ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

03 березня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/3832/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

розглянувши апеляційну скаргу Громадської організації "Екологічний центр сталого розвитку України"

на рішення Господарського суду Одеської області від 06.03.2024 (повний текст складено 18.03.2024)

по справі №916/3832/23

за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до Громадської організації "Екологічний центр сталого розвитку України"

про виселення та стягнення заборгованості у розмірі 318 887,96 грн,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Громадської організації "Екологічний центр сталого розвитку України" на рішення Господарського суду Одеської області від 06.03.2024 по справі №916/3832/23.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Громадської організації "Екологічний центр сталого розвитку України" на рішення Господарського суду Одеської області від 06.03.2024 по справі №916/3832/23 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції; витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/3832/23.

06.02.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/3832/23.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 апеляційну скаргу Громадської організації "Екологічний центр сталого розвитку України" на рішення Господарського суду Одеської області від 06.03.2024 по справі №916/3832/23 залишено без руху; повідомлено скаржника про необхідність подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням суду доказів, які підтверджують неможливість звернення до суду з апеляційною скаргою у встановлений законодавством строк, у строк протягом 10 днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; роз`яснено Громадській організації "Екологічний центр сталого розвитку України", що відповідно до п. 4 ч.1. 261 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

11.02.2025 зазначену ухвалу було доставлено до Електронного кабінету представника скаржника через підсистему Електронний суд ЄСІТС.

24.02.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Громадської організації "Екологічний центр сталого розвитку України" надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.03.2024 по справі №916/3832/23.

Розглянувши заяву Громадської організації "Екологічний центр сталого розвитку України" про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.03.2024 по справі №916/3832/23, колегією суддів встановлено наступне.

У своєму клопотанні апелянт зазначає, що за станом здоров`я Президент ГО ОСОБА_1 має наступні діагнози виставлені в період до 2019 і по дійсний час: Стабільна стенокардія ІІІФК, Гіпертонічна хвороба ІІст. 2 ст., ризик 3, не ускладений гіпертензивний криз, гіпертензивне сердце, СН НА ст.ФК 3, цукровий діабет 2 типу середнього ступеню тяжкості, стадія субкомпенсації, псоріаз ст.ремісії, подагра ст. ремісії, сечокам`яна хвороба, кіста правої нирки, Ожиріння ІІІст.; ІНФОРМАЦІЯ_1 помер єдиний син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Після смерті сина стан здоров`я Президента ГО погіршився, він вимушений був регулярно звертатись за медичною допомогою, як стаціонарно, так і амбулаторно.

Апелянт зазначає, що з 04.03.2024 по 29.03.2024 ОСОБА_1 проходив курс лікування стаціонарно на дому, що підтверджується випискою з медичної карти, у зв`язку з чим не міг приймати участь у судовому засіданні 06.03.2024, не мав можливості перевіряти надходження будь-якої кореспонденції охоронцю ХГЕУ. Крім того, апелянт звертає увагу, що рішення суду було повернуто до суду з поміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, отже повідомлення про знаходження рекомендованого листа в поштовому відділенні не було передано навіть охоронцю ХГЕУ.

Колегія суддів зазначає, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 256 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на положення статті 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що всі процесуальні документи по справі, у тому числі оскаржуване рішення, направлялись відповідачу на його юридичну адресу, яка вказана в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 65091, Одеська обл., місто Одеса, вул. Олександра Кутузакія (колишня Ленінградська),1,кв.5.

Саме за вказаною, єдиною відомою суду першої інстанції адресою, було надіслано оскаржуване рішення.

Отже, вказане дає підстави вважати, що така адреса відповідача є актуальною, а відтак саме на особу, місцезнаходження якої визначено конкретною адресою, покладено обов`язок перевіряти надходження поштової кореспонденції.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що відповідно до ч.7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Однак, відомостей про те, що відповідач повідомляв суд першої інстанції про зміну адреси місцезнаходження матеріали справи не містять.

До того ж, слід наголосити на тому, що до теперішнього часу у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Громадської організації "Екологічний центр сталого розвитку України" є: 65091, Одеська обл., місто Одеса, вул. Олександра Кутузакія (колишня Ленінградська),1,кв.5.

Крім того, скаржник не зазначає актуальної адреси свого місцезнаходження, а навпаки в апеляційній скарзі, а також заяві про поновлення пропущеного процесуального строку вказує, що знаходиться за тією ж самою адресою.

Згідно з п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З поштових повідомлень наявних в матеріалах справи, адресатом якого є Громадська організація "Екологічний центр сталого розвитку України", вбачається, що відправлення не були ним отримані, про що підприємством поштового зв`язку „Укрпошта" робились відмітки про повернення поштового повідомлення у зв`язку із закінченням терміну зберігання, а також з відміткою про відсутністю адресата за вказаною адресою.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що в разі якщо процесуальні документи було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений належним чином. Доказом такого повідомлення є наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, повернуті відділенням поштового зв`язку.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20).

Крім того, колегія суддів наголошує, що отримання кореспонденції уповноваженою чи неуповноваженою особою одержувача знаходиться поза контролем відправника. Отже, саме одержувач має забезпечити, щоб кореспонденція, яка надходить на його адресу, була отримана належною особою. Якщо одержувач допустив ситуацію, за якою певна особа може отримати кореспонденцію від імені одержувача, то повноваження такої особи на її отримання випливає з обстановки.

За висновками Великої Палати Верховного Суду негативні наслідки неодержання підприємцем звернення до нього, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на підприємця (постанова від 19.05.2020 у справі №910/719/19 (провадження № 12-18гс20, пункт 6.22). Не може вважатися неотриманим чи отриманим несвоєчасно звернення відправника до одержувача, якщо одержувач власними діями чи бездіяльністю (наприклад, несвоєчасним зверненням до відділення поштового зв`язку, незабезпечення особи для отримання кореспонденції за своєю адресою тощо) призвів до затримки в одержанні кореспонденції. Протилежний підхід суперечив би принципам справедливості, добросовісності і розумності (стаття 3 Цивільного кодексу України).

Крім того, в матеріалах справи наявна телефонограма від 13.11.2023 у якій секретар судового засідання А.С.Кафланова повідомила керівника Громадської організації "Екологічний центр сталого розвитку України" ОСОБА_1 за номером телефону вказаного у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про призначення судового засідання до розгляду та роз`яснення щодо можливісті надання письмових пояснень у справі.

Отже, вказане свідчить, що судом першої інстанції вживались всі необхідні заходи для повідомлення сторони про відкриття провадження у даній справи та про результати її розгляду.

Крім того, положеннями статей 42, 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень, а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що відповідно до частин першої, другої статті 2 та частини першої статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР), є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою як контакт-центру суду так і за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Згідно з відомостями, які містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскаржуване рішення повний текст якого складено 18.03.2024 було оприлюднено 25.03.2024.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень, а особливо в даному випадку, коли саме скаржник зацікавлений в оперативному вирішення питання про відкриття провадження у справі, оскільки саме він не погоджується з рішеннями суду попередньої інстанції і ставить під сумнів їх законність.

Апеляційним судом враховано, що право особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

При цьому, у силу принципу диспозитивності на особу, що не вчинила вчасно відповідні процесуальні дії покладається ризик несприятливих наслідків такої бездіяльності. Створення при цьому судом штучних умов, які б надавали одній зі сторін спору більш сприятливі умови для реалізації її процесуальних прав, виходить за межі повноважень суду, передбачених законодавством, та є порушенням статей 6, 19 Конституції України та принципу змагальності сторін (статті 13 ГПК України).

Отже, суд апеляційної інстанцій не встановив наявності випадків, визначених у пунктах 1, 2 частини другої статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

Тому, апеляційний суд вважає наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі необґрунтованими, які пов`язані з обставинами суб`єктивного характеру, а не об`єктивними обставинами, є такими, що не свідчать про існування об`єктивно непереборних причин неподання апеляційної скарги у встановлений законом строк, у зв`язку з чим визнаються судом неповажними.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, враховуючи, що наведені апелянтом підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.03.2024 по справі №916/3832/23 не є поважними, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Громадської організації "Екологічний центр сталого розвитку України".

Відповідно до ч. 4 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Керуючись ст.234, 256, 258, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Громадській організації "Екологічний центр сталого розвитку України" у відкритті апеляційного провадження у справі №916/3832/23.

2. Апеляційну скаргу Громадської організації "Екологічний центр сталого розвитку України" на рішення Господарського суду Одеської області від 06.03.2024 по справі №916/3832/23 з доданими до неї документами повернути апелянту.

3. Матеріали справи №916/3832/23 повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош