ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. ОдесаСправа № 5016/234/2012(18/2)(915/866/23)

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Аленіна О.Ю., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

ТОВ Агропромислового підприємства «Українські ковбаси» - арбітражний керуючий Каратун Є.Є.

ТОВ "Миколаївська енергопостачальна компанія" - адвокат Сурикова І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська енергопостачальна компанія»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2024

по справі №5016/234/2012(18/2)(915/866/23)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська енергопостачальна компанія»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислове підприємство «Українські ковбаси»

третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг»

про: стягнення коштів у розмірі 136051,71 грн.

у межах справи № 5016/234/2012(18/2) про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислове підприємство «Українські ковбаси»

ліквідатор ТОВ агропромислове підприємство «Українські ковбаси» арбітражний керуючий Каратун Євген Євгенович

суддя суду першої інстанції Давченко Т.М.

місце винесення рішення: м. Миколаїв, Господарський суд Миколаївської області, вул. Фалєєвська, 14.

Повний текст рішення складено та підписано: 05.12.2024.

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (далі ? ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія») пред`явлено позовну заяву вих. 03/13-1246 від 29.05.2023 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислове підприємство Українські ковбаси (далі ? ТОВ АП Українські ковбаси) боргу за спожиту електричну енергію за період з вересня 2022 по лютий 2023 у сумі 136051,71 грн. за Договором 40/204 від 01.07.2019 про постачання електричної енергії споживачу, укладеного шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання від 01.07.2019 № 40/204.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору про постачання електричної енергії споживачу в частині оплати спожитої енергії, внаслідок чого утворилася заборгованість у спірній сумі.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2024 в задоволенні позову відмовлено.

Обґрунтування судового рішення.

Судом зазначено, що як на момент підписання спірного Договору так і на час розгляду даної справи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ АП «Українські ковбаси» містився запис «керівник Крицький М.П.», при цьому містився й запис № 2008174 внесений 22.12.2018 щодо визнання юридичної особи банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури згідно судового рішення від 25.10.2016.

Отже, з дня визнання ТОВ АП «Українські ковбаси» банкрутом, тобто з 25.10.2016 господарська діяльність банкрута завершена та припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, керівник банкрута мав бути звільнений з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припинено повноваження власника (власників) майна банкрута.

Судом зазначено, що у зв`язку із цим єдиною уповноваженою від імені ТОВ АП «Українські ковбаси» особою станом на 01.07.2019 так і станом на сьогодні є ліквідатор банкрута - арбітражний керуючий Костін С.О., отже за висновком суду заява приєднання від 01.07.2019 ТОВ АП Українські ковбаси не підписувало.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська енергопостачальна компанія» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2024 року по справі №5016/234//2012(18/2)(915/866/23) за позовом ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» до ТОВ АП «Українські ковбаси» про стягнення 136 051,71 грн та ухвалити нове, яким позов ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» задовольнити в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Скаржник зазначає, що як на момент укладення договору, так і на момент ухвалення оскаржуваного рішення у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань в графі «Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» - керівником/ представником ТОВ АП «Українські ковбаси» зазначений Крицький Микола Петрович.

Судом першої інстанції не враховано, що предметом спірного договору є постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а саме за точкою комерційного обліку за адресою: Миколаївська область, с. Полігон вул. Зоряна, буд. 1-А. Отже предмет договору про постачання електричної енергії споживачу прямо пов`язаний з виконанням ліквідатором функцій із забезпеченням збереження (підтримання) майна у належному стані.

Факт розподілу/постачання електричної енергії на об`єкт споживача, за адресою: Миколаївська область, с. Полігон вул. Зоряна, буд. 1-А, який є у власності відповідача був підтверджений ОСР АТ «Миколаївобленерго», який виконує функції оператора комерційного обліку на території Миколаївської області.

Скаржник зауважує, що відповідачем під час розгляду справи не спростовувався факт постачання електричної енергії на вищезазначений об`єкт.

Процесуальний рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Філінюк І.Г. судді Аленін О.Ю., Принцевська Н.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2024.

На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №5016/234/2012(18/2)(915/866/23) на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 доручено Господарському суду Миколаївської області невідкладно надіслати матеріали справи №5016/234/2012(18/2)(915/866/23) на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська енергопостачальна компанія на рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2024 по справі №5016/234/2012(18/2)(915/866/23) до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

30.12.2024 матеріали справи №5016/234/2012(18/2)(915/866/23) надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська енергопостачальна компанія» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2024 по справі №5016/234/2012(18/2)(915/866/23).

Призначено справу № 5016/234/2012(18/2)(915/866/23) до розгляду на 25.02.2025 о 14:30 год.

У судовому засіданні 25.02.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська енергопостачальна компанія» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник ТОВ Агропромислового підприємства «Українські ковбаси» - арбітражний керуючий Каратун Є.Є. заперечував щодо доводів та вимог апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.

Відповідно до п.13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні» положень Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01.01.2019 позивач є електропостачальником, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії згідно постанови НКРЕКП №429 від 14.06.2018.

Згідно п.2 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог таких правил здійснюється до 01.12.2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії та товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов договору.

01.07.2019 ТОВ АП Українські ковбаси була підписана заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії позивачем, як постачальником електричної енергії, на умовах договору про постачання електричної енергії №40/204 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (Далі-Правила постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підстав договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається і установленому цими Правилами порядку.

Згідно п.1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.

Відповідно до п.3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладання. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах на сайті Регулятора.

Разом з тим, Пунктом 3.1.7 Правил унормовано, що Договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.

Відповідно до пункту 8 постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (в редакції що діяла на момент укладання Договору), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання.

Відповідно до пункту 13.1. Публічного Договору цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору, та сплаченого рахунку (квитанції) Постачальника.

Згідно заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу початок постачання визначений з 01 липня 2019 року.

23.12.2019 між Сторонами була підписана Комерційна пропозиція до Договору в новій редакції відповідно до пункту 8 якої Договір про постачання електричної енергії споживачу набирає чинності з дати підписання Споживачем заяви-приєднання до Договору і укладається на строк до 31 грудня 2020 року (включно) та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов., а в частині розрахунків Договір діє до повного їх завершення.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що за цим договором позивач, як постачальник, продає електричну енергію відповідачу, як споживачу, для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно пп.1 п.7.2 Договору, постачальник зобов`язався забезпечувати належну якість надання послуг з постачання електричної енергії відповідно до вимог чинного законодавства та договору.

Підпунктом 1 пункту 6.2 Договору визначено, що Споживач (Відповідач) зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами Договору.

Пунктом 5.4 Договору встановлено, що ціна на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункт 5.5. Договору).

Відповідно до пункту 3 Комерційної пропозиції (від 23.12.2019 року) постачальник до 6 числа наступного за розрахунковим місяця надає Споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту електроенергію у попередньому місяці. Споживач має можливість самостійно формувати рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, за допомогою інтернет-магазину комунальних послуг: elektropostach.mk.ua (далі-Сервіс). Споживач протягом одного робочого дня зобов?язаний підписати електронно-цифровим підписом (далі-ЕДІ) рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, «Акт прийняття-передавання товарної продукції» та після цього завантажити їх на Сервіс. У разі не завантаження Споживачем підписаних ЕЦІ документів, вони вважаються підписаними з боку Споживача без зауважень.

Платіжний документ формується Постачальником безкоштовно, згідно з обраною комерційною пропозицією до Договору. Платіжні документи на оплату надаються Споживачам у відповідних структурних підрозділах Постачальника, через персональну сторінку Споживача на веб-сайті Постачальника або електронною поштою, факсимільним зв?язком, поштовим зв?язком, кур?єром чи іншими способами з використання інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, визначеному договором.

Якщо фактичне споживання електричної енергії виявиться більшим ніж очікуване, різниця між сумою планових платежів та вартістю фактично спожитої електроенергії має бути сплачена протягом 5 операційних днів з дня формування/отримання рахунків за фактично використану у розрахунковому періоді електричну енергію.

Якщо фактичне споживання та вартість електричної енергії виявиться меншим ніж очікуване, надлишкові кошти зараховуються як оплата наступних платежів.

