судового збору.

4. Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено і підписано 25.02.2025 р.

Суддя О.С. Мацко