ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2025 р. Справа№ 910/11981/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання: Новосельцева О.Р.

представників сторін:

від позивача: Оніщук В.М.

від відповідача: Перепелиця А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2024

у справі №910/11981/24 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення 46 509 844,46 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі- позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за договором транспортування природного газу № від 14.11.2019 у розмірі 46 509 844,46 грн, у тому числі: заборгованості за перевищення замовленої (договірної) потужності за газові місяці за період 01.10.2023-30.04.2024 у розмірі 41 660 011,68 грн, пені у розмірі 3 870 493,89 грн, 3% річних у розмірі 413 095,42 грн, інфляційних втрат у розмірі 566 243,47 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не здійснив своєчасну та повну оплату передбаченої договором транспортування природного газу № від 14.11.2019 додаткової плати за перевищення розміру замовленої потужності за газові місяці з жовтня 2023 року по квітень 2024 року. Таке перевищення підтверджується звітами оператора про використання замовленої потужності.

Короткий зміст ухвали господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі №910/11981/24 призначено у справі судову експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (вул. Сім`ї Бродських, 6, м. Київ, 03680).

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

1) Чи дорівнюють дані остаточних алокацій подач і відборів ПАТ «Укрнафта» за період з 01.10.2023 по 30.04.2024 величинам фактично використаних ПАТ «Укрнафта» обсягів потужності по точкам входу в газотранспортну систему, зазначених у звітах про використання замовленої потужності ПАТ «Укрнафта» за період з 01.10.2023 по 30.04.2024?

2) Ким в інформаційній платформі внесені алокації подач і відборів ПАТ «Укрнафта» на обсяги природного газу, на які розрахована додаткова плата за перевищення договірної потужності за період з 01.10.2023 по 30.04.2024, яка заявлена до стягнення з ПАТ «Укрнафта» у цій справі?

3) Чи дорівнюють обсяги природного газу, на які розраховано плату за перевищення договірної потужності, обсягам подачі природного газу ПАТ «Укрнафта» при визначенні небалансів ПАТ «Укрнафта» за період з 01.10.2023 по 30.04.2024?

4) Чи включено до обсягів фактичної використаної ПАТ «Укрнафта» потужності, які зазначені у звітах про використання замовленої потужності за період з 01.10.2023 по 30.04.2024, обсяги газу інших суб`єктів ринку природного газу?

5) Чи підтверджується документально розрахунок додаткової плати за перевищення договірної потужності умовам п. 8.3. договору № від 14.11.2019 транспортування природного газу?

Провадження у справі зупинено на час проведення судової експертизи.

Ухвала суду мотивована тим, що вирішення вищезазначених питань потребує знань у галузі дослідження документів бухгалтерського обліку і звітності, і стосується з`ясування документальної обґрунтованості відображення позивачем перевищення розміру замовленої потужності. Ці знання є відмінним від знань у галузі права.

Також суд зазначив про неможливість відповідача надати експертний висновок внаслідок обмеженого доступу до інформаційної платформи, яка функціонує для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, та керування якою забезпечується Оператором ГТС.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 скасувати та справу № 910/11981/24 направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Скаржник стверджує, що матеріали справи № 910/11981/24 містять достатню кількість доказів для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, а призначення експертизи призведе до затягування судового процесу. Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції не обгрунтував необхідність призначення судової експертизи та не навів підстави і мотиви призначення експертизи, не зазначив обставини справи, які підлягають з`ясуванню експертом, та не виклав обґрунтування неможливості з`ясування вказаних обставин самим судом.

Також апелянт зазначає, що розрахунок плати за перевищення потужності на точках входу є обов`язком Оператора ГТС. У матеріалах справи міститься звіт про використання замовленої потужності та документи (електронні), на підставі яких ці алокації і визначались відповідно до положень Кодексу ГТС. Апелянт вказує, що ним надано рахунки на оплату за перевищення потужності. Тобто, апелянт вважає, що у справі наявні усі документи, які положеннями Кодексу ГТС та умовами договору транспортування визнані як належні, необхідні та достатні для виникнення у відповідача обов`язку здійснити оплату за перевищення потужності.

