cправа № 910/4746/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мачульського Г. М. - головуючого, Краснова Є. В., Рогач Л. І.,
секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,
розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ?Лантанагра?
про розподіл судових витрат
за позовом Приватного підприємства ?Вояж?
до Товариства з обмеженою відповідальністю ?Лантанагра?,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фролова Олена Олександрівна,
про скасування рішення про державну реєстрацію,
позивача: Шайко С. В. (адвокат)
відповідача: Крохмальова Я. Е. (адвокат)
1. Фактичні обставини справи
1.1 Постановою Верховного Суду від 12.02.2025 постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2024, рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 скасовано, а провадження у цій справі закрито.
1.2 Колегія суддів дійшла висновку про скасування судових рішень у зв`язку з тим, що суди попередніх інстанцій розглянули справу між тими самими сторонами, з тим самим предметом та з тих самих підстав, щодо якого є судове рішення, яке набрало законної сили, та закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
2. Підстави прийняття додаткової постанови
2.1 У відзиві на касаційну скаргу позивача адвокатеса відповідача повідомила, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції, складає 48 000,00 грн.
2.2 На виконання вимог частини 8 статті 129 ГПК України у судовому засіданні 12.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю ?Лантанагра? зробило відповідну заяву.
2.3 17.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю ?Лантанагра? звернулося із клопотанням про розподіл судових витрат, в якому останній просить стягнути з позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 000,00 грн.
2.4 Клопотання заявник мотивував тим, що необґрунтовані дії позивача, а саме повторне звернення до суду з таким самим позовом, призвели до закриття провадження у справі, а тому понесені відповідачем судові витрати підлягають компенсації відповідно до частини 5 статті 130 ГПК України.
2.5 До клопотання заявник додав ордер та договір про надання правової (правничої) допомоги від 16.08.2021; додаток до цього договору від 17.12.2024, відповідно до пункту 2 якого вартість юридичних послуг, зазначених у пункті 1, визначається як разова вартість і не залежить від тривалості розгляду окремої справи судом та складає: 48 000,00 грн, у тому числі ПДВ 8000,00 грн, згідно наданого рахунку; акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 13.02.2025; рахунок від 10.02.2025 на суму 48 000,00 грн, а також платіжну інструкцію від 13.02.2025 на цю ж суму.
2.6 24.02.2025 надійшли заперечення позивача, в яких останній просить відмовити у задоволенні заяви відповідача або зменшити заявлену суму до 1000,00 грн. Мотивує тим, що 1) відповідач в порушення частини 8 статті 129 ГПК відповідної заяви не зробив; 2) розмір витрат є завищеним та неспівмірним; 3) дії позивача є законними, і він використав встановлені законодавством механізми для захисту своїх прав яке, на його думку, порушувало принцип справедливості. Звинувачення відповідача про зловживання правами не знаходять підтвердження у фактичних обставинах справи, оскільки позивач діяв у межах своїх законних процесуальних прав, намагаючись захистити свої права.
3. Позиція Верховного Суду
3.1 За приписами частини 5 статті 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
3.2 При цьому ГПК України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. Такі обставини встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.
3.3 Із матеріалів справи вбачається, що відповідач під час розгляду справи, беручи участь у судових засіданнях, подавав відзиви та заперечення, а також клопотання про закриття провадження у справі, в яких неодноразово вказував про безпідставність цього позову у зв`язку з тим, що цей спір вже був вирішений у порядку господарського судочинства, за результатами якого у задоволенні позову було відмовлено.
3.4 Враховуючи те, що відповідач довів у чому полягали необґрунтовані дії позивача, відсутні правові підстави для відмови у задоволенні поданого клопотання.
3.5 При цьому відповідно до частини 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонам.
3.7 Однак колегія суддів не погоджується з тим, що заявлений розмір витрат є завищеним за мотивів, наведених позивачем у запереченнях. Обізнаність представника відповідача з обставинами справи не спростовує факту здійснення ним представництва відповідача у трьох судових інстанціях, у тому числі участь у судових засіданнях. Натомість заперечення позивача не містять обґрунтування того, чому саме до 1000,00 грн підлягають зменшенню заявлені до компенсації судові витрати відповідача.
3.8 Таким чином колегія суддів зазначає, що доводи позивача про те, що заявлений до компенсації розмір судових витрат підлягає зменшенню до 1000,00 грн є необґрунтованими.
3.9 Врахувавши конкретні обставини цієї справи, межі касаційного перегляду (касаційна скарга розглядалася за виключними випадками, які передбачені пунктами 1, 3, 4 (з посиланням на пункти 1, 3 частини 3 статті 310) частини 2 статті 287 ГПК України) Суд дійшов висновку, що заявлений відповідачем розмір судових витрат, пов`язаний з розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача, підлягає компенсації у повному обсязі.
3.10 Відповідно до частини 1 статті 327 ГПК України видачу наказу має здійснити суд, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Керуючись статтями 126, 129, 130, 244 ГПК України,
Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ?Лантанагра? про розподіл судових витрат задовольнити.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Г. М. Мачульський
Судді Є. В. Краснов