ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 року м. Дніпро Справа № 904/693/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Сінержи"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Мілєва І.В.) від 05.08.2024 р. у справі № 904/693/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Сінержи", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 560 178,63 грн, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 р. Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Сінержи" про стягнення 562 957,23 грн, з яких: 59 466,03 грн пеня, 503 491,20 грн штраф.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю № 23053 від 15.02.2023.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2024 р. у справі № 904/693/24:

- позов задоволено частково;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Сінержи" на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" 396 722,14 грн, а саме: 390 000,00 грн з яких: 50 000,00 грн пеня, 340 000,00 грн штраф, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 722,14 грн;

- в решті позову відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Сінержи", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2024 р. у справі № 904/693/24 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову повністю; у випадку задоволення чи часткового задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" зменшити розмір штрафу та пені на 90 %.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема зазначає наступне:

- стверджує, що позивачем при розрахунку пені та штрафу не враховані поставки за видатковими накладними № 6 від 01.05.2023 р. та № 18 від 29.06.2023 р., за якими відбулося виконання замовлень № 15-01/870 від 09.05.2023 р. та № 15-01/1045 від 31.05.2023 р., на що не звернув увагу суд першої інстанції та зробив невірний висновок про вірність здійснення розрахунку неустойки позивачем;

- не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що умовами договору не передбачено можливості подачі/зміни заявок в телефонному режимі та про належність та достовірність доказів зміни позивачем поданих (спірних) заявок на поставку. На спростування цих висновків суду апелянт посилається на судову практику Касаційного господарського суду у складі Верховного суду, згідно з якою переписка у месенджерах, включно з голосовими повідомленнями та іншим, є належним електронним доказом у судових справах. Так, апелянт стверджує, що позивачем вносилися зміни до заявок, шляхом листування в месенджері WhatsApp. При цьому, на думку апелянта, зміна таким засобом умови виконання заявок не потребує договірного врегулювання. Також апелянт вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено відповідачу у клопотанні про допит свідка та проігноровано заяву свідка;

- вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача про те, що позивачем вносилися зміни до заявок, шляхом листування в месенджері WhatsApp, факт чого, на переконання апелянта підтверджується фактом здійснення відповідачем поставок товару в більшій кількості, ніж передбачено письмовими замовленнями, а також фактом здійснення поставок товару на підставі усних замовлень позивача без письмових замовлень. У зв`язку з чим апелянт вважає, що дата, від якої відраховується строк поставки починається не з дати надання замовлення, а з дати її останньої зміни позивачем;

- звертає увагу, що з моменту отримання товару, позивачем жодного разу не було заявлено будь-яких вимог або претензій до позивача з приводу недопоставок або несвоєчасних поставок товару, що, на переконання апелянта, свідчить про належне виконання зобов`язання з поставки товару, яке відповідало замовленням позивача;

- вважає, що при вирішенні питання про зниження неустойки судом першої інстанції не враховано що: прострочення поставки товару не завдало збитків позивачу; розмір неустойки складає значну суму; порушення позивачем умов договору щодо оплати отриманого від відповідача товару; тяжке фінансове становище відповідача, що було викликане саме винними діями позивача; виконання замовлень відповідачем без письмової заявки на підставі лише дзвінка; незначний період прострочення поставок товару (1-10 днів); ступінь виконання весь замовлений позивачем товар був поставлений; добросовісну поведінку відповідача.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Сінержи" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2024 р. у справі № 904/693/24, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 18.02.2025р.

Представником Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2024 р. у справі № 904/693/24 без змін.

В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги позивач, зокрема зазначає наступне:

- вважає помилковими доводи апелянта про неврахування видаткових накладних № 6 від 01.05.2023 р. та № 18 від 29.06.2023 р., оскільки поставки за вказаними видатковими накладними відбувались на виконання інших, ніж зазначені апелянтом, заявок, нарахування штрафних санкцій по яких позивачем не здійснювалося і відсутнє у детальному розрахунку ціни позову;

- звертає увагу, що згідно з п. 5.1. договору поставка товару здійснюється виключно за письмовою заявкою замовника, з чого позивач вбачає, що можливості будь-якого усного узгодження, передачі усних заявок представникам постачальника або шляхом листування в месенджері WhatsApp умовами договору не передбачено. Водночас позивач вважає, що з наданих відповідачем скріншотів листування в месенджері WhatsApp не можливо достеменно встановити, що фотозображення на них є заявками на поставку з боку ПрАТ "ДТРЗ" і що наведене листування здійснюється саме за спірним договором. Також, на думку позивача, посилання апелянта на правові висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного суду з цього питання не можуть враховуватися у цій справі, зважаючи на неподібність правової природи спорів;

- вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про виклик свідків, адже в силу приписів процесуального закону, показаннями свідків не можуть встановлюватися, зокрема, обставини, які підтверджують факт здійснення заявки/зміни заявки на поставку товару, а також факт поставки товару;

- стверджує, що доводи апелянта про поставку ним товару, який не містився в заявках, не відповідають дійсності, адже усі поставки здійснювалися на виконання відповідних заявок позивача, водночас наголошуючи, що пунктом 5.1. договору передбачена виключно письмова форма заявок;

- вважає, що прийняття позивачем товару без заперечень, підписання видаткових накладних без заперечень та зауважень, не викликання представника відповідача для складання актів невідповідності, а також не складення актів про невідповідність товару, відсутність вимоги щодо заміни товару та факт відсутності відмови позивача від приймання товару жодним чином не спростовує факту недопоставки або порушення строку поставки товару;

- на думку позивача, суд першої інстанції зменшивши розмір неустойки в загальному розмірі на 170 178,63 грн врахував усі обставини справи та забезпечив баланс інтересів сторін, не допустив фактичного звільнення відповідача від відповідальності за порушення умов спірного договору та ухвалив повністю законне та обґрунтоване рішення.

Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу відповідача безпідставною, у зв`язку з чим просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Апелянт не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку свого представника, про час та місце судового засідання був повідомлений апеляційним судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Від представника апелянта засобами електронного зв`язку (з КЕП) до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання, в якому просить розгляд справи, призначений на 18.02.2025р., провести без участі Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Сінержи".

Враховуючи приписи ст. 202 ГПК України, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а неявка представника апелянта не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представника апелянта.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 15.02.2023 між Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа Сінержи" (постачальник) було укладено договір про закупівлю № 23053 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність замовника товар найменування, марка й кількість якого вказується в специфікації (додаток № 1), яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Найменування (асортимент) товару: електрообладнання до тепловозів ЧМЕ-3 (п. 1.2. договору).

Кількість товару: згідно специфікації (п. 1.3. договору).

Ціна товару, що поставляється за договором, вказана в специфікації (п. 1.4. договору).

Право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або ушкодження товару переходить від постачальника до замовника у момент, коли товар поставлений відповідно до умов договору (п. 1.5. договору).

Загальна сума (ціна) договору складає: 6 863 796,00 грн, в т.ч. 20 % ПДВ 1 143 966,00 грн (п. 3.1. договору).

Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди (п. 3.2. договору).

Розрахунки провадяться у безготівковій формі на рахунок постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України гривні (п. 4.1. договору).

Замовник здійснює оплату поставленого товару з відтермінуванням 7 банківських днів з дати поставки товару та на підставі отриманого від постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання постачальником належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД (п. 4.2. договору).

Поставка товару здійснюється партіями, не пізніше 10 робочих днів з дати отримання постачальником письмової заявки замовника (за допомогою факсимільного зв`язку, телеграмою, або шляхом передачі на e-mail пошту постачальника, яка зазначена в розділі 15 договору). Кількість та асортимент партії товару визначається в заявці замовника (п. 5.1. договору).

Передача товару замовнику здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Разом з видатковою накладною постачальник зобов`язується надати замовнику 1 (один) екземпляр товарно-транспортної накладної, документи, визначені п. 2.2 договору, та за необхідності документи, визначені п. 6.3.6 даного договору (п. 5.2. договору).

Умови поставки: DDP, відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс-2010", транспортом та за рахунок постачальника. Місце поставки (передачі) товару: Україна, 49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7 (склад замовника) (п. 5.5. договору).

Обсяги закупівлі товару, що постачається за номенклатурою, згідно специфікації до даного договору, можуть бути змінені в залежності від реальних заявок замовника в межах загальної суми укладеного договору (п. 6.2.8. договору).

Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором (п. 6.3.1. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором (п. 7.1. договору).

У разі не поставки товару в строк або поставки товару не в повному обсязі, заявленому замовником, замовник має право стягнути з постачальника штраф у розмірі 20 % (двадцять відсотків) від вартості не своєчасно поставленого або непоставленого товару (п. 7.2. договору).

За порушення строків поставки товару з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 % відсотка від вартості товару, з якого допущено прострочення поставки, за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня. При цьому замовник має право стягнути збитки з постачальника в повному розмірі понад неустойку (штраф, пеня) (п. 7.4. договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1. договору).

Сторони підписали специфікацію № 1 до договору (а.с. 17-20), в якій визначили товар, що підлягає поставці на загальну суму 6 863 796,00 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 5.1. договору поставка товару здійснюється партіями, не пізніше 10 робочих днів з дати отримання постачальником письмової заявки замовника (за допомогою факсимільного зв`язку, телеграмою, або шляхом передачі на e-mail пошту постачальника, яка зазначена в розділі 15 договору). Кількість та асортимент партії товару визначається в заявці замовника.

Відповідно до інформації, що міститься у розділі 15 договору, електронною поштою Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Сінержи є .

Позивач зазначає, що на виконання п. 5.1. договору ним було направлено відповідачу письмові заявки на поставку товару на електронну пошту, зазначену в розділі 15 договору, а саме:

- заявку на поставку № 15-01/703 від 18.04.2023 про поставку товару на загальну суму 327 594,00 грн з ПДВ (а.с. 21) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 18.04.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 21). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 02.05.2023;

- заявку на поставку № 15-01/714 від 20.04.2023 про поставку товару на загальну суму 354 240,00 грн з ПДВ (а.с. 22) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 20.04.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 22). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 04.05.2023;

- заявку на поставку № 15-01/738 від 24.04.2023 про поставку товару на загальну суму 469 176,00 грн з ПДВ (а.с. 23-24) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 24.04.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 24). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 08.05.2023;

- заявку на поставку № 15-01/739 від 24.04.2023 про поставку товару на загальну суму 354 240,00 грн з ПДВ (а.с. 25) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 24.04.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 25). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 08.05.2023;

- заявку на поставку № 15-01/742 від 24.04.2023 про поставку товару на загальну суму 323 412,00 грн з ПДВ (а.с. 26) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 24.04.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 27). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 08.05.2023;

- заявку на поставку № 15-01/829 від 04.05.2023 про поставку товару на загальну суму 107 940,00 грн з ПДВ (а.с. 27) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 04.05.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 28). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 18.05.2023;

- заявку на поставку № 15-01/870 від 09.05.2023 про поставку товару на загальну суму 1 594 248,00 грн з ПДВ (а.с. 28-30) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 09.05.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 30). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 23.05.2023;

- заявку на поставку № 15-01/871 від 09.05.2023 про поставку товару на загальну суму 651 600,00 грн ПДВ (а.с. 31) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 09.05.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 31). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 23.05.2023;

- заявку на поставку № 15-01/932 від 16.05.2023 про поставку товару на загальну суму 4 500,00 грн ПДВ (а.с. 32) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 16.05.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 32). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 30.05.2023;

- заявку на поставку № 15-01/1045 від 31.05.2023 про поставку товару на загальну суму 178 128,00 грн з ПДВ (а.с. 33) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 31.05.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 34). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 14.06.2023;

- заявку на поставку № 15-01/1202 від 14.06.2023 про поставку товару на загальну суму 385 692,00 грн з ПДВ (а.с. 34-35) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 14.06.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 36). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 28.06.2023;

- заявку на поставку № 15-01/1325 від 26.06.2023 про поставку товару на загальну суму 23 100,00 грн з ПДВ (а.с. 36) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 26.06.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 37). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 10.07.2023;

- заявку на поставку № 15-01/1383 від 29.06.2023 про поставку товару на загальну суму 426 432,00 грн з ПДВ (а.с. 37-38) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 29.06.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 38). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 13.07.2023;

- заявку на поставку № 15-01/1480 від 11.07.2023 про поставку товару на загальну суму 202 932,00 грн з ПДВ (а.с. 39) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 11.07.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 39). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 25.07.2023;

- заявку на поставку № 15-01/1520 від 14.07.2023 про поставку товару на загальну суму 409 632,00 грн з ПДВ (а.с. 40) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 14.07.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 41). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 28.07.2023;

- заявку на поставку № 15-01/1558 від 19.07.2023 про поставку товару на загальну суму 89 472,00 грн з ПДВ (а.с. 41) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 19.07.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 42). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 02.08.2023;

- заявку на поставку № 15-01/1680 від 01.08.2023 про поставку товару на загальну суму 434 484,00 грн з ПДВ (а.с. 42-43) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 01.08.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 43). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 15.08.2023;

- заявку на поставку № 15-01/1984 від 01.09.2023 про поставку товару на загальну суму 373 956,00 грн з ПДВ (а.с. 44) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 01.09.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 45). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 15.09.2023;

- заявку на поставку № 15-01/2188 від 26.09.2023 про поставку товару на загальну суму 253 548,00 грн з ПДВ (а.с. 45) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 26.09.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 46). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 10.10.2023;

- заявку на поставку № 15-01/2308 від 11.10.2023 про поставку товару на загальну суму 12 300,00 грн з ПДВ (а.с. 46) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 11.10.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 47). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 25.10.2023;

- заявку на поставку № 15-01/2365 від 17.10.2023 про поставку товару на загальну суму 181 536,00 грн з ПДВ (а.с. 47-48) було направлено на електронну пошту ТОВ Альфа Сінержи 17.10.2023, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти ПрАТ ДТРЗ (а.с. 48). Отже граничний строк поставки за вказаною заявкою є 31.10.2023.

Позивач зазначає, що відповідачем було здійснено поставки товару за видатковими накладними:

- № 1 від 19.04.2023 про поставку товару на суму 298 044,00 грн з ПДВ (а.с. 49);

- № 2 від 20.04.2023 про поставку товару на суму 29 550,0 грн з ПДВ (а.с. 49);

- № 3 від 25.04.2023 про поставку товару на суму 87 756,00 грн з ПДВ (а.с. 50);

- № 4 від 26.04.2023 про поставку товару на суму 46 080,00 грн з ПДВ (а.с. 50);

- № 5 від 01.05.2023 про поставку товару на суму 291 360,00 грн з ПДВ (а.с. 51);

- № 6 від 01.05.2023 про поставку товару на суму 285 336,00 грн з ПДВ (а.с. 51);

- № 7 від 02.05.2023 про поставку товару на суму 354 240,00 грн з ПДВ (а.с. 52);

- № 8 від 05.05.2023 про поставку товару на суму 107 940,00 грн з ПДВ (а.с. 52);

- № 9 від 17.05.2023 про поставку товару на суму 602 640,00 грн з ПДВ (а.с. 53);

- № 10 від 22.05.2023 про поставку товару на суму 4 500,00 грн з ПДВ (а.с. 53);

- № 11 від 31.05.2023 про поставку товару на суму 651 600,00 грн з ПДВ (а.с. 54);

- № 12 від 31.05.2023 про поставку товару на суму 354 240,00 грн з ПДВ (а.с. 54);

- № 14 від 31.05.2023 про поставку товару на суму 517 056,00 грн з ПДВ (а.с. 55);

- № 15 від 06.06.2023 про поставку товару на суму 27 792,00 грн з ПДВ (а.с. 55);

- № 16 від 14.06.2023 про поставку товару на суму 599 868,00 грн з ПДВ (а.с. 56);

- № 17 від 26.06.2023 про поставку товару на суму 23 100,00 грн з ПДВ (а.с. 56);

- № 18 від 29.06.2023 про поставку товару на суму 194 220,00 грн з ПДВ (а.с. 57);

- № 19 від 29.06.2023 про поставку товару на суму 206 532,00 грн з ПДВ (а.с. 57);

- № 20 від 06.07.2023 про поставку товару на суму 25 680,00 грн з ПДВ (а.с. 58);

- № 21 від 12.07.2023 про поставку товару на суму 142 920,00 грн з ПДВ (а.с. 58);

- № 22 від 12.07.2023 про поставку товару на суму 169 320,00 грн з ПДВ (а.с. 59);

- № 23 від 14.07.2023 про поставку товару на суму 250 548,00 грн з ПДВ (а.с. 59);

- № 24 від 14.07.2023 про поставку товару на суму 220 164,00 грн з ПДВ (а.с. 60);

- № 25 від 19.07.2023 про поставку товару на суму 117 072,00 грн з ПДВ (а.с. 60);

- № 26 від 17.08.2023 про поставку товару на суму 423 696,00 грн з ПДВ (а.с. 61);

- № 28 від 04.09.2023 про поставку товару на суму 356 856,00 грн з ПДВ (а.с. 61);

- № 29 від 06.09.2023 про поставку товару на суму 17 100,00 грн з ПДВ (а.с. 62);

- № 30 від 06.09.2023 про поставку товару на суму 10 788,00 грн з ПДВ (а.с. 62);

- № 32 від 09.10.2023 про поставку товару на суму 253 548,00 грн з ПДВ (а.с. 63);

- № 34 від 11.10.2023 про поставку товару на суму 12 300,00 грн з ПДВ (а.с. 63);

- № 35 від 26.10.2023 про поставку товару на суму 178 536,00 грн з ПДВ (а.с. 64);

- № 36 від 27.10.2023 про поставку товару на суму 3 000,00 грн з ПДВ (а.с. 64).

Таким чином, як зазначає позивач, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, а саме допустив порушення передбачених договором строків поставок.

Відповідно до п. 7.2. договору у разі не поставки товару в строк або поставки товару не в повному обсязі, заявленому замовником, замовник має право стягнути з постачальника штраф у розмірі 20 % (двадцять відсотків) від вартості не своєчасно поставленого або непоставленого товару.

За порушення строків поставки товару з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 % відсотка від вартості товару, з якого допущено прострочення поставки, за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня. При цьому замовник має право стягнути збитки з постачальника в повному розмірі понад неустойку (штраф, пеня) (п. 7.4. договору).

У зв`язку із викладеним позивач нарахував та просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 59 327,43 грн за загальний період з 09.05.2023 по 25.10.2023 та штраф у розмірі 500 851,20 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд дійшов висновку щодо неналежного виконанням відповідачем умов договору поставки в частині своєчасної та повної поставки продукції, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача штрафних санкцій, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України).

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування (ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Оцінюючи аргументи сторін цього спору та надані ними докази, судова колегія насамперед має зазначити, що частинами 1, 2 ст. 13 ГПК передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Подібне положення закріплене у ч. 1 ст. 74 ГПК, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" або "перевага доказів"; "наявність чітких та переконливих доказів"; "поза розумним сумнівом".

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Отже, судова колегія звертає увагу, що позивачем на підтвердження порушення відповідачем строків поставки надані до суду та містяться в матеріалах справи, зокрема, заявки на поставку, якими підтверджується факт надання такої заявки, асортимент та кількість замовленого товару, дата заявки тощо, що дає змогу встановити дату, від якої починається відлік встановленого сторонами у договорі строку для виконання відповідачем свого обов`язку з поставки замовленого товару. Також позивачем надані видаткові накладні, які дають змогу встановити фактичну дату поставленого товару.

У співставленні вказаних доказів місцевий господарський суд дійшов висновку про порушення відповідачем строків поставок товару за окремими заявками, з чим погоджується і судова колегія.

Своєю чергою, відповідач доказів поставки замовленого товару у встановлений договором строк не надав.

Натомість, в обґрунтування своїх заперечень проти доводів позивача, відповідач стверджує, що позивачем вносилися зміни до заявок і відраховувати встановлений договором строк поставки потрібно від останньої з таких змін, що відбувалося в телефонному режимі та шляхом листування в месенджері WhatsApp, на підтвердження чого відповідачем надано скриншоти зі вказаного месенджеру.

Проте судова колегія відхиляє зазначені доводи апелянта, з огляду на таке.

Так, пунктом 5.1. договору передбачено, що поставка товару здійснюється партіями, не пізніше 10 робочих днів з дати отримання постачальником письмової заявки замовника (за допомогою факсимільного зв`язку, телеграмою, або шляхом передачі на e-mail пошту постачальника, яка зазначена в розділі 15 договору). Кількість та асортимент партії товару визначається в заявці замовника.

Таким чином, сторони в договорі передбачили форму заявки письмову, а також спосіб її передачі замовником постачальнику за допомогою факсимільного зв`язку, телеграмою, або шляхом передачі на e-mail пошту постачальника, яка зазначена в розділі 15 договору.

З матеріалів справи вбачається, що передання замовником первісних заявок відбувалося саме у спосіб надсилання заявок у письмовій формі на електронну пошту постачальника, що не заперечується останнім.

Відповідно до п. 6.2.8. договору обсяги закупівлі товару, що постачається за номенклатурою, згідно специфікації до даного договору, можуть бути змінені в залежності від реальних заявок замовника в межах загальної суми укладеного договору.

Тобто сторони в цьому пункті договору передбачили можливість внесення змін до заявок, проте окремо не обумовили спосіб, в який вносяться зміни в заявки, з чого судова колегія робить висновок, що зміни в заявки мають вноситися в такий самий спосіб, як і надання первісних заявок у письмовій формі, переданою за допомогою факсимільного зв`язку, телеграмою, або шляхом передачі на e-mail пошту постачальника, яка зазначена в розділі 15 договору.

Отже судова колегія погоджується з судом першої інстанції, що умовами укладеного сторонами договору не передбачена можливість подачі/зміни заявок в телефонному режимі або шляхом листування в месенджері WhatsApp. До того ж, навіть якби такий спосіб був передбачений договором, з наданих відповідачем скриншотів листування в месенджері WhatsApp, які наявні в матеріалах справи, неможливо встановити, що згідно з цим листуванням дійсно вносилися зміни до заявок позивача та що саме було предметом таких змін.

Також погоджується судова колегія і з тим, що прийняття позивачем товару без заперечень, підписання видаткових накладних позивачем без заперечень або зауважень, не викликання представника відповідача для складання актів невідповідності, а також не складання актів про невідповідність товару, відсутність вимоги щодо заміни товару та факт відсутності відмови позивача від приймання товару жодним чином не спростовує факту недопоставки або порушення строку поставки спірного товару. У зв`язку з чим, вказані аргументи апеляційної скарги відхиляються судовою колегією.

Водночас відхиляє судова колегія і доводи апелянта про незадоволення судом першої інстанції клопотання відповідача про виклик свідка, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 88 Господарського процесуального кодексу України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 Господарського процесуального кодексу показання свідка це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків (ч. 2 ст. 87 Господарського процесуального кодексу).

Свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти (ч. 1 ст. 89 Господарського процесуального кодексу України).

Як вже зазначалося вище пунктом 5.1. договору передбачений спосіб передання замовником заявок постачальнику, при цьому пункт 6.2.8. договору передбачає можливість внесення змін до заявок, але не уточнює спосіб внесення таких змін.

Пунктом 5.2. договору обумовлено, що передача товару замовнику здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається.

З викладеного вбачається, що асортимент та кількість партії товару, що підлягає поставці, визначається в письмовій заявці замовника, а факт поставки товару засвідчується підписаними сторонами видатковими накладними, в яких зазначається кількість та асортимент поставленої партії товару.

Таким чином факти подання заявок, внесення в них змін, а також поставки товару, мають бути підтверджені виключно письмовими доказами.

Частиною 2 ст. 87 Господарського процесуального кодексу врегульовано, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Отже судом першої інстанції правомірно відхилена заява відповідача про виклик свідка, а відповідні доводи апеляційної скарги не приймаються судовою колегією як необґрунтовані.

За таких обставин, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованих висновків про те, що відповідачем не надано суду належних та достовірних доказів зміни позивачем поданих (спірних) заявок на поставку, а відповідно факт порушення відповідачем умов договору щодо своєчасної поставки товару є встановленим.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського Кодексу України).

Місцевим господарським судом здійснено перевірку наданих позивачем розрахунку пені та штрафу та встановлено, що він виконаний правильно, з чим погоджується і судова колегія, водночас відхиляючи доводи апелянта про хибність вказаного висновку суду першої інстанції, з огляду на таке.

Так, апелянт стверджує, що позивачем при розрахунку пені та штрафу не враховані поставки за видатковими накладними № 6 від 01.05.2023 р. та № 18 від 29.06.2023 р., за якими відбулося виконання замовлень № 15-01/870 від 09.05.2023 р. та № 15-01/1045 від 31.05.2023 р. відповідно.

Проте, судова колегія відзначає, що поставка товару за заявкою № 15-01/870 від 09.05.2023р. жодним чином не могла відбутися за видатковою накладною № 6 від 01.05.2023р., оскільки поставка за вказаною накладною передувала в часі заявці № 15-01/870.

Крім цього, матеріалами справи підтверджуються доводи позивача про те, що поставки Вимикача автоматичного А63 (1А-25А) за видатковими накладними №18 від 29.06.2023 та №20 від 06.07.2023 були враховані позивачем належним чином та зараховані у поставку за заявкою №15-01/1383 від 29.06.2023.

Так з матеріалів справи вбачається, що поставка Вимикачів автоматичних А63 за видатковою накладною №18 від 29.06.2023 відбулась не на виконання заявки №15-01/1045 від 31.05.2023, адже заявка №15-01/1045 від 31.05.2023 містила замовлення Вимикачів автоматичних А63 з конкретно визначеною силою струму 6,3А та 25А, а за видатковою накладною №18 від 29.06.2023 було поставлено Вимикачі автоматичні А63 без конкретно визначеної сили струму.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що судом першої інстанції встановлений факт прострочення відповідачем виконання зобов`язання, є обґрунтованим висновок суду про правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача 560 178,63 грн, з яких: 59 327,43 грн пеня, 500 851,20 грн штраф.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення клопотання відповідача про зменшення належної до стягнення у цій справі неустойки, що також є предметом апеляційного оскарження, судова колегія зазначає наступне.

Так, під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач подав до суду клопотання, в якому, з посиланням на ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України та ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, просив суд зменшити розмір штрафу та пені на 90 %.

Обґрунтовуючи вказане клопотання відповідач зазначив, що існує заборгованість позивача з оплати за поставлений відповідачем товар в розмірі 3 288 052,00 грн (рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 у справі № 904/6561/23, від 20.02.2024 у справі № 904/6559/23, від 20.02.2024 у справі № 904/6557/23), з яких 2 818 695,08 грн досі не сплачені, а 469 356,93 грн позивач сплатив відповідачу лише у 2024 році, тобто через рік і тільки після ухвалення судом рішень. У зв`язку із зазначеним, саме у відповідача з вини позивача зараз скрутне фінансове становище, що підтверджується фінансовою звітністю ТОВ Альфа Сінержи за 2023 рік, в якій зазначено, що вперше за 10 років підприємство відповідача стало збитковим і розмір збитків за 2023 рік складає 710 500,00 грн. Підприємство відповідача здійснює реалізацію товару лише позивачу і збитковий показник є саме виною позивача. В результаті співпраці з позивачем у 2023 році відповідач отримав дебіторську заборгованість позивача в розмірі 3 288 052,00 грн, залишки товару на своєму складі, які були закуплені відповідачем для виконання укладених договорів з позивачем і які позивач не викупив приблизно на суму 4 000 000,00 грн. Також звертав увагу на незначний період прострочення поставок товару (1-10 днів), ступінь виконання зобов`язання та добросовісну поведінку відповідача (товари часто поставлялися позивачу за його проханням в день замовлення або на наступний день).

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки, місцевий господарський суд дійшов висновку про доцільність зменшення розмір пені до 50 000,00 грн, штрафу до 340 000,00 грн, з яким погоджується і судова колегія, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України передбачено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судова колегія звертає увагу, що зазначені вище норми чинного законодавства України не містять переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Верховний Суд у постанові від 10.12.2020 по справі № 904/6250/19 звертав увагу, що реалізуючи своє право на зменшення розміру штрафних санкцій відповідно до положень статті 233 Господарського кодексу України та частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, суди повинні виходити з фактичних обставин, встановлених у кожній справі на підставі доказів, наданих учасниками справи на підтвердження їх вимог і заперечень, та яким повинна надаватися оцінка згідно з вимогами статті 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто судами повинні досліджуватися конкретні обставини справи щодо ступеня виконання умов договорів, розміру заборгованості, майнового стану сторін тощо.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що застосоване в статті 233 Господарського кодексу України та частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суди першої та апеляційної інстанції користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи обставини, які мають значення.

Відповідно до частини третьої статті 13, частини першої статті 76, частини першої статті 78, частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування

Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленої неустойки, яка нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

За таких обставин, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд, об`єктивно оцінивши даний випадок, взявши до уваги причини неналежного виконання зобов`язання відповідачем, надавши оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, врахував інтереси обох сторін та незначні періоди прострочення поставки, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення клопотання відповідача та зменшення розміру пені до 50 000,00 грн, а штрафу до 340 000,00 грн.

З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2024 р. у цій справі відсутні.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 10 083,21 грн слід покласти на останнього. Також, враховуючи результати розгляду апеляційної скарги, судова колегія відмовляє у повному обсягу Товариству з обмеженою відповідальністю "Альфа Сінержи" у задоволенні заявлених в апеляційній скарзі до стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Сінержи" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2024 р. у справі № 904/693/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2024 р. у справі № 904/693/24 залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Сінержи".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 27.02.2025 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Ю.Б. Парусніков