ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2025 р.м. ХарківСправа № 922/4600/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 149)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід- Електросервіс" (61001, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 112, оф. 5)
про стягнення 275'086 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід-Електросервіс", в якій просить стягнути з останнього суму збитків у розмірі 275'086 грн за неналежне виконання договорів на проектно-вишукувальні роботи від 16.04.2020 № Ф9950, від 29.03.2021 № Ц6128, від 31.03.2021 № Ц6197.

Витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 27.12.2024 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.12.2024, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 27.12.2024 направлялась судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену у матеріалах справи та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

При цьому, господарським судом врахована правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/4600/24 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач не скористався правом на надання відзиву на позов.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій та надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини.

Між Акціонерним товариством "Харківобленерго" (далі Замовник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Схід-Електросервіс" (далі Підрядник, Відповідач) укладені договори на проектно-вишукувальні роботи від 16.04.2020 №Ф9950, від 29.03.2021 № Ц6128, від 31.03.2021 № Ц6197 (далі - Договори).

Відповідно до п. 1. всіх зазначених Договорів умови яких є однаковими, крім предмету договору та вартості, підрядник зобов`язується власними і залученими силами та засобами виконати всі передбачені договором проектно-вишукувальні роботи по розробці проектної документації (в кожному з Договорів роботи різні), ліквідувати недоробки і дефекти, що виникли з його вини і виявлені вході приймання робіт (код ДКПП 71.12), а Замовник - прийняти та оплатити такі роботи.

Відповідно до розділів 2. Договорів Сторони домовились за ціну Договорів. Ціна може бути змінена у випадках, що відносяться до п. 2.3 цього Договору, шляхом підписання додаткових угод Сторонами, які є невід`ємними частинами Договорів.

Відповідно до розділу 5. Договорів передбачений порядок здійснення розрахунків за цими договорами.

Згідно з пунктом 5.2. Договорів Замовник здійснює платіж за виконану роботу на підставі акту виконаних робіт, підписаного уповноваженими представниками сторін.

Згідно з пунктом 5.3. Договорів визначено, що розрахунок за цими Договорами між Замовником та Підрядником здійснюється в розмірі 100% окремо за кожним проміжним актом виконаних робіт протягом 180-ти календарних днів.

Згідно з пунктом 9.1 Договорів Сторони погодили, що "У разі невиконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством та цим Договором".

Згідно з пунктом 13.5 Договорів передбачено, що усі правовідносини, що виникають у зв`язку з виконанням умов цих Договорів і не врегульовані ними, регламентуються нормами чинного законодавства України.

16.04.2020 між Позивачем та Відповідачем було укладено договір № Ф9950 на виконання проектно-вишукувальних робіт з розробки проектної документації "Технічне переоснащення (шляхом модернізації) "ПЛ 6 КВ СОЛОНИЦІВКА-1 ДІЛ.1" (інв. № 00809399/01), "ПЛ 6 КВ СОЛОНИЦІВКА-2 ДІЛ.4" (інв. № 00838403/01), "ПЛ 6 КВ СІРЯКИ" (інв. № 00561906/01), "ПЛ 6 КВ ПІСОЧИН" (інв. № 00561908/01), "ПЛ 6 КВ КУРЯЖАНКА" (інв. № 00561904/01), Переведення з напруги 6 кВ на напругу 10 кВ Дергачівського району Харківської області". Ціна договору складала 4'677'368,72 грн, в т.ч. ПДВ 779'561,45 грн (ціна без ПДВ 3'897'807,27 грн.).

До договору були укладені додаткові угоди, зокрема про зміну ціни договору. Відповідно до додаткової угоди №1 від 12.08.2020 ціна договору зменшилась та склала 4'605'260,89 грн, в т.ч. ПДВ 767'543,48 грн (ціна без ПДВ 3'837'717,41 грн).

Позивач стверджує, що роботи за договором Підрядник виконував поетапно, закриваючи виконані роботи актами виконаних робіт, на підставі цих первинних документів Підрядник продавець склав та зареєстрував в ЄРПН податкові накладні.

Так, на підставі акту виконаних робіт від 23.03.2021 на суму 695'703,83 в т.ч. ПДВ 115'950,64 грн) продавцем зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 2 від 23.03.2021, складену без помилок; на підставі акту виконаних робіт від 29.12.2021 на суму 1'206'775,47 грн, в т.ч. ПДВ 201'129,25 грн (сума без ПДВ 1'005'646,22 грн) продавцем зареєстровано податкову накладну № 10 від 29.12.2021, складену з помилками:

- у гр. 7 "Ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування ПДВ" необхідно було зазначити ціну договору (3'837'717,41 грн), а не суму акту;

- у гр. 6 "Кількість, об`єм, обсяг" необхідно було зазначити частку виконаних робіт, розраховану як сума акту поділена на ціну договору (повинно бути 0,262042803).

На виправлення помилки продавцем було зареєстровано в ЄРПН розрахунок коригування № 5 від 30.12.2021 до податкової накладної № 10 від 29.12.2021, проте в ньому також було допущено помилки: у рядку 2 Розділу Б "ціна постачання товарів/ послуг" (гр. 8) зазначена ціна без урахування зміни ціни за додатковою угодою, та як наслідок неправильно розраховано "кількість, об`єм, обсяг" (гр. 7).

29.03.2021 між Позивачем та Відповідачем було укладено договір № Ц6128 на виконання проектно-вишукувальних робіт по розробці проектної документації "Реконструкція ПЛ 0,4 кВ Кисляк Марії вул. оп. 15-81 Л2 (інв. № 00618907/01), ПЛ 0,4 кВ Новопригодна вул. (інв. № 00619254/01) з улаштуванням розвантажувальної КТПГС та прокладанням однієї КЛ 6 кВ від проектованого КТПГС до ТП 0951, другого від проектованого КТПГС до КТП 4562, м. Харків", код роботи за Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП) - 71.12 "Послуги інженерні та пов`язані з ними послуги щодо технічного консультування".

Позивач стверджує, що роботи підрядником виконані, акт виконаних робіт складено та підписано датою 15.12.2021 на суму 230'462,82 грн (у т.ч. ПДВ 38'410,47 грн).

За цією подією на підставі акту виконаних робіт підрядником продавцем зареєстровано в ЄРПН податкову накладну від 14.12.2021 № 6, яка складена з помилками:

- дата складання податкової накладної не відповідає даті первинного документу, повинна бути 15.12.2021;

- у гр.3.3 Розділу Б податкової накладної "Код послуги згідно ДКПП" зазначено невідповідний роботам по договору код послуги - 43.21 (Роботи електромонтажні) замість 71.12.

31.03.2021 між Позивачем та Відповідачем було укладено договір від 31.03.2021 № Ц6197 на виконання проектно-вишукувальних робіт по розробці проєктної документації "Реконструкція ПЛ 0,4 КВ ЗТП 0068" з улаштуванням ТП 10/0,4 кВ та ПЛ 10 кВ, м. Дергачі Дергачівського району Харківської області, код роботи за Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП) - 71.12 "Послуги інженерні та пов`язані з ними послуги щодо технічного консультування". Ціна договору складала 520'272,53 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 86'712,09 грн (ціна без ПДВ 433560,44 грн).

Позивач стверджує, що роботи за договором підрядник виконував поетапно, закриваючи виконані роботи актами виконаних робіт, на підставі цих первинних документів підрядник - продавець склав та зареєстрував в ЄРПН податкові накладні.

Так, на підставі акту виконаних робіт від 21.12.2021 на суму 213'282,53 грн (у т.ч. ПДВ 35'547,09 грн) підрядником продавцем зареєстровано в ЄРПН податкову накладну від 21.12.2021 № 7, яка складена з помилками:

- у гр.3.3 Розділу Б податкової накладної "Код послуги згідно ДКПП" зазначено невідповідний роботам по договору код послуги - 43.21 (Роботи електромонтажні) замість 71.12,

- у гр. 7 "Ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування ПДВ" необхідно було зазначити ціну договору (433'560,44 грн), а не суму акту;

- у гр. 6 "Кількість, об`єм, обсяг" необхідно було зазначити частку виконаних робіт, розраховану як сума акту поділена на ціну договору (повинно бути 0,40994386).

Замовник ж зі своєї сторони зобов`язання по договорах виконав, оплату здійснено своєчасно та в повному обсязі, відповідно до умов договорів.

Таким чином, Позивач вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Схід-Електросервіс" не зареєстровано в ЄРПН правильно складені податкові накладні від 29.12.2021, 15.12.2021 та 21.12.2021, або ж розрахунки коригування до податкових накладних № 10 від 29.12.2021 та № 7 від 21.12.2021, які б виправляли показники невірно заповнених податкових накладних.

Наслідком такої протиправної поведінки Відповідача є заподіяння збитків Позивачу в сумі неотриманого відповідно до податкового законодавства податкового кредиту в загальній сумі 275'086,81 грн.

Вказані обставини, на думку Позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч.1 ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Вирішуючи питання про стягнення збитків, заподіяних неналежним складенням та реєстрацією податкових накладних, суди повинні встановити наявність чи відсутність усіх елементів складу господарського правопорушення.

Доведення наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає те, що протиправні дії заподіювана є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18, від 01.03.2023 у справі №925/556/21.

Відповідно до п.14.1.181 ст.14 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.п.198.1, 198.2 ст.198 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку, суми податку, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не включені до податкового кредиту протягом періоду 1095 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних у зв`язку з відсутністю фактів списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, мають право на включення таких сум до податкового кредиту у звітному податковому періоді, в якому відбулося списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, але не пізніше ніж через 60 календарних днів з дати такого списання, надання інших видів компенсацій.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Чинне законодавство не передбачає реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН покупцем послуг, отже з огляду на положення ст.201 ПК України саме на Відповідача покладено обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні та/ або розрахунки коригування до таких податкових накладних.

У постанові від 01.03.2023 у справі №925/556/21, предметом позову у якій було стягнення з Державного бюджету України збитків, завданих протиправною поведінкою ГУ ДПС, яке заблокувало реєстрацію оформленої Продавцем Податкової накладної, що спричинило необхідність сплати ним на користь Покупця штрафних санкцій, Великою Палатою Верховного Суду здійснено наступний висновок:

"10.1. Застосовуючи в контексті спірних правовідносин норми статей 22, 1166, 1173 ЦК України, підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17, підпункту 114.3.2. пункту 114.2 статті 114 та пункту 201.10 статті 201 ПК України, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що збільшення податкового кредиту є майновим інтересом покупця товарів / послуг, який з 1 січня 2015 року за загальним правилом реалізовується після виконання продавцем у публічно-правових відносинах з державою обов`язку скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну.

10.2. Водночас покупець не є стороною публічно-правових відносин між продавцем і контролюючим органом щодо реєстрації податкових накладних. До моменту виникнення права на включення суми ПДВ за операцію з придбання товарів / послуг до складу податкового кредиту взаємодія держави і покупця зводиться лише до можливості покупця подати на продавця скаргу, що в силу пункту 201.10 статті 201 ПК України зумовлює лише обов`язок контролюючого органу провести документальну перевірку продавця, спонукати виконати який покупець не може.

10.3. Оскільки саме від продавця, який має законом визначений обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем означеного вище майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій".

Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у справі № 916/334/22 дійшов висновків про те, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем. Хоча обов`язок відповідача зареєструвати податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, але саме невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Докази у вигляді податкових накладних, податкових декларацій, розрахунків коригування, рішення суду про стягнення боргу у зобов`язальних правовідносинах не є належними і допустимими доказами вчинення відповідачем порушення податкового зобов`язання.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 01.12.2023 у справі №926/3347/22 обставини (факти), що стосуються реєстрації податкових накладних, можуть підтверджуватися не тільки матеріалами відповідної перевірки контролюючим органом, а й, зокрема, податковими накладними, розрахунками коригування тощо; господарський суд має повноваження самостійно надавати оцінку правомірності чи неправомірності дій чи бездіяльності відповідача, зокрема стосовно відповідності його дій чи бездіяльності при виконанні зобов`язання податковому законодавству України, якщо це необхідно для вирішення спору.

