ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.02.2025 Справа №905/1/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи за

позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до відповідача: фізичної особи-підприємця Стародубцевої Юлії Юріївни, м.Лиман, Донецька область

про стягнення 17332,57грн.

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача фізичної особи-підприємця Стародубцевої Юлії Юріївни, про стягнення 17332,57грн., з яких: 10862,15грн. - заборгованість з оплати природного газу, 1597,15грн. - пеня, 877,02грн. - 3% річних та 3996,25грн. - інфляційні втрати.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №101/ПГ-1365-К від 28.12.2020 постачання природного газу в частині оплати переданого постачальником та прийнятого споживачем природного газу.

Ухвалою від 02.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Сторони було повідомлено про відкриття провадження у справі засобами електронного та поштового зв`язку.

Копія ухвали від 02.01.2025 також розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що у силу статей 2, 4 Закону "Про доступ до судових рішень" свідчить про наявність додаткової можливості сторін справи ознайомитись із судовими рішеннями. Крім того, на офіційному веб-сайті Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України» у розділі "Новини" «Інше» розміщено відповідне повідомлення про наявність судового провадження у цій справі.

Суд зазначає про повідомлення відповідача про розгляд справи телефонограмою, яка прийнята відповідачем 06.01.2025.

Поштове відправлення (ухвала про відкриття провадження у справі) надіслане судом на поштову адресу відповідача зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань повернуто на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Окрім того, суд зазначає про неможливість надсилання відповідачу копії ухвали від 02.01.2025 до електронного кабінету в системі "Електронний суд" у зв`язку з його відсутністю.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ним вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи.

06.01.2025 на електронну пошту суду від відповідача надійшов лист - повідомлення про відсутність інформації про наявний борг.

Частиною 5 статті 42 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України) визначено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 8 статті 42 ГПК України визначено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Документи направлені електронною поштою мають повністю відповідати вимогам чинного законодавства, зокрема, положенням Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", Закону України "Про електронний цифровий підпис" та Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Статтею 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначено, що електронний цифровий підпис це вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Статтею 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Відповідно до статті 6 цього ж закону створення електронного документу завершується накладанням електронного підпису.

Отже, електронний документ є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу (приєднані файли), скріпленого електронним цифровим підписом. Документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису (ЕЦП) не належать до офіційних.

Як встановлено судом, лист не скріплений електронним цифровим підписом, а відтак, не відповідає вищезазначеним вимогам.

Отже, заявником не дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку та форми надсилання листа в електронному вигляді у зв`язку з чим вказаний лист повідомлення не приймається судом.

Суд зазначає, що у встановлений строк відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомлено.

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з положеннями статті 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частині 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд врахував, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.07.2017 №880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

28.12.2020 між ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (далі постачальник, позивач у справі) та фізичною особою підприємцем Стародубцевою Юлією Юріївною ЕІС-код 56ХО0005K6VPF00Т (далі споживач, відповідач у справі) укладено договір №101/ПГ-1365-к постачання природного газу (далі договір).

За умовами пункту 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ (за кодом згідно УКТЗЕД 2711 21 00 00), власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Згідно з пунктом 1.2. договору обсяг споживання газу споживачем в кожному окремому розрахунковому періоді за ціною відповідно до п.4.4.6. не може перевищувати 10 тис.куб.м. Загальний замовний обсяг постачання газу за цим договором становить 3,2 тис.куб.м, у тому числі по розрахункових періодах, тис.куб.м:

січень загальний обсяг 0,8 тис.куб.м, лютий загальний обсяг 0,8 тис.куб.м, березень - загальний обсяг 0,5 тис.куб.м, квітень жовтень 0, листопад - загальний обсяг 0,5 тис.куб.м., грудень - загальний обсяг 0,6 тис.куб.м.

Загальний замовлений обсяг постачання газу за цим договором та обсяги постачання по розрахунковим періодам, зазначені в п.1.2 цього договору, можуть змінюватись в порядку, передбаченому цим договором (пункт 1.3. договору).

Фактичний загальний обсяг постачання природного газу за цим договором складається з обсягів постачання природного газу по розрахункових періодах, фактично поставлених постачальником споживачу протягом строку дії цього договору (пункт 1.4 договору).

