РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.03.2025Справа № 910/15812/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євросід» (вул. Хліборобів, 10 Н, с. Дулицьке, Київська обл., 09025; ідентифікаційний код 40637351)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стартсід» (вул. Велика Васильківська, 129, оф. 32, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 43679352)

про стягнення 653 839, 98 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Євросід» (далі за текстом - ТОВ «Євросід», Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стартсід» (далі за текстом - ТОВ «Стартсід», Відповідач) про стягнення заборгованості за договором на виконання робіт з доробки насіння № 21/10 від 21.10.2022 (далі за текстом - Договір) в розмірі 440 784, 85 грн, нарахованої пені - 195 199, 08 грн та інфляційних втрат - 17 856, 05 грн за неналежне виконання договірного зобов`язання.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що ним за Договором виконано роботи на суму 838 734, 37 грн, які Відповідачем оплачено лише частково, що призвело до виникнення заборгованості та стало підставою для звернення до суду з позовом.

2. Процесуальні дії у справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд зазначає, що ухвала від 24.12.2024 згідно повідомлення Господарського суду міста Києва від 25.12.2024 доставлена Відповідачу до його електронного кабінету 25.12.2024 о 11:21.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частини 6 вказаної статті якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, судом встановлено, що 25.12.2024 ухвала суду від 24.12.2024 належним чином вручена Відповідачу.

За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 24.12.2024 у справі № 910/15812/24 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони повідомлені про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

21.10.2022 між Позивачем (Виконавець) та Відповідачем (Замовник) укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 якого Виконавець зобов`язується за завданням Замовника протягом визначеного в завданні строку виконати за плату роботи по доробці насіннєвого матеріалу (надалі іменуються «роботи»), а Замовник зобов`язується їх оплачувати.

Відповідно до пункту 3.1 Договору Замовник здійснює оплату Виконавцю за виконані роботи наступним чином: 100 % від вартості виконаних робіт Замовник сплачує згідно акту виконаних робіт в строк 5-ти банківських днів з дня підписання акту виконаних робіт.

У разі прострочення оплати виконаних Виконавцем робіт, Замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої (несвоєчасно перерахованої) суми за кожний день прострочення оплати вартості фактично виконаних робіт (пункт 5.5 Договору).

Строк дії Договору починає свій перебіг у момент, визначений пунктом 7.1 Договору (з моменту підписання та скріплення печатками) закінчується 31.12.2023 включно, а щодо невиконаних до цього дня зобов`язань відповідальності - до повного їх виконання.

На підтвердження виконання сторонами Договору Позивачем надано підписані Акти надання послуг та видаткова накладна на загальну суму 838 734, 37 грн:

- № 212 від 11.11.2022 на суму 84 388, 08 грн;

- № 215 від 11.11.2022 на суму 140 768, 64 грн;

- № 213 від 11.11.2022 на суму 3 080, 16 грн;

- № 214 від 11.11.2022 на суму 140 486, 88 грн;

- № 216 від 14.11.2022 на суму 169 712, 64 грн;

- № 17 від 23.02.2023 на суму 130 819, 27 грн;

- № 68 від 03.04.2023 на суму 146 420, 70 грн;

- № 67 від 03.04.2023 на суму 23 058 грн.

Згідно доводів Позивача, Відповідачем в межах Договору сплачено 397 949, 52 грн.

Зазначене Відповідачем не заперечується та не спростовується.

Враховуючи часткову оплату здійснених Позивачем робіт, станом на дату звернення до суду з позовом заборгованість Відповідача становить 440 784, 85 грн.

З огляду на існуючу заборгованість Позивачем на підставі пункту 5.5 Договору та частини 2 статті 625 ЦК України здійснено нарахування пені та інфляційні втрати згідно наданого суду розрахунку.

Дослідивши зазначені вище акти судом встановлено, що останні виставлені Виконавцем та містять посилання на договір 20/10 від 21.10.2022, в той час як до справи Позивачем додано договір № 21/10 від 21.10.2022.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять заперечень чи то доводів на спростування заявлених вимог.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою є змішаним договором виконання робіт (підряду) та надання послуг.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Враховуючи встановлені судом вище обставини справи, суд дійшов висновку, що надані Позивачем акти не можуть прийматися судом у якості належних та допустимих доказів оскільки не стосуються предмету доказування по даній справі, а з останніх не вбачається можливості встановити існування боргу за Договором.

З огляду на відсутність доказів існування заборгованості Відповідача перед Позивачем судом не вбачається підстав для встановлення обставин порушення Замовником умов Договору, а відтак і підстав для нарахування пені та інфляційних втрат.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що Позивачем не підтверджено факту порушення умов Договору Відповідачем, а відтак і не доведено існування заборгованості, правомірності нарахування пені та інфляційних втрат в силу чого наявні підстави відмовити у задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Позивача та йому не відшкодовуються.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Євросід» - відмовити.

2. Судові витрати Товариству з обмеженою відповідальністю «Євросід» не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 03.03.2025

Суддя Антон ПУКАС