ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2025 р. м. Київ Справа № 911/2881/24

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання Д.С.Бабяка, розглянувши матеріали

за позовом Антимонопольного комітету України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техкомплект», Київська обл., Бучанський р-н., м. Вишневе

про стягнення штрафу та пені

представники:

від позивача Є.Прохоров

від відповідача І.Позднякова

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Антимонопольного комітету України б/н від 23.10.2024 року (вх. №3875 від 23.10.2024) (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техкомплект» (далі відповідач) про стягнення 63405578,00 грн., з яких штраф у розмірі 31702789,00 грн. та пеня у розмірі 31702789,00 грн.

Ухвалою суду від 25.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2881/24 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10.12.2024 року.

До суду від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву б/н від 13.11.2024 року (вх. №12823/24 від 14.11.2024), в якому відповідач проти позову заперечує.

У судовому засіданні 10.12.2024 року представник позивача зазначив, що позивачем відповідь на відзив подаватися не буде.

Ухвалою суду від 10.12.2024 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/2881/24 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 28.01.2025 року.

Ухвалою суду від 28.01.2025 року закрито підготовче провадження у справі №911/2881/24 та призначено розгляд справи по суті на 18.02.2025

До суду через систему «Електронний суд» 18.02.2025 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

У даному випадку судом прийнято до уваги, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є саме неможливість вирішення спору у даному судовому засіданні, а не наявність відповідного клопотання учасника судового процесу. Проте, відповідачем не доведено суду неможливість розгляду справи на підставі письмових доказів, що містяться у справі, а також, не зазначено, які саме докази має намір подати відповідач та як вони можуть вплинути на розгляд справи, враховуючи, що судом на 18.02.2025 призначено розгляд справи по суті, про що представник відповідач був належним чином повідомлений. На думку суду, наявних у матеріалах справи доказів достатньо для вирішення спору у даному судовому засіданні.

Крім того, судом враховано обмеження встановленими Господарським процесуальним кодексом України процесуальними строками терміну розгляду справи та приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи по суті не підлягає задоволенню судом.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що відповідач належним чином та завчасно повідомлявся про розгляд справи, а також, керуючись ст. 42 ГПК України, яка зобов`язує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 18.02.2025 року позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.02.2025 проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 18.02.2025 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Тимчасовою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України розглянувши матеріали справи №7/01-155-20 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Техкомплект» законодавства про захист економічної конкуренції, прийнято рішення від 23.06.2023 №17-р/тк (далі - Рішення № 17-р/тк), яким визнано, що ТОВ «Техкомплект» вчинено порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час підготовки конкурсних пропозицій та участі у процедурі закупівлі «ДК 021:2015:34130000-7 - Мототранспортні вантажні засоби», проведеної ФІЛІЄЮ «БУДІВЕЛЬНОМОНТАЖНОЇ ФІРМИ «УКРГАЗПРОМБУД» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРТРАНСГАЗ» (ідентифікатор закупівлі в системі Prozorro UA-2017-10-05-000331-c Лот №1 та №2). За зазначене порушення, на відповідача накладено штраф у розмірі 17765216,00 грн. (п. п. 1, 3 Рішення №17-р/тк); вчинено порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час підготовки конкурсних пропозицій та участі у процедурі закупівлі «ДК 021:2015:34130000-7 - Мототранспортні вантажні засоби», проведеної ФІЛІЄЮ «БУДІВЕЛЬНОМОНТАЖНОЇ ФІРМИ «УКРГАЗПРОМБУД» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРТРАНСГАЗ» (ідентифікатор закупівлі в системі Prozorro UA-2017-10-09-001679-b). За зазначене порушення, на відповідача накладено штраф у розмірі 6560750,00 грн. (п.п. 4, 6 Рішення №17-р/тк); вчинено порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час підготовки конкурсних пропозицій та участі у процедурі закупівлі «ДК 021:2015:34140000-0 - Великовантажні мототранспортні засоби», проведеної ДОЧІРНІМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ПОЛТАВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМП Студениківської сільської ради територіальної громади Бориспільського району Київської області (за межами населеного пункту).

Загальна сума штрафів, накладених на відповідача, становить 31702789,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення органів Антимонопольного комітету України надається для його виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Копія Рішення №17-р/тк надіслана позивачем разом із супровідним листом від 11.07.2023 № 145-26.13/01-8269е на адресу відповідача та отримана останнім 15.07.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №481.

Строк для добровільної сплати штрафу, накладеного Рішенням №17-р/тк закінчився 15.09.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення органу Комітету до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Відповідачем Рішення №17-р/тк оскаржено до Господарського суду м. Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі №910/13422/23 відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Техкомплект» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним Рішення №17-р/тк.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2024 у справі №910/13422/23 рішення Господарського суду м. Києва від 05.02.2024 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19.09.2024 у справі №910/13422/23 постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2024 та рішення Господарського суду м. Києва від 05.02.2024 залишено без змін.

Статтею 6 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення органів Антимонопольного комітету України є обов`язковими до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Враховуючи викладене, Рішення №17-р/тк є законним та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 13 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу та пені.

Проте, відповідач, всупереч вимогам чинного законодавства, штраф в розмірі 31702789,00 грн., накладений Рішенням №17-р/тк не сплатив, доказів протилежного матеріали справи не містять.

З метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені (ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Позивач, посилаючись на те, що відповідач не сплатив визначений Рішенням №17-р/тк штраф, звернувся до суду з даним позовом про стягнення 31702789,00 штрафу та 31702789,00 грн. пені, згідно виконаного ним розрахунку.

У матеріалах справи відсутні докази надсилання відповідачем до Антимонопольного комітету України, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачений, доказів зворотного суду не надано.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» ухилився від сплати накладеного на нього позивачем штрафу у встановлений Законом термін.

Враховуюче викладене вище, позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 31702789,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач, посилаючись на ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», просить суд стягнути з відповідача за прострочення сплати штрафу, накладеного Рішенням №17-р/тк, пеню у розмірі 31702789,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Нарахування та стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», має обов`язковий характер та не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.02.2018 у справі №914/607/17).

Абзацом 3 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Комітету про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи в суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснюються.

Аналогічну правова позиція викладено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.06.2022 у справі №917/530/21, від 11.06.2019 у справі №910/9272/18, від 22.01.2019 у справі №915/304/18, від 19.03.2019 у справі №904/3536/18 та від 27.11.2018 у справі №910/4081/18.

Господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у ГК України визнаються штрафними санкціями (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Згідно наданого позивачем розрахунку, нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного Рішенням №17-р/тк, зупинялось з 04.09.2023 до 05.02.2024 (розгляд справи №910/13422/23 судом першої інстанції), з 15.04.2024 до 26.06.2024 (розгляд справи №910/13422/23 судом апеляційної інстанції) та з 22.08.2024 до 19.09.2024 (розгляд справи №910/13422/23 судом касаційної інстанції).

Період нарахування пені за прострочення сплати штрафу становить з 06.02.2024 (наступний день після прийняття судом першої інстанції рішення у справі №910/13422/23) по 14.04.2024 включно (день, який передував винесенню ухвали судом апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження у справі №910/13422/23); з 27.06.2024 (наступний день після прийняття судом апеляційної інстанції постанови у справі №910/13422/23) по 21.08.2024 включно (день, який передував винесенню ухвали судом касаційної інстанції про відкриття касаційного провадження у справі №910/13422/23); з 20.09.2024 (наступний день після прийняття судом касаційної інстанції постанови у справі №910/13422/23) по 27.09.2024 включно (день, до якого розраховано пеню).

У зв`язку із простроченням сплати штрафу, позивачем на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявлено до стягнення з відповідача 196899,00 грн. пені. При цьому, нарахування пені здійснено у розмірі 1,5% від суми штрафу за кожен день прострочення враховуючи періоди на які зупинялось нарахування пені (133 днів). Згідно наданого позивачем розрахунку, сума пені склала 63247064,72 грн., але була обмежена розміром штрафу відповідно до норм ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідач заперечуючи проти позову зазначив, що не погоджується із розрахунком пені наданим позивачем та вважає, що у період розгляду справи №910/13422/23 у суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій не було прийнято рішення, яким розглянуто справу по суті, та враховуючи те, що відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу, відповідного рішення (постанови) господарського суду, позивачем безпідставно нараховано пеню.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у сумі 31702789,00 грн. судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним, обґрунтованим, здійснений з урахуванням положень ч.5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а тому, вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Станом на день розгляду спору штраф та пеня не сплачені, доказів на підтвердження їх оплати відповідачем не надано.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу та пені доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техкомплект» про стягнення штрафу та пені задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техкомплект» (08134, Київська область, Бучанський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 27-Г, код ) штраф у розмірі 31702789 (тридцять один мільйон сімсот дві тисячі сімсот вісімдесят дев`ять) грн. 00 коп. та пеню у розмірі 31702789 (тридцять один мільйон сімсот дві тисячі сімсот вісімдесят дев`ять) грн. 00 коп. із зарахуванням зазначених сум у дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві / Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техкомплект» (08134, Київська область, Бучанський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 27-Г, код ) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ) (отримувач: Антимонопольний комітет України, , банк: Державна казначейська служба України, рахунок: UA0001719) 760866 (сімсот шістдесят тисяч вісімсот шістдесят шість) грн. 94 коп. витрат зі сплати судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного судового рішення 03.03.2025 року.

Суддя Д.Г. Заєць