ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025м. ХарківСправа № 922/3680/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатої В.В.

при секретарі судового засідання Корнух В.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Рижанкова Антона Валерійовича ( АДРЕСА_1 )
до Виробничого управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області (ВУКГ ЛМР ХО) (62433, Харківська область, Харківський р-н, м. Люботин, вул. Слобожанська, буд. 151А)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Рижанков Антон Валерійович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Виробничого управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області, в якому просить:

- Стягнути з відповідача ВИРОБНИЧЕ УПРАВЛІННЯ КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА ЛЮБОТИНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (ВУКГ ЛМР ХО), ідентифікаційний код юридичної особи:05392163, УКРАЇНА, 62433, ХАРКІВСЬКА ОБЛ., ХАРКІВСЬКИЙ Р-Н, МІСТО ЛЮБОТИН, ВУЛ.СЛОБОЖАНСЬКА, БУДИНОК 151А на користь позивача ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ РИЖАНКОВ АНТОН ВАЛЕРІЙОВИЧ , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який діє на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №37, 12.07.2024, (Дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань:11.07.2024, 002231239,30.07.2019,4071, ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ ІНДУСТРІАЛЬНА ДПІ (СЛОБІДСЬКИЙ Р-Н М.ХАРКОВА), 43983495, (дані про взяття на облік як платника єдиного внеску): за Договором №01/18 від 01 січня 2018р. основну заборгованість у розмірі 107428,64грн. оренди транспортного засобу, інфляційні витрати у розмірі 6408,23 грн за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, 3% річних у розмірі 1888,27грн. за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, неустойки згідно із частиною другої статті 785 ЦК України у розмірі 198 000грн. (подвійної плати за безпідставне користування майном (автомобілем) за час прострочення строку дії договору);

- Стягнути з відповідача ВИРОБНИЧЕ УПРАВЛІННЯ КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА ЛЮБОТИНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (ВУКГ ЛМР ХО), ідентифікаційний код юридичної особи:05392163 УКРАЇНА, 62433, ХАРКІВСЬКА ОБЛ., ХАРКІВСЬКИЙ Р-Н, МІСТО ЛЮБОТИН, ВУЛ.СЛОБОЖАНСЬКА, БУДИНОК 151А на користь позивача ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ РИЖАНКОВ АНТОН ВАЛЕРІЙОВИЧ , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , в особі, який діє на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №37, 12.07.2024, (Дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: 11.07.2024, 002231239) судові витрати, у вигляді сплаченого позивачем судового збору 2510 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Рижанкова Антона Валерійовича (вх. № 3680/24) - залишено без руху. Встановлено позивачу на усунення недоліків позовної заяви десятиденний строк з дня вручення ухвали шляхом подання до суду уточнення інформації щодо статусу позивача та доказів доплати судового збору у розмірі 1 254,70 грн.

29.10.2024 позивачем через систему "Електронний суд" подано заяву про усунення недоліків за вх. № 27185 разом з інформацією щодо статусу позивача та доказами доплати судового збору. Також позивач у заяві просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 764,70 грн.

01.11.2024 відповідачем подано відзив на позов за вх. № 27526.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3680/24. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання на 25 листопада 2024 року о 11:15 год.

08.11.2024 через систему "Електронний суд" позивачем подано відповідь на відзив за вх. № 28242.

19.11.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву за вх. № 29048.

20.11.2024 через систему "Електронний суд" позивачем подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за вх. № 29238.

22.11.2024 через систему "Електронний суд" позивачем подано відповідь на відзив за вх. № 29416.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.11.2024 клопотання Фізичної особи-підприємця Рижанкова Антона Валерійовича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 29238 від 20.11.2024) - задоволено. Постановлено підготовче засідання у справі № 922/3680/24/24 призначене на "25" листопада 2024 р. о 11:15 год провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю позивача - ФОП Рижанкова Антона Валерійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з використанням власних технічних засобів (за допомогою системи для проведення відеоконференцій https://vkz.court.gov.ua).

В судовому засіданні 25.11.2024 на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, а також на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 13.01.2025 о 11:30 год.