Згідно з пунктом 1.9. договору місцезнаходження точки комерційного обліку Донецька область, м.Лиман, вул.Незалежності, 50.

За умовами пункту 2.6. договору приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у розрахунковому періоді оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою (за наявності) акту приймання-передачі природного газу, в якому зазначається фактичні обсяги спожитого газу та його вартість.

Для складання акту приймання-передачі природного газу за підсумками розрахункового періоду постачальник використовує дані з Інформаційної платформи Оператора ГТС, не раніше 9 числа місяця наступного за розрахунковим періодом (пункт 2.7. договору).

Постачальник направляє споживачу два примірника підписаного та скріпленого печаткою акту до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (пункт 2.8 договору).

Згідно з пунктом 2.9. договору споживач протягом 2 (двох) банківських днів з дати отримання актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений його печаткою (за наявності), або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу.

У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі природного газу, не надання письмово обґрунтованого заперечення проти підписання акту або у разі відмови споживача від підписання акту приймання-передачі природного газу до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим та узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС, а вартість поставленого газу розраховується відповідно до умов договору. Звіряння спожитого природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС. Дані Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо обсягів природного газу, спожитих споживачем, вважаються обов`язковими для сторін, якщо судом не буде встановлено інше (пункт 2.10 договору).

Відповідно до пункту 3.1. договору, ціна за 1 тис.куб.м. газу протягом дії цього договору, публікується/оприлюднюється постачальником на офіційному сайті постачальника відповідно до пункту 4.4.6. цього договору.

Сторони домовилися, що ціна за 1 тис.куб.м газу, опублікована/оприлюднена на власному офіційному сайті постачальника, в порядку п.4.4.6 цього договору, є обов`язковою для сторін за цим договором та є підставою для визначення вартості природного газу, спожитого споживачем в місці постачання природного газу за новою (зміненою) ціною з 01 (першого) числа місяця в якому здійснюється постачання природного газу постачальником, без оформлення додаткової угоди до цього договору (пункт 3.2. договору).

Пунктом 3.5. договору визначено, що споживач зобов`язується сплатити за цим договором за 1000 куб.м газу вартість, яка складається з ціни, визначеної у п.3.1. цього договору та тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, визначеного у п.3.4. цього договору.

Відповідно до пункту 3.7. договору оплата за цим договором здійснюється споживачем на рахунок постачальника у наступні строки: 100% суми платежу за газ до 30 газового місяця, що передує розрахунковому періоду (газовому місяцю).

За умовами пункту 3.8 договору споживач самостійно розраховує суму платежу за газ і забезпечує оплату в строки, передбачені пунктом 3.6. цього договору.

В пункті 3.9. договору сторони погодили, що остаточний розрахунок по оплаті вартості фактично поставленого газу здійснюється до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акту (актів) приймання-передачі природного газу. У випадку, якщо протягом розрахункового періоду обсяг постачання газу перевищив 10 тис.куб.м, остаточний розрахунок за фактично поставлений газ здійснюється з урахуванням п.3.1.1. договору.

При порушенні умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (пункт 6.1. договору).

В разі порушення споживачем порядку та строків оплати поставленого постачальником газу/інших платежів споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом періоду, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення (пункт 6.2. договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання та кріплення печатками (за наявності) та діє у частині постачання природного газу до 31.12.2021, а в частині розрахунків між сторонами до повного їх виконання. За взаємною згодою сторін договір може бути припинено достроково. При цьому, сторона, яка має намір розірвати договір письмово попереджає про це іншу сторону за 30 календарних днів до запланованої дати розірвання (пункт 10.1. договору).

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають внести зміни до договору щодо планових об`ємів постачання газу на продовжений строк (пункт 10.1.1. договору).

Договір підписано представником постачальника та споживачем. Підпис представника постачальника скріплено печаткою Товариства.

За твердженнями позивача у період лютий 2021 рік квітень 2022 рік, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 20870,93грн, на підтвердження чого до позову додані акти приймання-передачі природного газу від 28.02.2021, від 31.03.2021, від 30.04.2021, від 31.05.2021, від 30.06.2021, від 31.07.2021, від 31.08.2021, від 30.09.2021, від 31.10.2021, від 30.11.2021, від 31.12.2021, від 31.01.2022, від 28.02.2022, від 31.03.2022, від 30.04.2022.

