ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"03" березня 2025 р. Справа№ 910/12617/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

перевіривши матеріали апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Торотадзе Мзії Сосоївни

на ухвалу господарського суду міста Києва від 19.12.2024 про повернення заяви про скасування судового наказу

за заявою фізичної особи-підприємця Торотадзе Мзії Сосоївни про скасування судового наказу

у справі №910/12617/24 (суддя Удалова О.Г.)

за заявою фізичної особи-підприємця Черепахи Маргарити Альбертівни

до боржника фізичної особи-підприємця Торотадзе Мзії Сосоївни

про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.12.2024 (з урахуванням ухвали господарського суду міста Києва від 03.03.2025) заяву фізичної особи-підприємця Торотадзе Мзії Сосоївни про скасування судового наказу у справі №910/12617/24 повернуто боржнику.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, 26.02.2025 представник фізичної особи-підприємця Торотадзе Мзії Сосоївни адвокат Ніцу Ігор Георгійович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: прийняти апеляційну скаргу до розгляду та призначити справу до розгляду; поновити строк боржнику Торотадзе Мзії Сосоївни та її представнику Ніцу І.Г. для звернення з апеляційною скаргою; ухвалу господарського суду міста Києва від 19.12.2024 про відмову у задоволенні заяви представника боржника Торотадзе М.С., адвоката Ніцу І.Г. скасувати та призначити розгляд справи за заявою ФОП Черепахи М.А. до ФОП Торотадзе М.С. про стягнення заборгованості за договором оренди, комунальні та експлуатаційні послуги в господарському суді м. Києва в загальному порядку в іншому складі суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 апеляційну скаргу у справі №910/12617/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, проаналізувавши норми чинного господарського процесуального законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Виходячи з матеріалів апеляційної скарги, апелянт в апеляційній скарзі просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 19.12.2024 по справі №910/12617/24, оскільки не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 22.11.2024 представником боржника, адвокатом Ніцу І.Г. було подано заяву про скасування судового наказу в порядку ст. 157 ГПК України та призначення справи до розгляду. Натомість, тільки в перших числах лютого 2025 року боржнику Торотадзе М.С. стало відомо про те, що у задоволенні заяви було відмовлено і тільки тоді, коли з її особистого карткового рахунку підприємства почали списуватися кошти і з`ясувалося, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кудрановським Юрієм Володимировичем відкрите виконавче провадження ВП №76818123 на підставі судового наказу №910/12617/24 виданого 28.11.2024 та прийнята постанова про накладення арешту на розрахункові рахунки. На сайті судових рішень боржнику стало відомо про те, що 19.12.2024 у задоволенні заяви було відмовлено. До цього часу ухвала про відмову у задоволенні заяви скаржник не отримувала, а тому, з об`єктивних та поважних причин пропустила строк для звернення з апеляційною скаргою на прийняте рішення.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з відкритого офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала господарського суду міста Києва від 19.12.2024 була «Надіслано судом: 19.12.2024. Зареєстровано: 20.12.2024. Забезпечено надання загального доступу: 23.12.2024. Дата набрання законної сили: 19.12.2024», в свою чергу ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" визначено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Отже, апелянт не був позбавлений можливості ознайомлення з ухвалою господарського суду міста Києва від 19.12.2024 згідно відомостей з реєстру.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України - Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до частини 3 статті 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є змагальність сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з вимогами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Частиною третьою статті 256 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: "…право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що можливість вчасного подання скаржника апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 19.12.2024, залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер, якою (можливістю) він вчасно не скористався. В апеляційній скарзі не наведено обґрунтованих причин пропуску строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 258 ГПК України у чинній редакції до апеляційної скарги додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень;

2) докази сплати судового збору;

3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі;

4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У свою чергу, частина 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

До позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів та сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України).

Разом з цим, перевіривши матеріали апеляційної скарги представника фізичної особи-підприємця Торотадзе Мзії Сосоївни адвоката Ніцу Ігоря Георгійовича, колегія суддів зазначає, що до скарги не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, установленому Законом України "Про судовий збір".

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою) встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зазначене положення стосується подання апеляційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом №3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 травня 2018 року справі №915/955/15.

З урахуванням вказаних приписів закону, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, при зверненні до суду з цією апеляційною скаргою судовий збір мав бути сплачений у розмірі 3028, 00 грн.

Крім того, під час отримання поштового відправлення від представника ФОП Торотадзе Мзії Сосоївни адвоката Ніцу Ігоря Георгійовича не виявилося вказаних у додатку документів, а саме: квитанції про сплату судового збору, про що було складено відповідний акт від 26.02.2025 №09.1-26/1/25.

За таких обставин апеляційна скарга Торотадзе Мзії Сосоївни на ухвалу господарського суду міста Києва від 19.12.2024 підлягає залишенню без руху на підставі вищезазначених приписів процесуального законодавства у зв`язку з відсутністю вмотивованого та обґрунтованого клопотання про поновлення строку та доказів сплати судового збору.

Також, суд зазначає, що 18.10.2023 набрав чинності Закон України №3200-ІХ від 29.06.2023 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами". Вказаним законом внесені відповідні зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч.ч. 1 та 5 ст. 6 ГПК України у редакції від 18.10.2023 у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Згідно з ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Частиною 8 вказаної статті також передбачено, що реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Отже, суд зазначає, що представник фізичної особи-підприємця Торотадзе Мзії Сосоївни адвокат Ніцу Ігор Георгійович відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України, починаючи з 18.10.2023, зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет в обов`язковому порядку, що однак, не позбавляє права подавати процесуальні документи в паперовій формі.

Поряд з цим, апеляційна скарга представника фізичної особи-підприємця Торотадзе Мзії Сосоївни адвоката Ніцу Ігоря Георгійовича не містить відомостей про наявність у нього електронного кабінету.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього кодексу, а також подана особою, яка відповідно до ч. 6. ст. 6 цього кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення ст. 174 цього кодексу.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 ГПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до ч. 6 ст. 6 цього кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Таким чином, оскільки дана апеляційна скарга подана особою, яка відповідно до ч. 6 ст. 6 цього кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його та в порушення п. 2 ч. 2 ст. 258 ГПК України не вказала відомостей про наявність у неї електронного кабінету, наявні підстави для залишення такої скарги без руху.

З врахуванням викладеного, апеляційна скарга представника фізичної особи-підприємця Торотадзе Мзії Сосоївни на ухвалу господарського суду міста Києва від 19.12.2024 у справі №910/12617/24 підлягає залишенню без руху на основі вищезазначених приписів процесуального законодавства з наступних підстав:

- подання обґрунтованого та вмотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали;

- відсутність доказів сплати судового збору;

- подання скарги особою, яка відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його (ч. 1 ст. 174 ГПК України).

При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись статтями 164, 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Торотадзе Мзії Сосоївни на ухвалу господарського суду міста Києва від 19.12.2024 у справі №910/12617/24 залишити без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання відповідного обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, доказів про сплату судового збору у розмірі 3028, 00 грн та представник фізичної особи-підприємця Торотадзе Мзії Сосоївни адвокат Ніцу Ігор Георгійович зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

2. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

3. Копію ухвали у справі №910/12617/24 надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук