ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

25.02.2025 Справа № 5/83б

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. за участю секретаря судового засідання Вологжаніної К.В., розглянувши матеріали справи №5/83б

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Данко», м. Волноваха, Донецька область (),

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Донецької області знаходиться справа №5/83б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Данко», м. Волноваха, Донецька область ().

Провадження у справі №5/83б порушено ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.07.2009.

У зв`язку з проведенням антитерористичної операції матеріали справа №5/83б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Данко» були втрачені.

Ухвалою від 20.07.2016 суд відновив втрачену справу №5/83б частково на стадії ліквідаційної процедури за наявними документами.

Постановою Господарського суду Донецької області від 29.03.2012 Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Данко» визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором боржника суд призначив арбітражного керуючого Срібного І.В.

Ухвалою від 28.01.2014 суд постановив припинити повноваження ліквідатора арбітражного керуючого Срібного І.В.; ліквідатором по справі призначив арбітражного керуючого Загороднього О.М.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Донецької області від 29.10.2020 для розгляду справи №5/83б визначено суддю Аксьонову К.І.

Ухвалою від 03.11.2020 судом у зазначеному складі справу №5/83б прийнято до свого провадження.

Ухвалою суду від 28.01.2021 арбітражного керуючого Загороднього О.М. відсторонено від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Данко»; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Скалянського В.В.

Ухвалою від 07.11.2024 суд постановив відсторонити арбітражного керуючого Скалянського В.В. від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Данко», запропонувавши комітету кредиторів надати суду пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором та відповідне клопотання разом із заявою обраної кандидатури арбітражного керуючого про згоду на участь у справі.

З огляду на відсутність пропозицій комітету кредиторів щодо визначення кандидатури арбітражного керуючого суд ухвалою від 19.11.2024 постановив здійснити електронний запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі №5/83б.

Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, визначено арбітражного керуючого Сидорчука І.С. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №2041 від 10.11.2021).

Ухвалою суду від 20.11.2024 суд встановив арбітражному керуючому Сидорчуку І.С. десятиденний строк з дня отримання ухвали для подачі до суду заяви про згоду на участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Данко», м.Волноваха, Донецька область, у порядку ст.28 Кодексу України з процедур банкрутства.

21.11.2024 на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Сидорчука І.С. надійшла заява про відмову від участі по справі про банкрутство з огляду на значну завантаженість справами та віддаленість від регіону суду.

З огляду на надходження апеляційної скарги на ухвалу суду від 07.11.2024 матеріали справи №5/83б 22.11.2024 були направлені до Східного апеляційного господарського суду. 07.02.2025 матеріали справи №5/83б повернулись до Господарського суду Донецької області.

З огляду на відсутність пропозицій комітету кредиторів щодо визначення кандидатури арбітражного керуючого суд ухвалою від 07.02.2025 постановив здійснити повторний електронний запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі №5/83б.

Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, визначено арбітражну керуючу Гонта Оксану Анатоліївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №4 від 01.02.2013).

Ухвалою суду від 10.02.2025 суд встановив арбітражній керуючій Гонті О.А. строк до 20.02.2025 для подачі до суду заяви про згоду на участь у справі.

Для вирішення подальшого руху справи суд ухвалою від 10.02.2025 постановив призначити судове засідання на 25.02.2025, повторно запропонувавши комітету кредиторів в строк до 20.02.2025 надати суду пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі.

17.02.2025 через систему «Електронний суд» ЄСІТС від кредитора, Головного управління ПФУ у Донецькій області, надійшла заява, в якій останній зазначив про відсутність кандидатур для призначення ліквідатором у справі, просив суд здійснити повторний запит на визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі №5/83б шляхом автоматичного відбору з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

19.02.2025 на електронну адресу суду від арбітражної керуючої Гонти О.А. надійшло повідомлення №01-20/164 про відсутність згоди на участь у справі №5/83б.

У судовому засіданні 25.02.2025 в режимі відеоконференції взяв участь кредитор, Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг»; надав пояснення щодо відсутності кандидатур для призначення ліквідатором у справі; просив суд здійснити повторний запит на визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі №5/83б.

Підстав для здійснення повторного запиту на визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі №5/83б суд не вбачає з огляду на неодноразове здійснення таких запитів та їх безрезультатність. Клопотання кредиторів задоволенню не підлягають, у тому числі з тих мотивів, що визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення у справі про банкрутство належить перед усім до компетенції кредиторів, а не є обов`язком суду.

Інші кредитори представників у судове засідання не направили; пояснень не надали.

Вирішуючи питання подальшого провадження у справі №5/83б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Данко», суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу (з 21.10.2019) подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до преамбули Кодексу України з процедур банкрутства Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Отже одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

Частиною 1 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Кодексом, з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

До компетенції зборів кредиторів належать, зокрема, інші питання, передбачені цим Кодексом, у тому числі віднесені до компетенції комітету кредиторів (п. 6 ч.5 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства).

Визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення у справі про банкрутство, прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого належить до компетенції комітету кредиторів (п.п. 31,4 ч. 8 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства).

Суд неодноразово пропонував кредиторам у справі визначитись стосовно кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Данко» відповідно до вимог ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства.

В силу приписів Кодексу України з процедур банкрутства проведення процедури банкрутства ліквідації боржника без участі арбітражного керуючого є неможливим, тому у випадку припинення повноважень ліквідатора у справі про банкрутство суду належить призначити нового ліквідатора арбітражного керуючого.

Станом на 25.02.2025 матеріали справи не містять будь-яких пропозицій від кредиторів щодо порядку здійснення подальшого провадження у справі, у тому числі щодо погодження кандидатури ліквідатора.

Ліквідаційна процедура не завершена, питання призначення нового ліквідатора у справі судом не вирішено з об`єктивних причин.

Як було вказано, одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

При цьому кредитори, беручи участь у справі про банкрутство та маючи права на задоволення своїх грошових вимог за рахунок активів ліквідаційної маси боржника, мають також певні процесуальні обов`язки, пов`язані з розглядом провадження у справі про банкрутство (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 5002-17/1718-2011).

Кредитори як особи, зацікавлені у задоволені грошових вимог до боржника, мають проявляти достатню уважність щодо стану провадження у справі про банкрутство, зокрема цікавитися вжитими ліквідатором діями у ліквідаційній процедурі та заходами, направленими на виявлення, розшук та повернення майна банкрута, ефективністю таких заходів та вчиняти відповідні дії, передбачені його обсягом прав та повноважень тощо.

Так, відповідно до положень ст.ст. 28, 48 Кодексу України з процедур банкрутства кредитори у справі про банкрутство мають приймати участь у голосуванні під час проведення зборів кредиторів та засідання комітету кредиторів; здійснювати контроль (нагляд) за діяльністю арбітражного керуючого під час виконання тих чи інших повноважень; ініціювати питання щодо відсторонення/призначення арбітражного керуючого; звертатись до суду із відповідними заявами тощо.

Проте з матеріалів справи вбачається, що кредитори протягом тривалого часу не приймають активної участі у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Данко». Зокрема кредиторами не ініційовано питання щодо скликання зборів кредиторів у відповідному складі для вирішення тих чи інших питань у даній справі (зокрема, щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство та/або прийняття рішення щодо подальшого розгляду справи, визначення порядку створення фонду для виплати арбітражному керуючому винагороди за виконання повноважень ліквідатора).

При цьому, будь-яких заяв про відмову від своїх вимог до боржника, кредиторами, для припинення своєї участі у процедурі банкрутства як учасниками провадження (учасника у справі), до суду подано не було.

Водночас як особа, зацікавлена у задоволені наявних в нього грошових вимог до боржника у повному обсязі, кредитор має діяти розсудливо та проявляти уважність щодо стану ведення справи про банкрутство, зокрема цікавитися вжитими ліквідатором діями у ліквідаційній процедурі та заходами направленими на виявлення, розшук та повернення майна банкрута, ефективністю таких заходів та вчиняти відповідні дії, передбачені його обсягом прав та повноважень, тощо. Саме від таких дій кредитора залежить досягнення основної мети його участі у справі про банкрутство задоволення (погашення) його вимог.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що кредитори в цілому не зацікавлені у продовженні ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Данко» та як наслідок досягнення її основної мети.

При цьому процедури банкрутства за приписами Закону про банкрутство мають строковий характер.

У відповідності до приписів ст. 58 Кодексу України з процедур банкрутства строк ліквідаційної процедури не може перевищувати 12 місяців.

Поряд з цим ліквідаційна процедура у цій справі триває майже 13 років (з 29.03.2012).

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Параграф 1 статті 6 Конвенції зобов`язує держави-учасниці організовувати правові системи таким чином, аби забезпечити відповідність судів її різноманітним вимогам. Сукупність порушень держави створює судову практику, що несумісна з Конвенцією (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Боттацці проти Італії»).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сюрмелі проти Німеччини» від 08.06.2006 визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції тривалість судового провадження, яке продовжувалося у судах понад 16 років та відсутність ефективних засобів оскарження затяжного характеру триваючого розгляду цивільної справи в національному законодавстві Німеччини.

Близького за змістом висновку Європейський суд з прав людини дійшов у рішенні від 10.12.2020 у справі «Парінов проти України», в якому суд визнав тривалість провадження у справі про банкрутство понад дев`ять років такою, що не відповідала вимозі «розумного строку», а отже порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином у разі тривалого здійснення провадження у справі про банкрутство через неможливість його завершення із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство суд має право застосувати загальні процесуальні норми з метою забезпечення права на справедливий суд в розумінні строків розгляду справи і забезпечення балансу інтересів кредиторів та боржника під час судового провадження.

Саме на державні органи покладено обов`язок дотримання принципу «належного урядування» (рішення ЄСПЛ від 20.11.2011 у справі «Рисовський проти України»).

Провадження у справі №5/83б про банкрутство боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Данко» триває понад 15 років, з яких на стадії ліквідаційної процедури майже 13 років. Ліквідаційна процедура об`єктивно не здійснюється у зв`язку із знаходженням активів боржника на непідконтрольній території та відсутністю ліквідатора. З огляду на пасивну поведінку кредиторів у справі щодо визначення кандидатури ліквідатора та визначення джерел оплати його послуг та безрезультатністю вжитих судом дій щодо визначення кандидатури арбітражного керуючого для участі у даній справі в якості ліквідатора, суд вважає, що вказані обставини у сукупності унеможливлюють успішне завершення процедури банкрутства боржника у визначений законом строк та позбавляють можливості досягнення її легітимної мети в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства.

Оскільки неприйняття внаслідок бездіяльності зборами (комітетом) кредиторів рішення про обрання арбітражного керуючого у разі відсторонення арбітражного керуючого та відсутність звернення кредиторів до господарського суду з клопотанням про призначення іншого арбітражного керуючого, та як наслідок відсутність ліквідатора у справі унеможливлює подальше провадження у цій справі, а Кодекс України з процедур банкрутства не встановлює відповідної підстави для закриття провадження у справі про банкрутство в такому випадку, проте не визначає й вичерпного переліку підстав для закриття провадження, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Данко» на підставі п. 2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України з причин відсутності предмету спору.

При цьому, суд приймає до уваги правові позиції Верховного Суду викладені у постанові від 10.12.2019 у справі № 906/1290/15 та у постанові від 07.10.2020 у справі №917/1230/15, за змістом яких «відсутність предмета спору» у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України означає припинення існування спірних правовідносин внаслідок певних обставин (оплати боргу, знищення предмета спору, скасування оспорюваного акту).

Аналогічна правова позиція щодо закриття провадження у справі про банкрутство у зв`язку з об`єктивною неможливістю здійснити розгляд справи упродовж розумного строку та неможливістю досягнення легітимної мети процедури банкрутства згідно з положеннями Кодексу України з процедур банкрутства викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №906/1290/15, від 17.04.2024 у справі №5006/27/116б/2012, від 10.12.2024 у справі №5/104б.

Слід наголосити, що з метою вирішення у майбутньому проблеми банкрутства підприємств, майно яких перебуває у зоні активних бойових дій або на тимчасово окупованій території України, положеннями Кодексу України з процедур банкрутства передбачена можливість поновлення провадження у таких справах.

Так, у разі, якщо після закриття провадження у справі буде виявлено майно банкрута, достатнє для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, суд за клопотанням учасника справи може поновити провадження у справі (абз. 2 ч. 3 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства).

Згідно ч.8 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

Керуючись ст.ст. 28, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 231-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №5/83б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Данко», м. Волноваха, Донецька область ().

Державному реєстратору внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про закриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Данко», м. Волноваха, Донецька область ().

У судовому засіданні 25.02.2025 суд проголосив та підписав вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали суд склав та підписав 03.03.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова