УХВАЛА

24 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 904/5205/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Баранець О.М., Мамалуй О.О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Криворізької міської ради

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2025

(головуючий - Чус О.В., судді Кощеєв І.М., Дармін М.О.)

та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2023

(суддя - Бондарєв Е.М.)

у справі №904/5205/23

за позовом Акціонерного товариство "Сенс Банк"

до Криворізької міської ради

про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів,

ВСТАНОВИВ:

У 2023 році Акціонерне товариство "Сенс Банк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №38380-72.2/2023 від 21.09.2023 до Криворізької міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 47,60 кв.м., житловою площею 32,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яку було передано у власність Криворізької міської ради як відумерлу спадщину, на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №120/06-КВ/015 від 19.04.2006, що становить 10 282,11 долара США шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, як кредитор/іпотекодержатель, звертається до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що визнана відумерлою спадщиною після смерті позичальника ОСОБА_1 та перейшла у власність територіальної громади міста Кривий Ріг в особі Криворізької міської ради, в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №120/06-КВ/015 від 19.04.2006. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно предмет іпотеки знаходиться ще у власності померлого позичальника. В той же час, спірне майно відумерлої спадщини набуте територіальною громадою міста Кривого Рогу за рішенням від 20.07.2022 по справі №210/994/22 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, яке і є підставою для проведення державної реєстрації права власності.

Позивач зазначає, що відповідач є особою, до якої перейшли права та обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором № 120/06-КЗ/015 від 19.04.2006, тому невиконані кредитні зобов`язання, які забезпечені відповідним іпотечним договором можуть бути погашені за рахунок предмета іпотеки - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в межах її вартості, визначеної при примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Таким чином, враховуючи факт невиконання позичальником кредитних зобов`язань, які забезпечені іпотекою, відповідна кредитна заборгованість підлягає погашенню особою, до якої перейшли права та обов`язки іпотекодавця у зв`язку з набуттям прав на відумерлу спадщину, в межах вартості предмету іпотеки.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, вартість предмету іпотеки, згідно Висновку про вартість майна виконаного ТОВ "Незалежна експертна компанія" від 14.08.2023 становить - 402 300,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2023 у справі №904/5205/23, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2025, позов задоволено повністю. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 47,60 кв.м., житловою площею 32,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яку було передано у власність Криворізької міської ради як відумерлу спадщину, на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №120/06-КВ/015 від 19.04.2006, що становить 10 282,11 долара США шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

03.02.2025 Криворізька міська рада звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2025 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2023 у справі №904/5205/23 разом з клопотанням про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Криворізької міської ради, Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року встановлений у розмірі 2 684,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку та носять майновий характер. Відповідна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.02.2019 у справі №907/9/17 та постановах Верховного Суду від 07.08.2019 у справі №907/628/17, від 14.05.2019 у справі №904/592/18, від 11.06.2020 у справі №917/1368/17, від 12.08.2021 у справі № 913/680/17.

Враховуючи викладене, ціна позову у вказаній справі є меншою за п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2023 рік - 1 342 000,00 грн), тому в розумінні ГПК України судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Отже, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Оскільки предметом спору у справі №904/5205/23 є звернення стягнення на нерухоме майно, забезпечене договором іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором, у розмірі, що є меншим, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в касаційній скарзі не наведено обґрунтування щодо наявності підстав, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, то касаційну скаргу Криворізької міської ради подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Криворізької міської ради на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2025 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2023 у справі №904/5205/23 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України.

Крім того, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку не розглядається.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Криворізької міської ради на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2025 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2023 у справі №904/5205/23.

2.Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3.Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді О.М. Баранець

О.О. Мамалуй