СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

25 лютого 2025 року м. Харків Справа № 917/206/25

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Крестьянінова О.О.,

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Онанко Світлани Миколаївни (вх. №378 П) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 05.02.2025 у справі №917/206/25

за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (вул. Володимира Козака, буд. 2-А, м. Полтава, 36000)

до фізичної особи - підприємця Онанко Світлани Миколаївни ( АДРЕСА_1 )

про видачу судового наказу про стягнення 1270,20 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.02.2025 у справі №917/206/25 (суддя Безрук Т.М.) повернуто заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» від 30.01.2025 (вхід. № 215/25 від 31.01.2025) про видачу судового наказу та додані до неї документи її заявнику.

ФОП Онанко С.М. звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 05.02.2025 та ухвалити нове судове рішення, яким залишити заяву АТ «Полтавагаз» від 30.01.2025 про видачу судового наказу без розгляду. Крім того, заявник апеляційної скарги просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку про залишення її без руху виходячи з такого.

1. Згідно з положеннями ст. 256 Господарського процесуального кодексу України Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Розглянувши клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги, суд зазначає, що лише сам факт його подання не передбачає обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої причини такий строк було пропущено заявником, та чи підлягає він відновленню; у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин справи оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Суд у кожному випадку, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення заявник апеляційної скарги зазначає, що вона отримала оскаржувану ухвалу у свій Електронний кабінет ЄСІТС. Десятиденний строк для оскарження цієї ухвали припав на вихідний день, тому з врахуванням ч. 4 ст. 116 ГПК останнім днем для апеляційного оскарження був понеділок 17.02.2025.

Проте, як зазначає ФОП Онанко С.М., 17.02.2025 вона готувалася до судового засідання у справі № 546/160/23, яке було призначене на 18.02.2025; у її доньки ОСОБА_1 , з якою вона проживає в одній квартирі, 19.02.2025 були призначені два судових засідання: по справі № 546/19/24 та по справі № 546/239/23, до яких вона готувалася 18.02.2025, у зв`язку з тим, що у ФОП Онанко С.М. з ОСОБА_1 спільна комп`ютерна техніка на сім`ю, вона не могла 18.02.2025 подати апеляційну скаргу. На підтвердження вказаних обставин заявник апеляційної скарги надала судові повістки про виклик до суду.

Надаючи оцінку доводам ФОП Онанко С.М., покладеним в обґрунтування причин пропуску строку на подання апеляційної скарги, суд виходить з такого.

Відповідно до частин 5, 7 статті 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. В умовах воєнного чи надзвичайного стану у разі знеструмлення електромережі суду чи настання інших обставин, які унеможливлюють функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, суд може вручати особі, яка зареєструвала електронний кабінет, будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, у паперовій формі.

Згідно з частинами 5, 6 статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Ухвала Господарського суду Полтавської області від 05.02.2025 у справі №917/206/25 була доставлено до електронного кабінету ФОП Онанко С.М. 06.02.2025 о 02:47 год., про що свідчать матеріали електронної справи.

Таким чином, відповідно до положень ст. 256 ГПК України десятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали припадає на 17.02.2025.

Проте, з апеляційною скаргою ФОП Онанко С.М. звернулася до суду лише 19.02.2025 (дата формування документу в «Електронному суді»), тобто з пропуском встановленого строку на апеляційне оскарження.

Суд вважає, що заявник апеляційної скарги не навела змістовних і вагомих доводів щодо вчинення нею всіх необхідних і можливих заходів, які б об`єктивно вказували на наявність непереборних обставин, що заважали їй вчасно підготувати та подати апеляційну скаргу.

Наведені ФОП Онанко С.М. обставини, зокрема, підготовка до участі у судових засіданнях по іншим справам, є суб`єктивними, які залежать від її волі, не є виключними за своїм характером, та такими, що об`єктивно доводять неможливість своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений законом строк.

Крім того, суд зазначає, що відведений для цього законом строк у десять днів є цілком достатнім для вчинення зазначеної процесуальної дії, враховуючи, зокрема, що скарга не є великою за обсягом, та (як свідчать наведені у ній доводи) не потребувала докладання значних зусиль для правового аналізу змісту судового рішення та формування своїх доводів щодо невідповідності його вимогам чинного законодавства або обставинам справи.

Необхідно звернути увагу, що заявниця посилається на те, що у зв`язку з підготовкою 17.02.2025 до судового засідання, призначеного на 18.02.2025, вона не змогла вчасно подати апеляційну скаргу.

Проте, в такому випадку відповідачка жодним чином не пояснює, що їй заважало підготувати апеляційну скаргу в період з 06.02.2025 по 16.02.2025.

З огляду на викладене, суд не може визнати наведені ФОП Онанко С.М. підстави пропуску строку для подання апеляційної скарги поважними.

За положеннями ч.3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

2. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп.7, п. 2 ч. 2 ст. ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Апеляційну скаргу подано в електронній формі через систему «Електронний суд», отже за її подання підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Проте, заявником не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Водночас ФОП Онанко С.М. звертається з клопотанням про звільнення від сплати судового збору у зв`язку із скрутним становищем, в обґрунтування якого зазначає таке.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду у справі № 546/173/23 від 13.09.2024 задоволено клопотання про звільнення від сплати судового збору враховуючи скрутне матеріальне становище через рейдерство бізнесу та майна. Другий апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 23.12.2024 по справі №440/13801/24 також врахував скрутне матеріальне становище через рейдерство бізнесу та майна та задовольнив клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене заявник апеляційної скарги вважає, що вона звільнена від сплати судового збору і ця обставина не потребує доказування в суді апеляційної інстанції.

Крім того, ФОП Онанко С.М. зазначає, що вона із 2020 року потерпає від протидії її законній господарській діяльності. За час протидії господарській діяльності вона витратила всі свої грошові запаси; вона позбавлена можливості заробляти собі на життя працею і, як наслідок, позбавлена засобів до існування. ФОП Онанко С.М. також зазначає, що вона здійснює підприємницьку діяльність за КВЕД 89.23 «Стоматологічна практика» за адресою: АДРЕСА_2 та не працює на іншій роботі. Проте, нежитлову будівлю за вказаною адресою перешкоджають використовувати, а в іншому місці вона не може здійснювати підприємницьку діяльність тому, що ліцензія на медичну практику видана на приміщення у нежитловій будівлі за адресою: вул. Базарна, 3, м. Решетилівка, Полтавська область.

Заявник апеляційної скарги також зазначає, що не має земельних ділянок, не має іншого житла, окрім однокімнатної квартири, яка належить їй з донькою ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, і в якій вони проживають. Відсутність у заявника апеляційної скарги коштів для сплати судового збору за подання апеляційної скарги, на думку заявниці, підтверджує та обставина, що друзі доньки, які проживають у Києві, надсилають для її сім`ї оплачені посилки із продуктами харчування.

До апеляційної скарги ФОП Онанко С.М. додано трудову книжку; ліцензію Міністерства охорони здоров`я України серія НОМЕР_1 від 10.12.2010; відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела /суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 19.02.2025; листи Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області від 25.05.2020 №2979/115/106/01-2020, від 23.06.2020 № 0-52/115/106/01-2020, Полтавського районного управління поліції ВП №2 ГУНП в Полтавській області від 26.12.2022 №5456/115/104/16/05-2022; довідку про склад сім`ї; роздруківку щодо інформації про посилку; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №360643745 від 01.01.2024; судові повістки про виклик до суду.

Розглянувши вказане клопотання, апеляційний господарський суд зазначає таке.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати унормовано статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Положення вказаної норми містять виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

Досліджуючи питання особливостей застосування положень статті 8 Закону України «Про судовий збір», Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 навела, серед іншого, такі правові висновки:

- Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним;

- з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення;

- умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

- встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

Отже, питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є правом суду, а не обов`язком.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення суду від 28.10.1998 у справі «Ейрі проти Ірландії», серія А, № 32).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2005 у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява № 71731/01; пункти 63-64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява № 73547/01).

З урахуванням зазначених рішень Європейського суду з прав людини, Верховний Суд, у постановах від 21.10.2022 у справі № 905/1059/21 та від 30.11.2022 у справі № 905/1060/21, зробив висновок, що скрутний майновий стан підтверджується відповідними доказами, які містять інформацію, у тому числі, щодо наявності/відсутності коштів (на банківських або депозитних рахунках), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів.

Крім того, Верховний Суд неодноразово вказував, що загальна сума отриманих доходів фізичною особою може бути підтверджена довідкою про доходи фізичної особи за попередній рік, виданою органом Державної податкової служби України, інформацією із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7 (див. ухвали Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 921/2/21(921/463/22), від 17.07.2023 у справі № 757/14112/20-ц, від 03.05.2022 у справі № 914/1147/20, від 10.11.2021 у справі № 922/1429/19, від 06.06.2021 у справі № 922/1775/19, від 26.04.2024 у справі № 910/5346/23, від 18.07.2024 у справі № 924/681/22, від 09.08.2024 у справі №921/136/23.

Отже, аналіз положень Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням, у порядку статті 86 ГПК України та дотриманням статей 73, 76- 79 ГПК України.

Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо, які підтверджують у сукупності на визначений конкретний період майновий стан особи.

Натомість, заявницею, на підтвердження свого фінансового становища надано роздруківку відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/ суми нарахованого доходу, (нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 19.02.2025, за період з 1 кварталу 2024 по 4 квартал 2024 року.

Проте, суд не може визнати вказаний доказ достатнім на підтвердження її майнового стану, оскільки він стосується заявниці як фізичної особи-платника податків. Водночас, заявниця є фізичною особою-підприємцем. При цьому, нею не надано доказів відсутності відповідних доходів від підприємницької дільності, відсутності достатніх коштів на поточних рахунках в банківських установах тощо. Такими доказами могли б бути, наприклад, податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, довідки Пенсійного фонду України за формами ОК-5 або ОК-7; документи щодо наявності відкритих рахунків банківських установах із зазначенням залишків коштів на них тощо.

Отже, надана ФОП Онанко С.М. роздруківка відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків сама по собі не може бути визнана достатнім доказом того, що її майновий стан на день звернення з апеляційною скаргою перешкоджає сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі, а також доказом того, що заявник перебуває у тяжкому фінансовому стані, а розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу.

Посилання заявниці апеляційної скарги на ухвалу Полтавського апеляційного суду у справі № 546/173/23 від 13.09.2024 та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду у справі №440/13801/24 від 23.12.2024, якими суди звільнили її від сплати судового збору, що на її переконання є преюдиційною обставиною, яка не підлягає доказуванню, колегія суддів вважає безпідставним.

Так, суд зазначає, що до матеріалів апеляційної скарги не надані копії відповідних судових рішень Полтавського апеляційного суду та Другого апеляційного адміністративного суду. ФОП Онанко С.М. в апеляційній скарзі зазначає лише номер справи, дату ухвалення судового рішення та реєстраційний номер судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про доступ до судових рішень» у текстах судових рішень, що відкриті для загального доступу, не можуть бути розголошені такі відомості: 1) місце проживання або перебування фізичних осіб із зазначенням адреси, номери телефонів чи інших засобів зв`язку, адреси електронної пошти, реєстраційні номери облікової картки платника податків, реквізити документів, що посвідчують особу, унікальні номери запису в Єдиному державному демографічному реєстрі; 2) реєстраційні номери транспортних засобів; 3) номери банківських рахунків, номери платіжних карток; 4) інформація, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися у закритому судовому засіданні; 5) інші відомості, що дають можливість ідентифікувати фізичну особу. Такі відомості замінюються літерними або цифровими позначеннями.

З відомостей наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що Полтавським апеляційним судом у справі № 546/173/23 та Другим апеляційним адміністративним судом у справі №440/13801/24 досліджувались клопотання про звільнення ОСОБА 1 від сплати судового збору.

Оскільки відомості у Єдиному державному реєстрі судових рішень щодо фізичних осіб закриті, апеляційний господарський суд позбавлений можливості з`ясувати, що саме ФОП Онанко С.М. є учасником вказаних справ та саме її клопотання розглядалися судами.

Крім того, із тексту наведених ухвал Полтавського апеляційного суду та Другого апеляційного адміністративного суду вбачається, що скаржником до клопотання про звільнення від сплати судового збору надавались відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/ суми виплачених доходів та утриманих податків за 2023 рік. Тобто, судами досліджувалася та надалась оцінка фінансового стану заявника у 2023 році.

Водночас, положення статті 8 Закону України «Про судовий збір» пов`язують можливість звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору за умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, тобто в даному випадку - 2024 рік.

Тому, обставини встановлені у наведених заявницею справах не можуть бути визнані преюдиційними.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не може визнати клопотання заявниці про звільнення її від сплати судового збору достатньо обґрунтованим та не вбачає наразі підстав для його задоволення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що апелянтом не було виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Відповідно ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Онанко Світлани Миколаївни залишити без руху.

2. Встановити фізичній особі - підприємцю Онанко Світлані Миколаївні десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення її недоліків шляхом надання можливості звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження, вказавши інші підстави для поновлення строку, а також надання доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі (2422,40 грн.) або надання належних і допустимих доказів на підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік.

3. Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.О. Крестьянінов