02.01.2025 (під час перебування судді Усатої В.В. у відпустці) через систему "Електронний суд" позивачем подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за вх. № 46.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.01.2025 заяву Фізичної особи-підприємця Рижанкова Антона Валерійовича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 46 від 02.01.2025) - задоволено. Постановлено підготовче засідання у справі № 922/3680/24 призначене на "13" січня 2025 р. о 11:30 год провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю позивача - ФОП Рижанкова Антона Валерійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з використанням власних технічних засобів (за допомогою системи для проведення відеоконференцій https://vkz.court.gov.ua).

В судовому засіданні 13.01.2025 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 20.01.2025 о 11:00 год.

14.01.2025 через систему "Електронний суд" позивачем подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за вх. № 896, в якій позивач просить задовольнити заяву про участь у всіх судових засіданнях при розгляді справи №922/3680/24 в режимі відеоконференції під час воєнного стану в Україні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.01.2025 заяву Фізичної особи-підприємця Рижанкова Антона Валерійовича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 896 від 14.01.2025) - задоволено. Постановлено судове засідання по суті у справі № 922/3680/24 призначене на "20" січня 2025 р. о 11:00 год та інші (наступні) судові засідання, які будуть призначені під час розгляду справи, провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю позивача - ФОП Рижанкова Антона Валерійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з використанням власних технічних засобів (за допомогою системи для проведення відеоконференцій https://vkz.court.gov.ua).

В судовому засіданні 20.01.2025 зобов`язано позивача надати оригінал договору № 01/08/24-1 від 01.08.2024 для огляду в наступне судове засідання, про що судом постановлено відповідну протокольну ухвалу. Також, на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 03.02.2025 о 11:30 год.

03.02.2025 разом із заявою за вх. № 2890 позивачем до суду подано оригінал Договору № 01/08/24-1 про відступлення права вимоги від 01.08.2024 та оригінал Додаткової угоди № 1 від 05.08.2024 для огляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 03.02.2025 на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 10.02.2025 о 12:15 год.

06.02.2025 відповідачем до суду подано клопотання за вх. 3344, в якому просить: на підставі ч.1 ст. 207 ГПК України долучити до матеріалів справи №922/3680/24 в якості доказу надсилання листа ВУКГ Люботинської міської ради (вих. №378/1 від 20.12.2021р.), адресованого директору ТОВ «Харків Жилсервіс 2009» Святенко Г.О., засвідчену належним чином копію відповідної сторінки книги вихідної кореспонденції ВУКГ Люботинської міської ради за 2021 р.; визнати причини неподання вищевказаної копії відповідної сторінки книги вихідної кореспонденції Виробничого управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області на стадії підготовчого провадження у справі №922/3680/24 поважними

10.02.2025 через систему «Електронний суд» позивачем надано клопотання за вх. № 3616 про залишення без розгляду поданого відповідачем клопотання про долучення доказів.

В судовому засіданні 10.02.2025, дослідивши клопотання відповідача (вх. № 3344 від 06.02.2025) та заслухавши клопотання позивача (вх. № 3616 від 10.02.2025), суд дійшов висновку визнати причини неподання відповідачем доказів поважними і долучити їх до матеріалів справи, та повернутися на стадію дослідження доказів, у зв`язку з чим відмовлено позивачу у клопотанні (вх. № 3616 від 10.02.2025), а також надано час позивачу для надання пояснень стосовно поданого доказу, про що судом постановлено відповідну протокольну ухвалу. Крім того, на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 17.02.2025 о 12:00 год.

В призначене судове засіданні з розгляду справи по суті 17.02.2025 позивач не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, пояснень стосовно поданого відповідачем доказу не надав.

Відповідач також не скористався своїм правом бути присутнім в судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив.

Разом з цим, матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень, а тому суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи доказів для повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Водночас, суд звертає увагу на те, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а брати участь у судових засіданнях є правом учасників справи, що встановлено ст. 42 ГПК України. Окрім того, за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01 січня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВ ЖИЛСЕРВІС 2009" (далі - «Орендодавець») та Виробничим управлінням комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області (ВУКГ ЛМР ХО) (далі - «Орендар», «Відповідач») був укладений Договір №01/18 оренди транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.1. Договору №01/18 від 01.01.2018, Орендодавець передає, а Орендар бере в тимчасове оплатне володіння транспортний засіб: Автомобіль, марка - ГАЗ 2705-434 ЗНГ, реєстраційний № НОМЕР_2 , рік випуску-2007, заводський №Х НОМЕР_5, свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_3 , загальна вартість: 140 000 грн.,00 коп.

