ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

19 лютого 2025 року м. ХарківСправа № 922/4171/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦИЯ" Давидюка О.М. про зупинення розгляду справи (вх.№4436 від 19.02.2025) у справі

за позовом Приватного підприємства «Классика-Н» (61072, м. Харків, вул.Єсеніна, буд. 7, кв. 21; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦИЯ" (61050, м. Харків, вул. Юр`ївська, 17; )
про стягнення безпідставно набутих коштів
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦИЯ" (61050, м. Харків, вул. Юр`ївська, 17; )

до Приватного підприємства «Классика-Н» (61072, м. Харків, вул.Єсеніна, буд. 7, кв. 21; )

про визнання дійсним правочинну

за участю представників:

позивача за первісним (відповідача за зустрічним позовом) не з`явився;

відповідача за первісним (позивача за зустрічним позовом) Давидюка О.М., ордер АХ №1226031 від 09.12.2024.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа за позовом Приватного підприємства «Классика-Н» до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦИЯ", в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРМАЦИЯ» безпідставно набуті грошові кошти в сумі 80 000,00 грн., суму інфляційних втрат 18 240,94 грн., суму 3% річних 5 714,69 грн., що разом складає 103 955,63 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Через систему "Електронний суд" 19.02.2025 до суду надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦИЯ" Давидюка О.М. про зупинення розгляду справи (вх.№4436 від 19.02.2025), в якому просить зупинити провадження в межах господарської справи №922/4171/24 за позовом ПП "КЛАССИКА-Н" до ТОВ "ФАРМАЦИЯ" про стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 103 955,63 грн. на час провадження досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження №0001033 та на час перегляду ОП КГС ВС справи про відступ від висновку КГС ВС щодо можливості зменшення судом розміру трьох процентів річних, передбачених ст.625 ЦК України (ухвала Касаційного господарського суду Верховного суду від 05.02.2025 у справі №922/444/24 - https://reyestr.court.gov.ua/Review/125000576).

В обґрунтування зазначеного клопотання представник заявника зазначає, що за заявою відповідача Харківським РУП №2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження №0001033 щодо тих же самих фактичних обставин, які є предметом судового розгляду у цій справі.

Разом з тим, ухвалою КГС ВС від 5 лютого 2025 року на розгляд ОП КГС ВС передано справу для відступу від висновку КГС ВС щодо можливості зменшення судом розміру трьох процентів річних, передбачених ст.625 ЦК України. Мова йде про ухвалу Касаційного господарського суду Верховного суду від 05.02.2025 у справі №922/444/24 .

Враховуючи те, що позивач у справі, крім стягнення суми коштів, які він безпідставно вважає помилково перерахованими, заявив вимоги щодо стягнення санкцій, визначених положеннями ст.625 Цивільного процесуального кодексу України (3% річних + інфляційні витрати) і те, що такі вимоги протирічать положенням Господарського кодексу України (в частині справедливості та співмірності штрафних санкцій), враховуючи протилежну судову практику з цього питання, просить суд зупинити провадження у справі №922/4171/24.

У підготовче засідання 19.02.2025 представник позивача за первісним позовом не з`явився, надавши до суду 18.02.2025 клопотання (вх.№4386) про проведення судового засідання без участі представника Приватного підприємства «Классика-Н».

Присутній у підготовчому засіданні 19.02.2025 представник відповідача за первісним позовом підтримав клопотання про зупинення розгляду справи (вх.№4436 від 19.02.2025).

Розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦИЯ" Давидюка О.М. про зупинення розгляду справи (вх.№4436 від 19.02.2025), суд виходить з наступного.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною 3 ст.2 ГПК України передбачено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; змагальність сторін; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами тощо.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульованого нормами ст.ст. 227, 228 ГПК України, в яких наведено перелік підстав, за наявності яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, які перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені (аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 910/2309/20, від 17.10.2023 у справі №922/551/23).

Положеннями п.5 ч.1 ст.227 ГПК України визначено, що господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

За змістом п.4 ч.1 ст.229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п.5 ч.1 ст.227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

При цьому пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

Як зазначає представник заявника, за заявою відповідача Харківським РУП №2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження №0001033 щодо тих же самих фактичних обставин, які є предметом судового розгляду у цій справі.

Проте доказів відкриття судового провадження в межах кримінального провадження №0001033 представником заявника до суду не надано, та разом з тим у підготовчому засіданні 19.02.2025 представник відповідача за первісним позовом повідомив суд, що на даний час в межах кримінального провадження №0001033 здійснюється стадія досудового розслідування.

Разом з тим статтею 228 Господарського процесуального кодексу України визначено право суду зупинити провадження у справі.

Зокрема, згідно пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі є перегляд судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З наведеного вбачається, що визначені статтею 228 ГПК України підстави передбачають право суду зупинити провадження у справі, а не обов`язок, як то встановлено ст.227 ГПК України. Суд вирішує питання доцільності зупинення провадження у кожному конкретному випадку виходячи з обставин справи.

За приписами ч.2 ст.315 ГПК України у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

Згідно з ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.04 2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій чи аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). До того ж зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 №910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 №925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 №910/24257/16).

Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №757/31606/15-ц; пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №696/1693/15-ц).

Провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього. Відповідний правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 25.06.2019 у справі №914/1423/18.

Разом з тим судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього (висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 10.06.2019 у справі №914/1983/17, від 16.01.2020 у справі №908/1188/19).

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача за первісним позовом про зупинення провадження у цій справі, оскільки таке зупинення суперечило б принципу ефективності судового процесу, спрямованого на недопущення затягування розгляду справи, і перешкоджало б подальшому провадженню у справі.

Керуючись ст.ст. 227, 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦИЯ" Давидюка О.М. про зупинення розгляду справи (вх.№4436 від 19.02.2025) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повну ухвалу складено 20.02.2025.

Суддя Т.О. Пономаренко