Крім того, апелянт зауважує, що обмін даними та документообіг між позивачем та відповідачем здійснюється через Інформаційну платформу, доступ якої є цілодобовим. Відповідач має цілодобовий доступ до Інформаційної платформи та має можливість у режимі реального часу бачити усі дані, які завантажені та розміщені у Інформаційній платформі.

Апелянт також посилається на наявність правових позицій у постановах Верховного Суду від 06.07.2023 у справі № 910/17380/21 та від 23.02.2023 у справі № 910/17423/21, які усувають необхідність призначення експертизи.

19.02.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу з аналогічною позицією позивача, як і у апеляційнй скарзі.

Узагальнені доводи відзивів на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» у своєму відзиві, поданому до суду 11.02.2025, зазначає, що ухвала суду постановлена при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення. Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвалу слід залишити без змін.

Крім того, відповідач зазначає, що до звітів оператора про використання замовленої потужності включені обсяги газу, які відповідачу не належать, та були передані позивачем для транспортування транзитом через внутрішньопромислові трубопроводи відповідача для подальшої їх передачі в газорозподільчі мережі операторів газорозподільних мереж або газотранспортну систему, оператором якої є позивач. Відповідач вважає, що він не є замовником послуги з транспортування цього обсягу газу (переданого позивачем для транспортування транзитом через внутрішньопромислові трубопроводи відповідача), а тому сам факт фізичного проходження газу по точках входу в газотранспортну систему відповідача не є самодостатньою підставою для віднесення цього газу як такого, договірна потужність транспортування якого замолена відповідачем.

Відповідач також стверджує, що усі поставлені перед експертом питання не є питаннями правового характеру, а є питаннями, що стосуються предмету спору та обставин, визначених судом, необхідними для встановлення та такими, що входять до предмета доказування.

Також відповідач вважає безпідставними посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 06.07.2023 у справі № 910/17380/21 та від 23.02.2023 у справі № 910/17423/21, з огляду на таке.

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 06.07.2023 у справі № 910/17380/21 касаційне провадження у цій справі відкривалося за касаційною скаргою, в якій заявник просив сформувати правові позиції щодо застосування відповідних норм матеріального права. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі від 19.01.2022 року у справі № 910/22858/17 вказав про таке:

« 45. Чинне законодавство України не розрізняє правових висновків Верховного Суду, які стосуються суті спору (висновки щодо застосування норми права при вирішення ключових питань, які постали перед судом при розгляді справи) і висновків, які були висловлені "obiter dictum" ("між іншим") тобто не по суті спору, а лише як додаткова аргументація. 48. Структура судового рішення в країнах прецедентного права дійсно включає ratio decidendi та obiter dictum. Ratio decidendi - вирішальна мотивація суду, що лежить в основі прийнятого рішення. Правова позиція - це фрагмент мотивувальної частини, що містить викладений судом висновок щодо застосування норми права, що в подальшому використовується іншими судами при вирішенні справ з подібними обставинами. Оbiter dictum - це висловлення суду щодо питань, які безпосередньо не входять до предмета спору, проте висловлені для пояснення, ілюстрації та мають загальний характер. В процесуальних кодексах України такий розподіл висновків Верховного Суду не передбачений, хоча й використовується в деяких судових рішеннях».

У мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 06.07.2023 у справі № 910/17380/21 немає висновків щодо застосування норм права, які могли б бути застосовані під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 у справі № 910/10912/23 про призначення комплексної експертизи, отже у задоволенні касаційних скарг в обох випадках суд відмовив.

Висновки Верховного Суду в постанові від 06.07.2023 у справі № 910/17380/21 по суті зводиться лише до того, що суди попередніх інстанцій, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам та встановивши відповідні обставини, дійшли вірного висновку, що позивачем належними та допустимим доказами доведено факт отримання відповідачем послуг перевищення замовленої (договірної) потужності, що у даній справі - відсутнє.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2025 справу № 910/11981/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11981/24.

23.01.2025 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/11981/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі № 910/11981/24, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі №910/11981/24 та справу призначено до розгляду на 24.02.2025.

Позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції 24.02.2025 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 щодо призначення експертизи скасувати та справу №910/11981/24 направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції 24.02.2025 заперечувала проти доводів апеляційної скарги просила її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення заборгованості за договором транспортування природного газу № від 14.11.2019 у розмірі 46 509 844,46 грн, у тому числі: заборгованості за перевищення замовленої (договірної) потужності за газові місяці за період 01.10.2023-30.04.2024 у розмірі 41 660 011,68 грн пені у розмірі 3 870 493,89 грн, 3% річних у розмірі 413 095,42 грн, інфляційних втрат у розмірі 566 243,47 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не здійснив своєчасну та повну оплату передбаченої договором транспортування природного газу № від 14.11.2019 додаткової плати за перевищення розміру замовленої потужності за газові місяці з жовтня 2023 року по квітень 2024 року. Таке перевищення підтверджується звітами оператора про використання замовленої потужності.

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» заперечувало проти позову повністю з підстав відсутності перевищення розміру замовленої потужності. Відповідач стверджує, що до звітів оператора про використання замовленої потужності включені обсяги газу, які відповідачу не належать, та були передані позивачем для транспортування транзитом через внутрішньопромислові трубопроводи відповідача для подальшої їх передачі в газорозподільчі мережі операторів газорозподільних мереж або газотранспортну систему, оператором якої є позивач. Відповідач вважає, що він не є замовником послуги з транспортування цього обсягу газу (переданого позивачем для транспортування транзитом через внутрішньопромислові трубопроводи відповідача), а тому сам факт фізичного проходження газу по точках входу в газотранспортну систему відповідача не є самодостатньою підставою для віднесення цього газу як такого, договірна потужність транспортування якого замолена відповідачем. Підтвердженням того, що до звітів оператора про використання замовленої потужності включені обсяги газу інших замовників, є:

- акти приймання-передачі природного газу, що підписані між позивачем та відповідачем в рамках технічної угоди № 11/02/224-Г від 25.02.2020, яка визначає порядок приймання-передачі природного газу до/з газопроводів Оператора газотранспортних систем від/до суміжного газовидобувного підприємства. В цих актах деталізований обсяг газу, який приймався відповідачем у позивача у внутрішньопромислові газопроводи відповідача і в подальшому передавався операторам газорозподільних мереж;

- акти приймання-передачі природного газу, що підписані між позивачем та операторами газорозподільних мереж в рамках технічних угод, які визначають, яка кількість газу була передана з внутрішньопромислових газопроводів відповідача в газорозподільні мережі цих операторів з вказівкою на походження ресурсу такого газу;

- звіти відповідача про власний видобуток, транспортування та передачу природного газу.

04.11.2024 Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» подало клопотання про призначення у справі судової експертизи на вирішення якої поставити такі питання:

1. Чи дорівнюють дані остаточних алокацій подач і відборів ПАТ «Укрнафта» за період з 01.10.2023 по 30.04.2024 величинам фактично використаних ПАТ «Укрнафта» обсягів потужності по точкам входу в газотранспортну систему, зазначених у звітах про використання замовленої потужності ПАТ «Укрнафта» за період з 01.10.2023 по 30.04.2024?

2. Ким в інформаційній платформі внесені алокації подач і відборів ПАТ «Укрнафта» на обсяги природного газу, на які розрахована додаткова плата за перевищення договірної потужності за період з 01.10.2023 по 30.04.2024, яка заявлена до стягнення з ПАТ «Укрнафта» у цій справі?

3. Чи дорівнюють обсяги природного газу, на які розраховано плату за перевищення договірної потужності, обсягам подачі природного газу ПАТ «Укрнафта» при визначенні небалансів ПАТ «Укрнафта» за період з 01.10.2023 по 30.04.2024?

4. Чи включено до обсягів фактичної використаної ПАТ «Укрнафта» потужності, які зазначені у звітах про використання замовленої потужності за період з 01.10.2023 по 30.04.2024 , обсяги газу інших суб`єктів ринку природного газу?

5. Чи підтверджується документально розрахунок додаткової плати за перевищення договірної потужності умовам п. 8.3 договору № від 14.11.2019 транспортування природного газу?

Згідно ч 1. ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості у розмірі 46 509 844,46 грн у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за договором транспортування природного газу № від 14.11.2019.