Акти приймання передачі-природного газу містять посилання на договір №101/ПГ-1365-К від 28.12.2020 та на відповідний розрахунковий період.

Акти приймання-передачі природного газу підписано представником постачальника та скріплено печаткою позивача. Споживачем вказані акти не підписані.

Поряд з цим, на підтвердження споживання відповідачем означених вище обсягів природного газу позивач надав, зокрема, роздруківки з Інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача з 56ХО0005K6VPF00Т ЕІС-кодом в період з 01.10.2021 по 30.04.2022.

Оплата за переданий природний газ в повному обсязі відповідачем не здійснена. Так, згідно з інформацією АТ «Ощадбанк» від 06.09.2023 №16/2-09/53985/2023 споживачем проведено часткові оплати в загальній сумі 10008,78грн, а саме: 19.03.2021 в сумі 1867,33грн, 27.05.2021 в сумі 6030,07грн, 03.09.2021 в сумі 525,18грн, 28.09.2021 в сумі 224,22грн, 16.11.2021 в сумі 276,53грн, 16.11.2021 в сумі 541,48грн, 16.12.2021 в сумі 336,71грн, 18.01.2022 в сумі 207,26грн.

Заборгованість з оплати за природний газ з урахуванням часткових оплат (повна оплата за лютий-вересень та часткова оплата за жовтень в сумі 1025,27грн (залишок за жовтень 660,62грн)) становить 10862,15грн (20870,93грн - 10008,78грн) за період жовтень-грудень 2021 року та січень-квітень 2022 року.

На переконання позивача, вказане свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів та є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовною заявою, в якій, окрім стягнення суми основного боргу у розмірі 10862,15грн, просить стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 877,02грн, інфляційні втрати в сумі 3996,25грн та пеню в сумі 1597,15грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого:

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки.

Згідно із частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З огляду на приписи статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Разом з тим, частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до договору споживачу фізичній особі підприємцю Стародубцевій Юлієї Юріївні, відповідачу у справі, присвоєно ЕІС-код 56ХО0005K6VPF00Т; постачальником визначено Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України.

За умовами пункту 2.6. договору приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у розрахунковому періоді оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою (за наявності) акту приймання-передачі природного газу, в якому зазначається фактичні обсяги спожитого газу та його вартість.

Для складання акту приймання-передачі природного газу за підсумками розрахункового періоду постачальник використовує дані з Інформаційної платформи Оператора ГТС, не раніше 9 числа місяця наступного за розрахунковим періодом (пункт 2.7. договору).

Постачальник направляє споживачу два примірника підписаного та скріпленого печаткою акту до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (пункт 2.8 договору).

Згідно з пунктом 2.9. договору споживач протягом 2 (двох) банківських днів з дати отримання актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений його печаткою (за наявності), або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу.

У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі природного газу, не надання письмово обґрунтованого заперечення проти підписання акту або у разі відмови споживача від підписання акту приймання-передачі природного газу до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим та узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС, а вартість поставленого газу розраховується відповідно до умов договору. Звіряння спожитого природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС. Дані Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо обсягів природного газу, спожитих споживачем, вважаються обов`язковими для сторін, якщо судом не буде встановлено інше (пункт 2.10 договору).

Згідно з даними, які відображені в інформації щодо остаточної алокації відборів споживача в реєстрі споживачів постачальника з ЕІС-кодом-56ХО0005K6VPF00Т обсяг споживання газу за період з 01.10.2021 по 31.10.2021 56,91; за період з 01.11.2021 по 30.11.2021 186,14; за період з 01.12.2021 31.12.2021 15,56; за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 - 15,56; за період з 01.02.2022 по 28.02.2022 14,05; за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 15,56; за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 15,06.

Дані показники відповідають показникам, згідно представлених даних в актах приймання-передачі природного газу за період жовтень грудень 2021 року, січень квітень 2022 року.

Аналіз вказаного дає підстави дійти висновку про відсутність відмінностей між даними, які містяться в інформації щодо остаточної алокації відборів споживача в реєстрі споживачів постачальника та даними, які відображено в особистому кабінеті постачальника та зазначено в актах приймання-передачі.

Отже, як свідчать обставини справи, поставлено відповідачу природний газ у жовтні 2021 року в обсязі 0,05691 тис.куб.м на суму на суму з ПДВ 1685,89грн, у листопаді 2021 року в обсязі 0,18614 тис.куб.м на суму на суму з ПДВ 6849,92грн, у грудні 2021 року в обсязі 0,01556 тис.куб.м на суму з ПДВ 586,25грн, у січні 2022 року в обсязі 0,01556 тис.куб.м на суму з ПДВ 830,20грн, у лютому 2022 року в обсязі 0,01405 тис.куб.м на суму з ПДВ 617,35грн, у березні 2022 року в обсязі 0,01556 тис.куб.м на суму з ПДВ 655,84грн, у квітні 2022 року в обсязі 0,01506 тис.куб.м на суму з ПДВ 661,97грн з урахуванням послуг транспортування в силу умов договору та за даними оператора ГТС.

Акти приймання-передачі природного газу, надіслані відповідачу не підписані відповідачем та постачальнику не повернуті. Письмова відмова від підписання актів позивачу не направлена.

Докази направлення актів приймання-передачі природного газу на поштову адресу відповідача наявні в матеріалах справи.

Оплата за природний газ здійснюється споживачем на рахунок постачальника у наступні строки: 100% суми платежу за газ до 30 газового місяця, що передує розрахунковому періоду (газовому місяцю). Остаточний розрахунок по оплаті вартості фактично поставленого газу здійснюється до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акту (актів) приймання-передачі природного газу. У випадку, якщо протягом розрахункового періоду обсяг постачання газу перевищив 10 тис.куб.м, остаточний розрахунок за фактично поставлений газ здійснюється з урахуванням пункту 3.1.1. договору (пункти 3.7., 3.9. договору).

Доказів зміни строку оплати суду не представлено.

Прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №803/350/17 та у справі №815/4720/16, від 13.06.2018 у справі №815/1298/17, від 14.08.2018 у справі №803/1387/17, від 28.08.2018 у справі №814/4170/15).

Беручи до уваги наведені положення укладеного між сторонами договору, відповідач мав здійснити оплату незалежно від факту надсилання позивачем рахунків у строк не пізніше: за січень 2021 року 20.02.2021 (прострочення з 21.02.2021), за лютий 2021 року 20.03.2021 (прострочення з 21.03.2021), за березень 2021 року 20.04.2021 (прострочення з 21.04.2021), за квітень 2021 року 20.05.2021 (прострочення з 21.05.2021), за травень 2021 року 20.06.2021 (прострочення з 21.06.2021), за червень 2021 року 20.07.2021 (прострочення з 21.07.2021), за липень 2021 року 20.08.2021 (прострочення з 21.08.2021), за серпень 2021 року 20.09.2021 (прострочення з 21.09.2021), за вересень 2021 року 20.10.2021 (прострочення з 21.10.2021), за жовтень 2021 року 20.11.2021 (прострочення з 21.11.2021); за листопад 2021 року - 20.12.2021 (прострочення з 21.12.2021), за грудень 2021 року 20.01.2022 (прострочення з 21.01.2022), за січень 2022 року 20.02.2022 (прострочення з 21.02.2022), за лютий 2022 року 20.03.2022 (прострочення з 21.03.2022), за березень 2022 року 20.04.2022 (прострочення з 21.04.2022), за квітень 2022 року 20.05.2022 (прострочення з 21.05.2022).

Заборгованість з оплати за природний газ за спірний період жовтень-грудень 2021 року та січень-квітень 2022 року, з урахуванням часткових оплат (часткова оплата за жовтень в сумі 1025,27грн (залишок за жовтень 660,62грн)) становить 10862,15грн.

Доказів оплати обсягів природного газу спожитого у спірний період жовтень-грудень 2021 року та січень-квітень 2022 року, відповідач до суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову не спростував.

Акти приймання-передачі природного газу підписано представниками постачальника, підписи скріплено печатками.

Акти надіслані відповідачу, не підписані відповідачем та постачальнику не повернуті. Письмова відмова від підписання актів позивачу не направлена.