Згідно п.3.1. Договору №01/18 від 01.01.2018, передача майна в оренду здійснюється за актом прийому-передачі, який підписаний обома сторонами Договору.

01 січня 2018 року між Орендодавцем та Орендарем підписаний Акт прийому-передачі транспортного засобу згідно Договору №01/18 від 01 січня 2018 року, в якому вказано, що транспортний засіб (майно) на момент прийому-передачі знаходиться в технічно справному стані, належному для виконання предмету Договору.

В п.5.1. Договору №01/18 від 01.01.2018 встановлено, що орендна плата встановлюється із розрахунку - 2500 гривень 00 коп за місяць.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 01 липня 2018 року до Договору №01/18 від 01 січня 2018р. - «орендна плата встановлюється із розрахунку - 3000 гривень 00 коп за місяць оренди».

Відповідно до Додаткової угоди №2 від 01 січня 2019р. строк дії Договору №01/18 від 01 січня 2018р. продовжений до 31 грудня 2019р.

Відповідно до Додаткової угоди №3 від 01 січня 2020р. строк дії Договору №01/18 від 01 січня 2018р. продовжений до 31 грудня 2020р.

Відповідно до Додаткової угоди №4 від 01 січня 2021р. строк дії Договору №01/18 від 01 січня 2018р. продовжений до 31 грудня 2021р.

Пунктом 4.2. Договору №01/18 від 01.01.2018 погоджено, що по закінченню строку Договору, Орендар зобов`язаний передати майно Орендодавцю в технічно справному стані, згідно акту прийому-передачі в термін - 14 днів, якщо не буде продовження дії даного Договору додатковою угодою.

Відповідно до п.7.2. Договору №01/18 від 01.01.2018, Орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати орендні платежі.

Пунктом 8.1. Договору №01/18 від 01.01.2018 встановлено, що орендар несе повну майнову відповідальність згідно вартості орендованого майна, зазначеного в даному Договорі.

В подальшому, як вказує позивач, у зв`язку з невиконанням орендарем ВУКГ ЛМР ХО умов Договору №01/18 від 01 січня 2018р., а саме несвоєчасним здійсненням орендних платежів та не поверненням орендованого майна (транспортного засобу) після закінчення дії договору оренди, 01 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВ ЖИЛСЕРВІС 2009" , як Первісним кредитором та Фізичною особою-підприємцем Рижаноким Антоном Валерійовичем , як Новим кредитором ( далі по тексту також - «Позивач») було укладено Договір № 01/08/24-1 про відступлення права вимоги.

Відповідно до п. 1.1. Договору № 01/08/24-1 від 01.08.2024, Первісний кредитор передає (відступає), а Новий кредитор приймає на себе (набуває) в повному обсязі право усіх видів грошових вимог (також пені, інфляційних втрат, 3 % річних, неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном після припинення дії договору), що належить Первісному кредиторові за всіма зобов`язаннями за Договором оренди транспортного засобу №01/18 від 01 січня 2018 року (далі - Основний договір) (відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар бере в тимчасове оплатне володіння транспортний засіб : Автомобіль, марка - ГАЗ 2705-434 ЗНГ, реєстраційний № НОМЕР_2 , рік випуску-2007, заводський № НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_3 , загальна вартість: 140 000 грн.,00 коп), укладеного між Первісним кредитором та Боржником: ВИРОБНИЧЕ УПРАВЛІННЯ КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА ЛЮБОТИНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (ВУКГ ЛМР ХО), ідентифікаційний код юридичної особи:05392163.

Відповідно до п. 1.2. Договору № 01/08/24-1 від 01.08.2024, права грошової вимоги вважаються відступленими Новому кредитору в день підписання Договору №01/08/24-1. До Нового кредитора переходять усі права на стягнення санкцій, у тому числі збитків, заподіяних невиконанням чи неналежним виконанням зобов`язань за Договором оренди транспортного засобу №01/18 від 01 січня 2018 року. Таке відступлення не потребує вчинення будь-яких додаткових дій з боку Первісного кредитора або Нового кредитора.

