ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" лютого 2025 р. м. Київ Справа № 911/670/25

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали заяви (вх. № 1771/25 від 24.02.2025) ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №911/670/25

за позовом ОСОБА_1

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

до Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту»

07101, Київська область, м. Славутич, квартал Поліський, буд. 14, кв. 8,

про визнання недійсним рішення загальних зборів

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №4920/25 від 24.02.2025) ОСОБА_1 до Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» про визнання недійсними рішення загальних зборів.

Разом з позовною заявою надійшла заява (вх.№1771/25 від 24.02.2025) про забезпечення позову, в якій заявлено про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

1) зупинення дії рішень Президії Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту»:

- №5 та №6 від 21 січня 2025 року, оформлених у вигляді Протоколу позачергового засідання Президії Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» від 21 січня 2025 року, про припинення членства ОСОБА_1 та виключення його із членів Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту», припинення його повноважень на будь-яких виборних посадах в Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту»;

- №13 від 24.01.2025, №15 від 25.01.2025, оформлених у вигляді Протоколу позачергового засідання Президії Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» від 21-25 січня 2025 року, про припинення членства та виключення із членів Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» осіб, перелічених у додатках №6 та №7 до цих Рішень;

2) заборони Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» до набрання законної сили судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» про визнання недійсними рішень, приймати рішення та вчиняти дії щодо:

- зміни найменування Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту»;

- внесення змін та доповнень до Статуту Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту», в тому числі затвердження його в новій редакції;

- обрання нових органів управління Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» та осіб, уповноважених представляти Всеукраїнську громадську організацію «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» у правовідносинах з державою та іншими особами, та вчиняти дії від імені Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» без додаткового уповноваження;

- зміни найменувань Відокремлених підрозділів Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту»;

- припинення Відокремлених підрозділів Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту».

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 (вх. № 1771/25 від 24.02.2025) про забезпечення позову, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 3 статті 137 Господарського процесуального кодексу України суд може застосувати декілька заходів забезпечення позову.

За приписами частини 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявники звертаються до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Так, за приписами статей 73, 74, 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову. Позивач має право на превентивний захист судом свого права у випадку, коли ще немає порушення, однак є підстави передбачити можливість такого порушення. Однією з форм такого превентивного судового захисту, по суті, і є заходи забезпечення ефективності судового рішення.

На обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 посилається, зокрема, на такі фактичні дані.

17.12.2008 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про створення Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту».

11.12.2019 відбулася позачергова конференція Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту», на якій прийнято ряд рішень, що оформлені протоколом позачергової конференції Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту», зокрема рішення №33 про обрання членів Президії Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» до складу якої увійшов ОСОБА_1 , а також рішенням №35 створено Відокремлений підрозділ «Дніпровський обласний Осередок «Всеукраїнська Федерація Танцювального спорту».

14.01.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про Відокремлений підрозділ «Дніпровський обласний Осередок «Всеукраїнська Федерація Танцювального спорту» та його керівника ОСОБА_1 .

Рішенням №5 позачергового засідання Президії Всеукраїнська громадська організація «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» від 21.01.2025 членство ОСОБА_1 в Всеукраїнська громадська організація «Всеукраїнській федерації танцювального спорту» було припинено.

Згідно з рішенням №6 позачергового засідання Президії Всеукраїнська громадська організація «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» від 21.01.2025 припинено перебування ОСОБА_1 на будь-яких виборних посадах у Федерації, відповідно до пункту 4.6.4. Статуту Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту».

Заявник наголошує, що 21.01.2025 його примусово, в порушення законодавчих підстав та без його згоди, виключено з членів Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» внаслідок чого він звернувся із позовом до суду.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, ОСОБА_1 вказує, що невжиття зазначених заходів призведе до невідворотних обставин, а саме: ухвалення в подальшому рішення щодо вимог позивача, яке в часі відбудеться після проведення Всеукраїнською громадською організацією «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» конференції, втратить свою актуальність та унеможливить ефективний захист таких членів і не поновить їх порушених прав.

За оцінкою судом наведених заявником обставин та доказів, що надані в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов таких висновків.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Оскільки заявник звертається до суду з позовними вимогами немайнового характеру, в даному випадку, має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника), за захистом яких він звернувся до суду. Має також досліджуватися, чи не призведе невжиття заявлених заходів забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Подібну позицію наведено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Заявником, зокрема, обрано захід забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішень Президії Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту».

Такий вид заходу забезпечення позову як зупинення дії рішень органів управління юридичною особою не передбачено частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд з цим, пунктом 10 частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

ОСОБА_1 не навів посилань на інші закони чи міжнародні договори, якими би були передбачені вказані заходи забезпечення позову, що ним заявлені.

У пояснювальній записці до Закону № 460-IX від 15.01.2020 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України" щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ зазначено, що внесення змін до процесуального законодавства дасть змогу нівелювати можливість зловживання учасниками справи своїми процесуальними правами, зокрема, були вилучені деякі види забезпечення позову.

Тобто, починаючи з 08.02.2020, частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачений вичерпний перелік видів заходів забезпечення позову, який може доповнюватися виключно за рахунок певних заходів забезпечення позову, прямо передбачених законами України або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (пункт 10 частини 1 цієї статті).

Не допускається вжиття заходу забезпечення позову, який відповідає змісту позовних вимог, предмету спору, є необхідним з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо предмету позову, однак який не передбачений ні процесуальним законом, ні іншими законами України або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 року у справі № 910/4445/21 та постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 25.08.2022 року у справі № 916/493/22.

Таким чином, обрані заявником заходи забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішень Президії Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту», не передбачені частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України. Заявник у відповідній заяві не навів посилань на інші закони чи міжнародні договори, якими би були передбачені такі заходи забезпечення позову.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, обраний заявником захід забезпечення у вигляді зупинення дії рішень Президії Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» є неналежним.

Як вбачається з позовної заяви, що подана ОСОБА_1 позовними вимогами є: 1) визнання недійсними рішення Президії Всеукраїнської громадської організації "Всеукраїнська федерація танцювального спорту" №5 та №6 від 21 січня 2025 року, оформлених у вигляді протоколу позачергового засідання Президії Всеукраїнської громадської організації "Всеукраїнська федерація танцювального спорту" від 21 січня 2025 року про припиненя членства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та виключення його із членів Всеукраїнської громадської організації "Всеукраїнська федерація танцювального спорту", припинення його повноважень на будь-яких виборних посадах в Всеукраїнської громадської організації "Всеукраїнська федерація танцювального спорту"; 2) визнання недійсним рішення Президії Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» №13 від 24 січня 2025року, №15 від 25 січня 2025року, оформлених у вигляді протоколу позачергового засідання Президії Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» від 21-25 січня 2025 року, щодо припинення членства в Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» та виключення осіб, перелічених у додаткаїх №6 та №7 до цього протоколу, із членів Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту».

Натомість, з поданої заяви про забезпечення позову та доданих до неї матеріалів не вбачається, яким чином незадоволення заяви про забезпечення позову вплине у майбутньому на виконання рішення суду у даній справі.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 137 Господарського кодексу України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору.

Проте, запропоновані заходи забезпечення позову не стосуються предмету спору, яким є рішення Президії Всеукраїнської громадської організації "Всеукраїнська федерація танцювального спорту" №5 та №6 від 21 січня 2025 року та рішення Президії Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» №13 від 24 січня 2025року, №15 від 25 січня 2025року.

За оцінкою наданих суду доказів та наведених обставини, що викладені у заяві про забезпечення позову, суд вважає заявлені заходи забезпечення позову необґрунтованими, оскільки, заявником не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що доводи заявника про утруднення відновлення і захисту його порушених прав, в розрізі зазначених вище обставин, не відповідають вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності та збалансованості інтересів сторін.

За результатами дослідження та оцінки матеріалів заяви щодо забезпечення позову в їх сукупності, з огляду на вказані вище вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову у забезпеченні позову, оскільки заявником не доведено належними доводами і доказами імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в даній справі у разі невжиття таких заходів забезпечення позову і те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також зважаючи на неспівмірність заходів до забезпечення позову та доказів, що підтверджують їх необхідність, збалансованості інтересів обох сторін.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх.№1771/25 від 24.02.2025) про забезпечення позову у справі №911/670/25 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 25.02.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя С.О. Саванчук