Відповідно до п.4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Пунктами 4.12, 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, також передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Главою 8.6. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018, передбачений порядок зчитування показів лічильників, встановлених у споживачів.

Пунктами 8.6.7 - 8.6.9 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, передбачено, що зчитування показів (збір даних) з лічильників у непобутових та колективних побутових споживачів у разі відсутності можливості їх автоматизованого дистанційного зчитування провадиться споживачем щомісяця на перше число місяця, наступного за розрахунковим.

Непобутові та колективні побутові споживачі зобов`язані протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати оператору системи звіт про покази лічильників за розрахунковий місяць. У разі ненадання споживачем (крім індивідуальних побутових споживачів) звіту про покази лічильників за розрахунковий місяць протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця та за відсутності переданої (зчитаної) з них інформації засобами дистанційного зчитування та передачі даних, а також за відсутності контрольного огляду ЗКО (засобу комерційного обліку) протягом розрахункового місяця обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання.

Позивач вказує, що формування рахунків на сплату електричної енергії боржнику відбувалось на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії, отриманих від адміністратора комерційного обліку та на підставі цих даних складались акти приймання-передавання послуг.

Позивач стверджує, що відповідач за спірний період з вересня 2022 по лютий 2023 року спожив електроенергію в обсягах 28723 кВт/год на суму 16334,92 грн, в т.ч.ПДВ у сумі 22722,49 грн.

За твердженням позивача відповідач частково погасив указаний борг - у сумі 283,21 грн. (платіжне доручення від 28.12.2022 № 153180435, платник АТ «ПУМБ»).

За такого заборгованість за період з вересня 2022 по лютий 2023 року за спожиту електроенергію становить 136051,71 грн.

Згідно п.3 комерційної пропозиції до Договору, платіжний документ формується постачальником безкоштовно, згідно з обраною комерційною пропозицією до Договору. Платіжні документи на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах постачальника, через персональну сторінку споживача на веб-сайті постачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором.

Відповідні акти прийняття-передавання товарної продукції та рахунки направлялись відповідачу електронною поштою.

Положеннями п.5.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, встановлено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів та на всі види забезпечення виконання зобов`язань споживачем щодо оплати договірних обсягів споживання електричної енергії у формі і видах, передбачених законодавством України.

Відповідач всупереч умовам договору не оплатив послуги електропостачання, що й спонукало позивача звернутися до суду.

Джерела права та позиція Південно західного апеляційного господарського суду.

Згідно з ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до ч. 1-2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду, що договір про постачання електричної енергії №40/204, укладений шляхом підписання 01.07.2019 заяви-приєднання, вважається таким, що не укладений, відповідно до наступного.

Господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ст.181 ГК України).

Частиною першою статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частини перша та друга статті 640 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Так, в матеріалах справи міститься заява- приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.07.2019 №40/204 та комерційна пропозиція №8 від 01.07.2019 та комерційну пропозицію №1/20/І. Документи підписані з боку ТОВ Агропромислового підприємства «Українські ковбаси» керівником товариства Крицьким Миколою Петровичем та скріплені печаткою.

Станом на момент укладення договору, так і на момент ухвалення оскаржуваного рішення у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань в графі «Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» - керівником/ представником ТОВ АП «Українські ковбаси» зазначений Крицький Микола Петрович.

Факт розподілу/постачання електричної енергії на об`єкт споживача, за адресою: Миколаївська область, с. Полігон вул. Зоряна, буд. 1-А, який є у власності відповідача був підтверджений ОСР АТ «Миколаївобленерго», який виконує функції оператора комерційного обліку на території Миколаївської області.

Отже, оскільки договір сторонами виконувався, враховуючи правовий висновок, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, згідно з яким не можна вважати неукладеним договір після його повного чи частково виконання сторонами, колегія суддів вважає, що кваліфікація договору №40/204 від 01.07.2019 як неукладеного виключається, і зазначений договір розглядається як укладений.