14 жовтня 2024 року ТОВ "ХАРКІВ ЖИЛСЕРВІС 2009" електронним листом № 14/10/24-1 (підписаним КЕП) повідомив орендаря ВУКГ ЛМР ХО про відступлення права вимоги за Договором №01/18 від 01 січня 2018р. Новому кредитору ФОП Рижанкову Антону Валерійовичу .

16 жовтня 2024 року Новий кредитор за Договором №01/18 від 01 січня 2018р. (ФОП Рижанков Антон Валерійович ) електронним листом №16/10/24-1 (підписаний КЕП) надіслав орендарю ВУКГ ЛМР ХО вимогу про стягнення заборгованості (за період 01.01.2018р. по 30.09.2024р.), в якій просив оплатити 16.10.2024 новому кредитору ФОП Рижанкову А.В. в повному обсязі основну заборгованість, яка складає: 107428,64грн.; інфляційні витрати за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання: 6408,23 грн., 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання:1888,27грн.; неустойка у розмірі подвійної плати за користування майном за час прострочення: 198000 грн.

Оскільки ВУКГ ЛМР ХО (Орендар) не надав відповідь на вимогу і станом на 16.10.2024 розрахунок з новим кредитором не провів, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача за Договором №01/18 від 01 січня 2018р. основну заборгованість з оренди транспортного засобу у розмірі 107428,64 грн, інфляційні витрати у розмірі 6408,23 грн за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, 3% річних у розмірі 1888,27грн. за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, неустойку згідно із частиною другої статті 785 ЦК України у розмірі 198 000грн. (подвійної плати за безпідставне користування майном (автомобілем) за час прострочення строку дії договору).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з вимогами статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Судом встановлено, що 01 січня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВ ЖИЛСЕРВІС 2009" (далі - «Орендодавець») та Виробничим управлінням комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області (ВУКГ ЛМР ХО) (далі - «Орендар», «Відповідач») був укладений Договір №01/18 оренди транспортного засобу.

На виконання вказаного договору, 01 січня 2018 року між Орендодавцем та Орендарем підписаний Акт прийому-передачі транспортного засобу згідно Договору №01/18 від 01 січня 2018року, в якому вказано, що транспортний засіб (майно) на момент прийому-передачі знаходиться в технічно справному стані, належному для виконання предмету Договору.

Також судом встановлено, що 01 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВ ЖИЛСЕРВІС 2009", як Первісним кредитором та Фізичною особою-підприємцем Рижанковим Антоном Валерійовичем , як Новим кредитором ( далі по тексту також - «Позивач») було укладено Договір № 01/08/24-1 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор передав (відступив), а Новий кредитор прийняв на себе (набув) в повному обсязі право усіх видів грошових вимог (також пені, інфляційних втрат, 3 % річних, неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном після припинення дії договору), що належить Первісному кредиторові за всіма зобов`язаннями за Договором оренди транспортного засобу №01/18 від 01 січня 2018 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що ФОП Рижанков Антон Валерійович (позивач) набув права грошових вимог за Договором оренди транспортного засобу №01/18 від 01 січня 2018 року.

Так, за твердженнями позивача, відповідачем не було виконано належним чином зобов`язання за Договором оренди транспортного засобу №01/18 від 01 січня 2018 року щодо своєчасного внесення орендних платежів, внаслідок чого за відповідачем рахується заборгованість з оплати оренди транспортного засобу у розмірі 107428,64 грн., яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Зокрема, в обґрунтування заявленої до стягнення суми боргу, позивач вказує, що сума основного боргу за період з 01.01.2018р. - 01.05.2021р. у розмірі 98428,64 грн. підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків від 01.05.2021, який був підписаний між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВ ЖИЛСЕРВІС 2009" та Виробничим управлінням комунального господарства Люботинської міської ради.

Однак, дослідивши Акт звіряння взаємних розрахунків від 01.05.2021, на який посилається позивач, судом встановлено, що в акті наявне початкове сальдо у розмірі 16 000,00 грн., яке виникло до укладення Договору оренди транспортного засобу №01/18 від 01 січня 2018 року. Вказане дає підстави для висновку, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВ ЖИЛСЕРВІС 2009" та Виробничим управлінням комунального господарства Люботинської міської ради існували інші правовідносини, крім спірного договору.

Крім того, перерахувавши суми відображені в акті (які були нараховані та які були сплачені відповідачем), судом встановлено, що кінцеве сальдо складає 95428,64 грн., а не 98428,64 грн. Тобто, акт взаємних розрахунків містить арифметичну помилку в підрахунку кінцевого сальдо, що вказує на невірність суми заборгованості зафіксованої в акті.

Водночас, суд звертає увагу, що Акт звіряння взаємних розрахунків від 01.05.2021 не містить жодних посилань на Договір оренди транспортного засобу №01/18 від 01 січня 2018 року, а отже відсутні підстави вважати, що означений акт звіряння складений саме по спірному договору.

В судовому засіданні 03.02.2025 на питання суду про те, де саме в акті звіряння взаємних розрахунків зазначено, що він складений в площині договірних правовідносин, які покладені в підстави позову в межах цієї справи, позивачем відповіді надано не було.

Разом з цим, позивач зазначив, що єдиним доказом існування суми заборгованості у розмірі 98428,64 грн є саме Акт звіряння взаємних розрахунків від 01.05.2021, який був переданий Первісним кредитором в підтвердження заборгованості в зазначеному розмірі. Інші докази у позивача відсутні та Первісним кредитором не надавались. Також позивач підтвердив, що суми зазначені в акті звіряння ним не перевірялись.

А отже, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що Акт звіряння взаємних розрахунків від 01.05.2021 не може вважатись належним доказом на підтвердження заборгованості відповідача у розмірі 98428,64 грн. за Договором оренди транспортного засобу №01/18 від 01 січня 2018 року.

Погодження відповідача у відзиві на позов із сумою заборгованості зазначеною в Акті звіряння взаємних розрахунків, судом не приймається до уваги, оскільки це не спростовує висновки суду наведені вище.

Крім того, в позовній заяві позивач вказує, що за період з 01.05.2021 до 30.06.2021 сума боргу відповідача за Договором №01/18 від 01 січня 2018р. оренди транспортного засобу складає 6000,00грн., а за період з 01.11.2021 до 30.11.2021 сума боргу відповідача за Договором №01/18 від 01 січня 2018р. оренди транспортного засобу складає 3000,00грн.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що в період з 01.05.2021 по 31.12.2021 (дата закінчення строку дії договору) відповідачем були здійснено перерахування коштів у розмірі 15 000,00 грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями: №305 від 10.08.2021р., №332 від 20.08.2021р., №372 від 24.09.2021р., №414 від 29.10.2021р., №499 від 17.12.2021р.

При цьому, суд зауважує, що матеріали справи не містять та позивачем не надано до суду розрахунок суми основної заборгованості, з якого можливо б було встановити, за які місяці оренди позивачем були зараховані здійснені відповідачем платежі, початок строку прострочення зобов`язання та суму простроченої заборгованості у конкретний період.

В судовому засіданні 03.02.2025 під час розгляду справи по суті, у відповідь на питання суду щодо наявності доказів в підтвердження наведених вище сум боргу, позивач зазначив, що сума боргу у розмірі 9 000,00 грн. підтверджується договірними зобов`язаннями, а інших документів первісний кредитор позивачу не надавав.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач, звертаючись до суду з позовом, належним чином не обґрунтував розмір суми основної заборгованості за Договором оренди транспортного засобу №01/18 від 01 січня 2018 року. Крім того, позивачем не було надано суду належних та достатніх доказів в підтвердження існування заборгованості саме у розмірі, що заявлена до стягнення.

А отже, з огляду на вказане, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості з оренди транспортного засобу у розмірі 107428,64грн, оскільки вказана сума є необґрунтованою та недоведеною матеріалами справи.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням інфляційних витрат на суму боргу та процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

Отже, за порушення виконання грошового зобов`язання покладається відповідальність відповідно до статті 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат позивача від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

У зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання, позивачем нараховано відповідачу інфляційні витрати у розмірі 6408,23 грн та 3% річних у розмірі 1888,27грн.

Разом з цим, суд звертає увагу, що вимога щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат є похідною вимогою, яка залежить від розміру та наявності простроченого грошового зобов`язання, а також строку його виникнення та періоду такого прострочення.

А отже, враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача основної суми боргу в заявленому розмірі у зв`язку з її необґрунтованістю та недоведеністю, суд також не вбачає підстав для стягнення з відповідача суми 3% річних та інфляційних втрат, які були нараховані на цю заборгованість.

Що ж стосується позовних вимог про стягнення з відповідача суми неустойки згідно із частиною другою статті 785 ЦК України у розмірі 198 000, 00 грн., суд зазначає наступне.

Так, відповідно ч. 1 ст. 785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 2 ст. 785 ЦК України передбачено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Відповідно до Додаткової угоди №4 від 01 січня 2021р. строк дії Договору №01/18 від 01 січня 2018р. продовжений до 31 грудня 2021р.

Пунктом 4.2. Договору №01/18 від 01.01.2018 погоджено, що по закінченню строку Договору, Орендар зобов`язаний передати майно Орендодавцю в технічно справному стані, згідно акту прийому-передачі в термін - 14 днів, якщо не буде продовження дії даного Договору додатковою угодою.

Доказів повернення транспортного засобу орендодавцю після закінчення строку дії Договору №01/18 від 01 січня 2018 року матеріали справи не містять.

Зважаючи на вказане, позивачем нараховано відповідачу неустойку у розмірі 198 000,00 грн. за період з 01.01.2022 - 01.10.2024.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Втім, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 612 ЦК України, прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Частинами 1 та 2 ст. 613 ЦК України встановлено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 20.12.2021 на адресу ТОВ « Харків Жилсервіс 2009» за вих. № 378/1 відповідач направив повідомлення про те, що 31.12.2021 спливає термін дії Договору оренди транспортного засобу №01/18 від 01.01.2018, у зв`язку з чим Орендар просив Орендодавця з`явитися на підприємство в термін 01.01.2022 року для передачі транспортного засобу.

В якості доказу надсилання листа ВУКГ Люботинської міської ради (вих. 378/1 від 20.12.2021), адресованого директору ТОВ «Харків Жилсервіс 2009» Святенко Г.О., відповідачем до матеріалів справи надано засвідчену належним чином копію відповідної сторінки книги вихідної кореспонденції ВУКГ Любитинської міської ради за 2021 рік.

В той же час, судом встановлено, що після припинення дії Договору оренди транспортного засобу №01/18 від 01.01.2018, ТОВ «Харків Жилсервіс 2009» майже протягом 3-х років не зверталось до відповідача з вимогою щодо повернення транспортного засобу. Позивач звернувся до відповідача з вимогою за вих. № 21/11/24-1 щодо повернення транспортного засобу лише 21.11.2024, тобто вже після подачі позову до суду.

Статтею 79 ГПК України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

А отже, суд вважає, що відповідачем підтверджено те, що він намагався повернути орендований транспортний засіб орендодавцю після закінчення строку дії Договору оренди транспортного засобу №01/18 від 01.01.2018 та здійснив всі необхідні дії щодо уникнення прострочення зобов`язання з повернення майна.

Проте, ані ТОВ « Харків Жилсервіс 2009», ані ФОП Рижанковим А.В. , не було ініційоване питання щодо повернення транспортного засобу після закінчення дії договору оренди та до моменту звернення позивача до суду з позовом. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Така бездіяльність зі сторони як Первісного кредитора, так і Нового кредитора, на думку суду, може свідчити про відсутність заінтересованості у поверненні майна з метою нарахування та стягнення неустойки (198 000,00 грн.), яка значно перевищує вартість самого транспортного засобу (140 000,00 грн.), що відображена в договорі оренди.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми неустойки за прострочення зобов`язання з повернення орендованого транспортного засобу, оскільки саме Орендодавцем не були вчинені дії щодо його прийняття.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, підсумовуючи вищевикладене та враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, повно та всебічно оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю належними доказами.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, судовий збір залишається за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Фізична особа - підприємець Рижанков Антон Валерійович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Виробниче управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області (ВУКГ ЛМР ХО) (62433, Харківська область, Харківський р-н, м. Люботин, вул. Слобожанська, буд. 151А, ).

Повне рішення складено "27" лютого 2025 р.

Суддя В.В. Усата

справа № 922/3680/24