РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.03.2025Справа № 910/560/24 (754/45/24)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, )

до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілоан"

про стягнення заборгованості в розмірі 32 336, 71 грн.

В межах справи № 910/560/24

За заявою фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа №910/560/24 за заявою Фізичної особи ОСОБА_1 про неплатоспроможність на стадії процедури реструктуризації боргів боржника, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.07.2024

01.01.2024 до Деснянського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 32 336, 71 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.01.2024 відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 32 336, 71 грн., розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 12.02.2024.

Заочним Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2024 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" про стягнення заборгованості в розмірі 32 336, 71 грн.

04.04.2024 до Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2024.

17.04.2024 до Деснянського районного суду м. Києва надійшли заперечення позивача щодо заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06.05.2024 задоволено заяву відповідача про перегляд заочного рішення від 04.03.2024, скасовано заочне рішення та призначено розгляд справи на 11.06.2024.

22.08.2024 до Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява позивача про передачу матеріалів справи №754/45/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" про стягнення заборгованості в розмірі 32 336, 71 грн. на розгляд до Господарського суду м. Києва для приєднання до матеріалів справи №910/560/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.09.2024 матеріали справи № 754/45/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" про стягнення заборгованості в розмірі 32 336, 71 грн. передано на розгляд до Господарського суду м. Києва для приєднання до матеріалів справи № 910/560/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.10.2024 матеріали справи № 910/560/24 (754/45/24) передано на розгляд судді Чеберяку П.П.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2024 прийнято справу №754/45/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" про стягнення заборгованості в розмірі 32 336, 71 грн. до розгляду в межах справи №910/910/560/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

19.12.2024 ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.12.2024 було надіслано відповідачу в його електронний кабінет, зареєстрований в підсистемі "Електронний суд".

Правом на подання відзиву відповідач у визначений судом, п`ятнадцятиденний з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду відзиву на позов з доданням доказів, строк не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

02.07.2021 між ОСОБА_1 (далі-відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" укладено Договір про споживчий кредит №3430472 (далі - кредитний договір), шляхом подання анкети- заяви №3430475 від 02.07.2021 на отримання кредиту у власному кабінеті відповідача на сайті https://miloan.ua/.

Відповідно до п.п.1.1 п.1 кредитного договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.

Сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000,00 грн. у валюті: українська гривня. Кредит надається строком на 15 днів з 02.07.2021. (п.п. 1.2, 1.3, п.1 кредитного договору).

Підпунктом 1.7 п. 1 кредитного договору передбачено, що загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 2975,00 грн. в грошовому виразі та 56,430,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 12975,00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Комісія за надання кредиту: 1100,00 грн., яка нараховується за ставкою 11,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 1875, 00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Процентної ставки за цим Договором - фіксована. (п.п. 1.5.1. п.1.5-п.1.7 кредитного договору).

Підпунктом 6.5 п.6 кредитного договору передбачено, що цей договір прирівнюється до такого, що укладений в письмовій формі.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до положень ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме, надало відповідачу грошові кошти, натомість, відповідач не повернув кредитодавцю кредит, комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом.

11.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанси" (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" укладено Договір відступлення прав вимоги №12Т (далі - договір відступлення), відповідно до умов якого останнє відступило право вимоги за Договором про споживчий кредит №3430472 від 02.07.2021 позивачу.

Згідно із п.1.1. п.1 договору відступлення на умовах, встановлених цим Договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеним між кредитором і боржником (портфель заборгованості).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов?язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 512 Цивільного кодексу України),

Положеннями 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, копія якого міститься в матеріалах справи, сума боргу відповідача перед позивачем становить 32 336,71 грн., з яких: 7353,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 23 883.71 грн. - заборгованість за відсотками; 1100,00 грн.- заборгованість за комісійними винагородами.

Натомість, у письмових поясненнях відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечує, з огляду на наступне.

Так, в поданих запереченнях представник відповідача ставить під сумнів факт укладення договору між сторонами, з огляду на укладення його в електронній формі, зокрема, через анкету-приєднання.

В свою чергу, позивач посилається на те, що кредитний договір укладено внаслідок вільного волевиявлення відповідача, оскільки оформлення кредиту онлайн відбувалось через смс-повідомлення на особистий номер відповідача, за допомогою одноразового ідентифікатора, який є зашифрованим і використовувався відповідачем, як пароль - підпис та відомий тільки сторонам між якими укладено договір.

Також представник відповідача не погоджується з умовами кредитного договору, а саме, наголошує на встановленні непропорційно великої суми компенсації за розміром процентної ставки за прострочення умов кредитного договору.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом, серед іншого, включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Суд погоджується з доводами позивача щодо того, що укладаючи кредитний договір відповідач був обізнаний з умовами договору, а право отримувати плату за обслуговування кредиту прямо передбачено Законом України "Про споживче кредитування". Крім того, нараховані проценти за прострочену заборгованість, які відповідач вважає непропорційно великими, обумовлені саме порушенням строків повернення кредиту відповідачем.

Окрім того, на думку представника відповідача, приєднаний до матеріалів справи паспорту споживчого кредиту не є належним та допустимим доказом, оскільки паспорт споживчого кредиту є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця по надання споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредиту, а ознайомлення з паспортом кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит.

Водночас, наведене спростовується п.п.5.1 п.5 договору №3430475 від 02.07.2021: "До укладення цього договору позичальник підтверджує, що ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа, розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, з інформацією, передбаченою ч.2,3 ст.9 Закону України "Про споживче кредитування".

У своїх поясненнях представник відповідача також ставить під сумнів підтвердження зарахування коштів Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" на картковий рахунок відповідача та вказує про відсутність даних, які б могли підтвердити належність кредитного рахунку, вказаного в платіжному доручення №50264916 від 02.07.2021 відповідачу.

Відповідно до п.2.1 ч. 2 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Платіжне доручення №50264916 від 02.07.2021 є первинним банківським документом та підтверджує надання кредитних коштів Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" і отримання таких коштів відповідачем на зазначену ним платіжну картку згідно із умовами укладеного договору. Таким чином, кредитні кошти були зараховані на кредитний рахунок, який зазначався особисто відповідачем.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи №910/560/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , останній при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність серед переліку кредиторів зазначає про заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" у розмірі 32 336,71 грн., що виникла на підставі договору №3430475 від 02.07.2021.

Таким чином, відповідач особисто підтверджує факт укладення кредитного договору, а також визнає заборгованість за вказаним договором.

Враховуючи викладене, заборгованість відповідача перед позивачем складає 32 336,71 грн., з яких: 7353,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 23 883.71 грн. - заборгованість за відсотками; 1100,00 грн. - заборгованість за комісійними винагородами.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, зважаючи на викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; р.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ) заборгованість в розмірі 32 336 (тридцять дві тисячі триста тридцять шість) грн. 71 коп. судовий збір в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам та керуючому реструктуризацією.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П. Чеберяк