Необхідно врахувати, що закріплена статтею 204 ЦК України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

В матеріалах справи відсутнє судове рішення, яким визнано недійсним договір №40/204 від 01.07.2019, також відсутні докази, що ліквідатор звертався до позивача про розірвання договору, тобто вказаний договір підлягає виконанню.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 зроблено висновок про те, що добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Цей висновок був застосований у пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 461/9578/15-ц (провадження № 14-175 цс 20).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач, на підставі укладеного з відповідачем договору, здійснює постачання електричної енергії на об`єкт відповідача, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, с. Полігон вул. Зоряна, буд. 1-А Послуги розподілу електричної енергії надаються відповідачу оператором системи розподілу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська енергопостачальна компанія».

В зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань у Споживача (Відповідача) утворилась заборгованість за спожиту електроенергію, за період вересень 2022- лютий 2023 року в сумі 136 051,71 грн.

В вересні 2022 року Відповідач спожив електричну енергію в обсягах 5325кВт*год на суму 25185,10 грн., що підтверджується актом прийняття- передавання товарної продукції від 30.09.2022 та рахунком №40/204/9/1 від 04.10.2022.

В жовтні 2022 року Відповідач спожив електричну енергію в обсягах 7424кВт*год на суму 35895,34 грн., що підтверджується актом прийняття- передавання товарної продукції від 31.10..2022 та рахунком №40/204/10/1 від 02.11.2022.

В листопаді 2022 року Відповідач спожив електричну енергію в обсягах 7635кВт*год на суму 36659,45 грн., що підтверджується актом прийняття- передавання товарної продукції від 30.11.2022 та рахунком №40/204/11/1 від 02.12.2022.

В грудні 2022 року Відповідач спожив електричну енергію в обсягах 3315кВт*год на суму 15618,86 грн., що підтверджується актом прийняття- передавання товарної продукції від 31.12.2022 та рахунком №40/204/12/1 від 03.01.2023.

В січні 2023 року Відповідач спожив електричну енергію в обсягах 2084 кВт*год на суму 9932,03 грн., що підтверджується актом прийняття-передаванпя товарної продукції від 31.01.2023 та рахунком №40/204/1/1 від 02.02.2023.

В лютому 2023 року Відповідач спожив електричну енергію в обсягах 2940 кВт*год на суму 13044,14 грн., що підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції від 28.02.2023 та рахунком №40/204/2/1 від 02.03.2023.

За розрахунком позивача, відповідач частково сплатив кошти за спожиту у вересні 2022 електричну енергію в сумі 238,21 гри.

Матеріалами справи підтверджується, що на час подання позову позивач сформував та направив відповідачу для здійснення оплати рахунки із визначенням, зокрема, обсягів споживання електричної енергії відповідачем у кожному місці окремо та на підставі цих обсягів позивач визначив її вартість.

Так, за умовами ПРРЕЕ постачальник електричної енергії формує та виставляє споживачу платіжний документ для оплати спожитої у розрахунковому місяці електричної енергії на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку,.

Відповідно до сформованих позивачем рахунків за період вересень 2022- лютий 2023 року, застосовані позивачем при розрахунку обсяги спожитої відповідачем електричної енергії у цей період відповідають даним, наданим оператором системи розподілу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиту електроенергію за поставлену на об`єкт відповідача електричну енергію у період вересень 2022- лютий 2023 року, яка, з урахуванням здійсненої відповідачем часткової оплати, становить 136 051,71 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку судом першої інстанції не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи, наявна недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняття нового рішення про задоволення позову.

Щодо розподілу витрат на сплату судового збору колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно по п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог.

У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати за подачу позову покладаються на відповідача з відшкодуванням останніх позивачу.

Апеляційну скаргу позивача було задоволено повністю, тому витрати на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються також на позивача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська енергопостачальна компанія» задовольнити.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2024 у справі № 5016/234/2012(18/2)(915/866/23) скасувати та прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислове підприємство «Українські ковбаси» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська енергопостачальна компанія» 136 051,71 грн. заборгованість за спожиту електроенергію та 2684,00 грн. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислове підприємство «Українські ковбаси» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська енергопостачальна компанія» 3220,20 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Доручити Господарському суду Миколаївської області видати наказ з зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.03.2025.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Н.М. Принцевська