При цьому Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у зазначеній постанові від 01.12.2023 у справі №926/3347/22 звертає увагу, що як обов`язок платника податку скласти та зареєструвати податкову накладну, так і обов`язок особи, якою заподіяно шкоду, відшкодувати її (зокрема шляхом відшкодування збитків) передбачені законом (стаття 201 ПК, статті 1168, 1192 ЦК України), а тому не можуть встановлюватись договором (див.mutandis постанову Верховного Суду від 19.04.2023 у cправі №910/17014/21 (пункт 6.21)).

Отже, відносини сторін у справі врегульовані не умовами спірних договорів, а безпосередньо законом.

Позивач, звертаючись до суду з позовом у даній справі, посилається на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Схід-Електросервіс" не зареєстровано в ЄРПН правильно складені податкові накладні від 29.12.2021, 15.12.2021 та 21.12.2021, або ж розрахунки коригування до податкових накладних № 10 від 29.12.2021 та № 7 від 21.12.2021, які б виправляли показники невірно заповнених податкових накладних.

При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладену в постанові від 01.12.2023 у справі №926/3347/22:

"7.34. Отже, якщо покупець не включив до податкового кредиту відповідну суму ПДВ на підставі зареєстрованої податкової накладної продавця через помилки в ній, які є перешкодою для такого включення, то покупець, проявляючи розумну дбайливість та враховуючи інтереси, зокрема, іншої сторони, має своєчасно повідомити про помилку продавця. Останній, своєю чергою, дізнавшись про допущену помилку, має невідкладно скласти і зареєструвати розрахунок коригування до податкової накладної, не пов`язаний із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

7.35. Якщо ж покупець не включив до податкового кредиту відповідну суму ПДВ на підставі зареєстрованої податкової накладної продавця через помилки в ній, які є перешкодою для такого включення, і не повідомив своєчасно про помилку продавця, внаслідок чого покупець втратив право на податковий кредит, то слід вважати, що він зазнав збитків внаслідок власної бездіяльності, а тому такі збитки не можуть бути стягнуті з продавця".

Суд установив, що Позивач своєчасно (в межах 1095 днів) звертався до Відповідача з претензією вих.№ 02-16-2928 від 02.06.2023, в якій вимагав від Відповідача скласти та зареєструвати в ЄРПН:

1. розрахунок коригування до податкової накладної № 10 від 29.12.2021 на суму 1'206'775,47 грн (у т.ч. ПДВ 201'129,25 грн) з коригуванням ціни та кількості;

2. податкову накладну від 15.12.2021 на суму 230'462,82 грн (у т.ч. ПДВ 38'410,47 грн) з правильним кодом послуги ДКПП;

3. розрахунок коригування до податкової накладної № 7 від 21.12.2021 на суму 213'282,53 грн (у т.ч. ПДВ 35'547,09 грн) з коригуванням коду послуги ДКПП, ціни та кількості.

Відповідач отримав вказану претензію 21.06.2023, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення, проте жодних дій щодо виправлення помилок у спірних податкових накладних не здійснив.

Таким чином, суд констатує, що Відповідачем не виконано належним чином зобов`язання з реєстрації податкових накладних, за якими загальна сума податку на додану вартість становить 275'086,81 грн, що за обставин цієї справи підтверджує факт неналежного виконання Відповідачем вимог податкового законодавства щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Оскільки Відповідач не виконав вимог податкового законодавства, Позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 275'086,81 грн.

Очевидним є прямий причинно-наслідковий зв`язок між діями Відповідача щодо невиконання визначеного законом обов`язку реєстрації податкових накладних та як наслідок неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту Позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з протиправною бездіяльністю Відповідача, Позивач зазнав втрат (збитків) у вигляді недотриманого податкового кредиту в розмірі 275'086,81 грн в зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача 275'086,81 грн збитків є доведеними, обґрунтованими, Відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на Відповідача.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід-Електросервіс" (61001, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 112, оф. 5, ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 149, ) 275'086,81 грн збитків та 3301,04 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасники справи:

Позивач - Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 149, ).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Схід-Електросервіс" (61001, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 112, оф. 5, ).

Суддя І.В. Трофімов