УХВАЛА

м. Київ

28.02.2025Справа № 910/787/25

За позовомФізичної особи-підприємця Кудрявцевої Дар`ї Русланівни
доROZZO MAROC
простягнення 10 080,00 євро
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Кудрявцева Дар`я Русланівна звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до ROZZO MAROC про стягнення 10 080,00 євро.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за контрактом №1/151223 від 15.12.2023, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 10 080,00 євро.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін), позивача зобов`язано в строк до 18.02.2025 подати до суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на французьку мову у чотирьох примірниках: позовної заяви з додатками, ухвали Господарського суду міста Києва від 27.01.2025 у справі №910/787/25 та запиту для вручення судових документів для направлення відповідачеві в порядку, встановленому Договором між Україною та Королівством Марокко про правову допомогу у цивільних і комерційних справах від 02.09.2020.

Вказана ухвала, разом із запитом від 27.01.2025 про правову допомогу відповідно до Договору між Україною та Королівством Марокко про правову допомогу у цивільних і комерційних справах від 02.09.2020, двічі направлялись на адресу позивача, яка зазначена в позові, проте поштові відправлення не були вручені під час доставки з підстав відсутніості одержувача за вказаною адресою, що вбачається із відомотсей з офіційного сайту АТ «Укрпошта» за номерами відправлення.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день отримання судом повідомлення про відсутність позивача за адресою місця проживання, вважається днем вручення ухвали суду про відкриття провадження у даній справі.

Разом з тим, 17.02.2025 до Господарського суду міста Києва від Фізичної особи - підприємця Кудрявцевої Дар`ї Русланівні, на виконання ухвали про відкриття провадження у справі від 27.01.2025, надійшов лист від 14.02.2025, в якому заявник зазначає про надання нотаріально засвідчених перекладів на французьку мову ухвали суду від 27.01.2025, а також позовної заяви з додатками, окрім додатків, які були складені двома мовами (українською та англійською) або виключно англійською та наявні у відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Враховуючи необхідність вирішення питання щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання по справі, суд дійшов висновку про поновлення провадження у справі.

Судом досліджено матеріали справи, а також взято до уваги пояснення позивача щодо додатків, які були складені двома мовами (українською та англійською) або виключно англійською та те, що вони наявні у відповідача.

Суд звертає увагу на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2025 позивача зобов`язано подати належним чином (нотаріально) засвідчений переклад документів на французьку мову, при цьому необхідність їх подачі не ставилось в залежність від їх наявності у відповідача. Окрім того, позивачем також не надано перекладу запиту від 27.01.2025 про правову допомогу відповідно до Договору між Україною та Королівством Марокко про правову допомогу у цивільних і комерційних справах від 02.09.2020.

Згідно зі статтею 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених цією статтею.

Відповідно до статті 1 Закону «Про міжнародне приватне право» якщо у приватноправових відносинах беруть участь іноземні юридичні особи, то такі відносини є відносинами з іноземним елементом.

Згідно зі статтею 80 цього Закону у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Зі змісту статті 25 Закону «Про міжнародне приватне право» вбачається, що іноземною юридичною особою є особа, яка має місцезнаходження в іншій державі. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави. За відсутності таких умов або якщо їх неможливо встановити, застосовується право держави, у якій знаходиться виконавчий орган управління юридичної особи.

У даній справі визначений позивачем відповідач - ROZZO MAROC є нерезидентом, а відтак у розумінні Закону України «Про міжнародне приватне право» та Господарського процесуального кодексу України є іноземною юридичною особою.

Вирішуючи питання про вручення відповідачу судових документів, суд дійшов висновку застосувати договір про правову допомогу у цивільних і комерційних справах (далі - «Договір»), який укладено між Україною та Королівством Марокко, ратифіковано Законом № 856-IX від 02.09.2020.

Відповідно до статті 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Зазначене стосується також і права іноземного суб`єкта господарської діяльності (іноземної юридичної особи) бути обізнаним про судовий розгляд.

Спираючись на власний досвід щодо виконання учасниками проваджень вимог суду стосовно надання відповідних перекладів, беручи до уваги рівень складності перекладу та об`єм документів у даній справі, на переконання суду, у позивача було достатньо часу для виконання вимог ухвали суду від 27.01.2025.

В той же час, у визначений судом строк, позивачем не надано перекладів на французьку мову частини додатків до позовної заяви та запиту від 27.01.2025 про правову допомогу відповідно до Договору між Україною та Королівством Марокко про правову допомогу у цивільних і комерційних справах від 02.09.2020, як і не подано клопотань про поновлення або продоження процесуального строку для їх надання.

При цьому, суд звертає увагу позивача на відсутність у судів фінансування на залучення за власною ініціативою перекладача для здійснення перекладу судових документів з метою їх подальшого направлення стороні у справі за кордон (належного виконання судом свого обов`язку щодо направлення стороні повідомлення про розгляд справи). Такі витрати покладаються зазвичай на позивача як на заінтересовану особу щодо вирішення справи по суті з подальшим їх розподілом за результатами розгляду такої справи.

Крім того, відсутність формального повідомлення відповідача (нерезидента) створює ризики подальшого скасування рішення або може стати підставою для відмови у визнанні та примусовому виконанні таких рішень за кордоном.

З огляду на наведене, невиконання позивачем вимоги суду щодо перекладу документів, позбавляє суд можливості виконати свій обов`язок щодо належного повідомлення відповідача про наявність, розгляд та рух цієї справи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

В цьому випадку йдеться про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд справи господарським судом, а саме у зв`язку з неможливістю належним чином повідомити відповідача (нерезидента) про розгляд цієї справи.

Верховний Суд неодноразово вказував, що залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору.

Відтак, оскільки невиконання позивачем вимог ухвали суду щодо перекладу документів унеможливлює дотримання судом процедури вручення судових документів, що, в свою чергу, позбавляє можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалою суду документи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч. 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України залишення позову без розгляду не позбавляє права позивача повторно звернутись до суду із тим самим позовом, після усунення обставин, що були підставою для залишення його без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 230, 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Поновити провадження у справі №910/787/25.

2. Позов Фізичної особи-підприємця Кудрявцевої Дар`ї Русланівни залишити без розгляду.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена.

Суддя В.П. Босий