При цьому відсутність підписаного відповідачем акту прийому-передачі природного газу не спростовує факту його споживання. В підпункті 2.10 договору сторони договору погодили порядок підтвердження обсягів споживання природного газу на випадок можливої відсутності підписаного акту приймання-передачі природного газу та умови розрахунків за споживання газу.

Отже грошове зобов`язання споживача перед постачальником природного газу поставленого у спірний період жовтень-грудень 2021 року та січень-квітень 2022 року у загальній сумі 10862,15грн не виконано.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення законодавства, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за поставлений природний газ у період жовтень-грудень 2021 року та січень-квітень 2022 року підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі 10862,15грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 3 % річних в сумі 877,02грн, інфляційні втрати в сумі 3996,25грн. та пеню в сумі 1597,15грн.

Відповідно до частини 1 статті 549, пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Згідно з частиною 2 статті 193, частини 1 статті 216 та частини 1 статті 218 Господарського кодексу України за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарського кодексу України, іншими законами та договором.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною 2 статті 217, частини 1 статті 230 Господарського кодексу України є штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Як встановлено статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Заявлену до стягнення пеню в сумі 1597,15грн. позивачем нараховано на підставі пункту 6.2. договору, яким передбачено, що в разі порушення споживачем порядку та строків оплати поставленого постачальником газу/інших платежів споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом періоду, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення.

Нарахування пені проведено окремо по кожному зобов`язанню (за лютий 2021 року, за березень 2021 року, за квітень 2021 року, за травень 2021 року, за червень 2021 року, за липень 2021 року, за серпень 2021 року, за вересень 2021 року, за жовтень 2021 року, за листопад 2021 року, за грудень 2021 року, за січень 2022 року, за лютий 2022 року, за березень 2022 року, за квітень 2022 року).

Суд, перевіривши розрахунок пені за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН дійшов висновку, що проведений позивачем розрахунок є арифметично вірним, а тому позовні вимоги про стягнення пені в сумі 1597,15грн, є такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен на вимогу кредитора сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, матеріалами справи підтверджено порушення відповідачем строків оплати спожитого природного газу, у зв`язку з чим позивачем за неналежне виконання умов Договору нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 877,02грн. відповідно до вимог статті 625 ЦК України.

Нарахування 3% річних проведено окремо по кожному зобов`язанню (за лютий 2021 року, за березень 2021 року, за квітень 2021 року, за травень 2021 року, за червень 2021 року, за липень 2021 року, за серпень 2021 року, за вересень 2021 року, за жовтень 2021 року, за листопад 2021 року, за грудень 2021 року, за січень 2022 року, за лютий 2022 року, за березень 2022 року, за квітень 2022 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН дійшов висновку, що проведений позивачем розрахунок є арифметично вірним, а тому позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 877,02грн, є такими, що підлягають задоволенню.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальність передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18.

Нарахування інфляційних втрат проведено окремо по кожному зобов`язанню (за лютий 2021 року, за березень 2021 року, за квітень 2021 року, за травень 2021 року, за червень 2021 року, за липень 2021 року, за серпень 2021 року, за вересень 2021 року, за жовтень 2021 року, за листопад 2021 року, за грудень 2021 року, за січень 2022 року, за лютий 2022 року, за березень 2022 року, за квітень 2022 року).

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН дійшов висновку, що позивачем вірно визначені періоди таких нарахувань за кожним зобов`язанням окремо, та проведений позивачем розрахунок є арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню повністю в сумі 3996,25грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 73-79, 86, 91, 129, 165, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до відповідача фізичної особи-підприємця Стародубцевої Юлії Юріївни, про стягнення 17332,57грн., з яких: 10862,15грн. - заборгованість з оплати природного газу, 1597,15грн. - пеня, 877,02грн. - 3% річних та 3996,25грн. - інфляційні втрати, задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Стародубцевої Юлії Юріївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, буд.1; ) суму боргу за поставлений природний газ у розмірі 10862,15грн., пеню у розмірі 1597,15грн., 3% річних у розмірі 877,02грн., інфляційні втрати у розмірі 3996,25грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення складено та підписано 24.02.2025.

Суддя М.О. Лейба