Призначення експертизи відповідач обґрунтовує необхідністю перевірки достовірності даних Інформаційної платформи та звітів про використання замовленої потужності. Необхідність перевірки відповідачем аргументована таким:

- за умовами договору перевищення потужності визначається результатом остаточної алокації відборів та подач газу у відповідних точках входу/виходу:

- обсяг газу, який вказаний в алокація з Інформаційної платформи, відрізається від обсягу газу, який вказаний позивачем у розрахунку перевищення замовленої потужності;

- відповідач шляхом співставлення даних звітів про використання замовленої потужності з даними актів приймання-передачі, підписаних між позивачем та відповідачем, актів про передачу газу відповідачем у мережі операторів газорозподільних мереж, самостійно встановив включення до фактично використаної потужності обсягів газу інших замовників;

- Інформаційна платформа є електронною платформою у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується позивачем для забезпечення надання послуг транспортування природного газу, доступ до Інформаційної платформи у позивача як Оператора ГТС та у ПАТ «Укрнафта» як у суб`єкта ринку природного газу є різним, а тому причини розбіжності у даних Інформаційної платформи та звітів про використання замовленої потужності можуть бути з`ясовані експертним шляхом.

Отже, за твердженням відповідача, існує потреба у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування.

Позивач заперечив проти призначення експертизи та вважає, що у матеріалах справи наявні всі документи, які є належні, необхідні та достатні для виникнення у відповідача обов`язку здійснити оплату за перевищення потужності, а питання, поставлені відповідачем, не стосуються предмету спору та не потребують спеціальних знань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі №910/11981/24 призначено у справі судову експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (вул. Сім`ї Бродських, 6, м. Київ, 03680).

На вирішення експерта поставлено питання, зазначені вище у клопотанні Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» від 04.11.2024.

Провадження у справі зупинено на час проведення судової експертизи.

Ухвала суду мотивована тим, що вирішення вищезазначених питань потребує знань у галузі дослідження документів бухгалтерського обліку і звітності, і стосується з`ясування документальної обґрунтованості відображення позивачем перевищення розміру замовленої потужності. Ці знання є відмінним від знань у галузі права.

Також суд зазначив про неможливість відповідача надати експертний висновок внаслідок обмеженого доступу до інформаційної платформи, яка функціонує для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу та керування якою забезпечується Оператором ГТС.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Дослідивши обставини справи у їх сукупності, колегія суддів встановила, що предметом позову є стягнення з відповідача суми заборгованості за невиконання відповідачем обов`язку з повної та своєчасної оплати додаткової плати за перевищення розміру замовленої потужності з жовтня 2023 року по квітень 2024 року, а підставою позову є факт перевищення замовленої (договірної) потужності ПАТ "Укрнафта", яке є суміжним газовидобувним підприємством, на точках входу у газотранспортну систему за газові місяці жовтень 2023 року - квітень 2024 року, зважаючи на заперечення відповідача щодо заявлених позивачем обсягів перевищення розміру замовленої потужності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що для перевірки вказаних розрахунків необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, а тому доцільним є призначення судової економічної експертизи на стадії перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини "Дульський проти України" від 01.06.2006 року (заява № 61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зі змітом п.2 ч.1 ст.99 ГПК України, диспозиція наведеної в ній норми сформульована таким чином, що кожна з окремих обставин є альтернативною (на що вказує сполучник «або») та самодостатньою для призначення експертизи. Тобто, як у випадку: «жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань», так і у випадку - «за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів», суд має право призначити експертизу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Як вбачається з матеріалів справи, жодною із сторін у справі № 910/11981/24 не наданий висновок експерта з питань, які визначені ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі № 910/11981/24, у зв`язку з чим наявна одна з визначених в п. 2 ч. 1 ст. 99 ГПК України умов для призначення експертизи.

Щодо іншої умови для призначення експертизи, колегія суддів зазначає, що предметом договору є надання позивачем відповідачу послуги транспортування природного газу. Транспортуванням природного газу є господарська діяльність, що пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»).

Одним із обов`язків, які поклав на себе відповідач за умовами договору, є дотримуватись (не перевищувати) замовленої потужності. Наслідком такого перевищення є виникнення обов`язку сплатити плату за перевищення замовленої потужності. Перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці встановлюється за результатами остаточної алокації відборів та подач. Підставою для плати за перевищення замовленої потужності, відповідно до договору, є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт позивача про використання замовленої потужності відповідача

Колегія суддів звертає увагу, що на підтвердження свого права на стягнення заявленої суми заборгованості за перевищення договірної потужності позивач посилається на звіти про використання замовленої потужності та рахунки на оплату. Як вбачається зі звітів про використання замовленої потужності позивач до обсягів фактично використаної потужності по ПАТ «Укрнафта» включив обсяги газу інших замовників послуг транспортування. Відповідач посилається на те, ці обставини були встановлені ПАТ «Укрнафта» самостійно шляхом співставлення цифрових даних у звітах про використання замовленої потужності із даними актів приймання-передачі, які підписувалися ПАТ «Укрнафта» з Оператором ГТС - про приймання газу інших постачальників (інших замовників послуг транспортування у взаємовідносинах з Оператором ГТС) у внутрішньопромислові газопроводи ПАТ «Укрнафта», та із даними актів про передачу обсягів газу (прийнятих від Оператора ГТС) з внутрішньопромислових газопроводів ПАТ «Укрнафта» у газорозподільчі мережі операторів ГРМ (інформація про приймання-передачу газу інших замовників послуг транспортування наведена ПАТ «Укрнафта» детально у відзиві на позовну заяву).

Відповідно до пункту 15 розділу IX Кодексу газотранспортної системи України, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493 (далі - Кодекс ГТС) величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу.

На Інформаційній платформі розміщені алокації подач природного газу у точках входу ПАТ «Укрнафта» за період жовтень 2023-квітень 2024 (далі - алокація), копії знімків екрану з Інформаційної платформи та алокацій (файл «алокації в точках входу 10 23 04 24») були додані ПАТ «Укрнафта». Обсяг газу, який вказаний в алокаціях з Інформаційної платформи, відрізняється від обсягу газу, який вказаний позивачем у звітах про використання замовленої потужності, рахунках на оплату.

Позивач стверджує, що до звітів про використання замовленої потужності включені обсяги газу, подані в газотранспортну систему України саме ПАТ «Укрнафта», і дані звітів сформовані на основі згенерованих даних з Інформаційної платформи.

Згідно з Кодексом ГТС Інформаційна платформа є електронною платформою у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується позивачем для забезпечення надання послуг транспортування природного: для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи (пункт 1 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС). Інформаційна платформа складається з апаратного та програмного забезпечення (абз. 2 пункту 1 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС). Отже, від програмного забезпечення, розробленого оператором ГТС, залежить коректність обробки інформації, яку подається до Інформаційної платформи різними суб`єктами ринку природного газу.

Як зазначає відповідач, доступ до Інформаційної платформи у позивача як оператора ГТС і у ПАТ«Укрнафта» як у суб`єкта ринку природного газу - різний, відповідно, ПАТ «Укрнафта» не може пояснити причини недостовірності даних Інформаційної платформи та звітів про використання замовленої потужності, а саме: чому, на якій підставі і ким у звітах по точках входу ПАТ «Укрнафта» алоковано подачу в газотранспортну систему газу інших замовників послуг транспортування.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 13.08.2021 у справі № 917/1196/19 досліджував питання щодо проведення судової експертизи та зазначив про те, що суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи (Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 902/834/20).

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 100 ГПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій, серед іншого, зазначає підстави проведення експертизи.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

При цьому, питання призначення судової експертизи повинне вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Очевидне, безпідставне призначення судової експертизи є порушенням наведених приписів, що має наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи, у тому числі права на розгляд справи судом, встановленим законом, у розумний строк, тому у такому випадку перегляд цієї ухвали, з урахуванням взаємозв`язку правомірності зупинення провадження як наслідку призначення у справі судової експертизи, та її скасування є виправданим, а також таким, що ґрунтується на засадах верховенства права.

Таку правову позицію висловлено Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 11.06.2018 у справі № 922/2716/17.

Отже, враховуючи, що звіти про використання договірної потужності були згенеровані позивачем за даними Інформаційної платформи, адміністрування якої здійснює сам позивач, враховуючи взаємну суперечливість доказів, наданих сторонами (позивач стверджує, що обсяги газу, на які розраховано плату за перевищення договірної потужності є обсягами, поданими ПАТ «Укрнафта», а ПАТ «Укрнафта» стверджує, що подача цих обсягів газу до газотранспортної системи ним не здійснювалося, що підтверджується доданими до відзиву на позовну заяву актами), враховуючи відсутність можливості перевірити достовірність даних таких звітів про використання договірної потужності як у ПАТ «Укрнафта», оскільки ПАТ «Укрнафта» не має доступу до Інформаційної платформи у тому ж обсязі, що і

позивач, так і у суду - оскільки доступ до Інформаційної платформи мають лише ті суб`єкти, яким створено обліковий запис, враховуючи відсутність висновку експерта, з метою достовірного встановлення обставин справи, а звідси - оцінки звітів про використання замовленої потужності, що є підставою для стягнення заявленої суми, на належність і допустимість доказів, у справі і було призначено судом експертизу.

Оскільки предметом позову є стягнення додаткової плати за перевищення розміру замовленої потужності за газові місяці з жовтня 2023 року по квітень 2024 року, достовірність даних, зазначених у звітах позивача про використання замовленої потужності відповідача, є предметом перевірки та дослідження при вирішенні спору. Питання 1, 3, 4 та 5, які запропоновані відповідачем, стосуються саме підтвердження або спростування такої достовірності.

Інформаційна платформа оператора газотранспортної системи - це електронна платформа у вигляді вебдодатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується Оператором ГТС. Вона створена та функціонує для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу. За умовами договору взаємодія між відповідачем та позивачем при забезпеченні послуг транспортування здійснюється через інформаційну платформу. А тому, надання відповіді на питання - 2, яке запропонував відповідач, також стосується достовірності даних, зазначених у звітах позивача про використання замовленої потужності відповідача.

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, для встановлення достовірності відомостей, відображених позивачем у звітах про використання відповідачем замовленої потужності у спірний період, необхідні спеціальні знання у галузі дослідження документів бухгалтерського обліку і звітності, без яких встановити відповідні обставини неможливо. При цьому, виходячи із специфіки функціонування Інформаційної платформи, суд позбавлений можливості самостійно перевірити правильність та обґрунтованість доводів сторін з вищевказаних питань. Ці знання є відмінним від знань у галузі права.

Колегія суддів вважає помилковими твердження позивача про те, що винесені в оскаржуваній ухвалі на вирішення судового експерта питання можуть бути вирішені безпосередньо судом шляхом надання оцінки умовам договору у сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами, які, зокрема в силу умов договору транспортування та норм Кодексу ГТС надавалися серед іншого і самим відповідачем через Інформаційну платформу Оператора (позивача), оскільки зазначене спростовуються самим змістом питань.

Також колегія суддів відхиляє доводи позивача, що усі поставлені перед

експертом питання є питаннями правового характеру і що суд перед призначенням експертизи мав би надати оцінку матеріалам справи, як безпідставні, оскільки змістом ухвали суду про призначення експертизи підтверджується, що усі сформульовані судом питання не є питаннями права, а є питаннями, що стосуються предмета спору та обставин, визначених судом необхідними для встановлення, такими, що входять до предмета доказування.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 06.07.2023 у справі № 910/17380/21 та від 23.02.2023 у справі № 910/17423/21, оскільки вони не є релевантними до даних правовідносин.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що з метою забезпечення об`єктивності і повноти дослідження всіх обставин справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, а встановити відповідні обставини справи є неможливим без застосування знань спеціалістів у цих питаннях. Призначення у даній справі судової експертизи є необхідним з метою правильного вирішення спору та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи вищевказане, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, доказів на підтвердження своїх вимог суду не надав, суд апеляційної інстанції погоджується з ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі № 910/910/11981/24, отже підстав для її скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення (ухвалу) без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми чинного законодавства, у зв`язку з чим, правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної у даній справі ухвали суду відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України), а витрати апелянта за подачу апеляційної скарги підлягають розподілу при вирішенні спору сторін по суті.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, п.6 ч.1 ст.275, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі №910/11981/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі №910/11981/24 залишити без змін.

3.Матеріали справи №910/11981/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню згідно зі статтею 255, пункту 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 03.03.2025.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім