ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.02.2025м. ДніпроСправа № 904/362/25
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІАН ОІЛ" про ухвалення додаткового рішення
у справі №904/362/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІАН ОІЛ", м. Чернігів
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон", м. Дніпро
про стягнення 50 000,00 грн, -
Суддя Бажанова Ю.А.
Без виклику (повідомлення) учасників
Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛІАН ОІЛ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" безпідставно отриманих коштів в сумі 50 000,00 грн.
Судові витрати просить стягнути з відповідача.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2025 закрито провадження у справі № 904/362/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІАН ОІЛ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" про стягнення 50 000,00 грн.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІАН ОІЛ" 1 211,20 грн витрат на оплату судового збору.
На виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2025 видано наказ.
07.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛІАН ОІЛ" через систему "Електронний суд" подало відповідь на відзив в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.
10.02.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" надійшли заперечення на клопотання (заяву), в яких відповідач просить залишити заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу без розгляду.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2025 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІАН ОІЛ" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" надати до суду у строк до 18.02.2025 заперечення (у разі наявності додаткових) на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІАН ОІЛ" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "ОЛІАН ОІЛ" надати до суду у строк до 20.02.2025 надати пояснення на заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон".
14.02.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІАН ОІЛ" надійшла відповідь на заперечення позивача, в яких просить суд задовольнити заяву позивача про винесення рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі.
Дослідивши та оцінивши надані докази у сукупності, господарський суд, -
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛІАН ОІЛ" просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІАН ОІЛ" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн позивач надав наступні копії документів:
- Договір про надання правової допомоги №15/01/25-1 від 15 січня 2025 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оліан Ойл" в особі Директора Лось Андрія Федоровича (Замовник) та Адвокатським об`єднанням "Північна Фортеця" в особі Керуючого партнера Карети Олександра Олеговича, що діє на підставі Статуту, надалі «Адвокатське об`єднання», відповідно до якого виконавець надає замовнику юридичну допомогу (послуги), пов`язані з питань стягнення з ТОВ "Компанія "Альбіон" на користь Замовника безпідставно утримуваних коштів в сумі 50 000.00 грн, шляхом аналізу ситуації, вивчення первинних документів та підготування відповідного позову та додатків для подання до господарському суді Дніпропетровської області, а також складання в подальшому усіх необхідних процесуальних документів (відповіді на відзив, клопотань, заяв, тощо) та при необхідності представництва інтересів замовника в процесі розгляду справи.
Виконавець зобов`язується своєчасно та якісно надавати послуги, у відповідності до умов Договору та вимог, які звичайно ставляться до надання послуг юридичного характеру.
Вартість юридичних послуг за даним договором складає 6 000 (шість тисяч). 00 грн. без ПДВ. Сума підлягає сплаті протягом 3-х робочих днів з дня отримання рахунку на оплату. Договір починає дію з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2025 року.
Договір підписано Товариством з обмеженою відповідальністю "Оліан Оіл" в особі Директора Лось Андрія Федоровича (Замовник) та Адвокатським об`єднанням "Північна Фортеця" в особі Керуючого партнера Карети Олександра Олеговича.
- Рахунок №05/02/25-1Р від 05.02.2025 року на підставі договору про надання правової допомоги №15/01/25-1 на загальну суму 6 000 грн.
- Платіжна інструкція №1076 від 06.02.2025 року на загальну суму 6 000 грн, призначення платежу Сплата на пiдставi договору про надання правової допомоги №15/01/24-1 вiд 15.01.2025 р. та рах. №05/02/25-1Р вiд 05.02.2025р., Без ПДВ.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Розподіл витрат на професійну правничу допомогу у господарській справі здійснює суд, який ухвалював судове рішення у справі, відповідно до вимог 129, 126 Господарського процесуального кодексу України.
У частинах першій, другій статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (абзац 2 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частиною третьою статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Практична реалізація принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України) відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Ця норма кореспондується з частиною першою статті 221 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Отже, право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів у справі та повідомити про надання відповідних доказів у визначені Господарського процесуального кодексу України строки; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат з дотриманням вимог частини восьмої статті 129, статті 221 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частинами 1, 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.
Кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому за наведеними положеннями статті 124 Господарського процесуального кодексу України особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені.
Відповідний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 14.02.2019 р. у справі № 916/24/18, від 21.06.2022 р. у справі № 908/574/20.
За вказаних обставин вирішення питання стосовно витрат, які позивач поніс у суді першої інстанції, має вирішуватися з урахуванням положень частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України, а саме того, чи подавала особа відповідний розрахунок до цього суду.
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона.
Таким чином, відшкодування судових витрат здійснюється у разі подання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.
У додатковій постанові від 17.12.2021 р. у справі № 10/5026/290/2011 (925/1502/20 ) Верховний Суд зазначив, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 р. у справі № 921/221/21, від 31.05.2022 р. у справі № 917/304/21).
Аналіз вищевикладених вимог процесуального законодавства, якими повинен керуватися господарський суд та учасники господарського судочинства, вказує на те, що у частин 1, 2 статті 124, пункту 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України законодавець чітко визначив обов`язок сторони у справі надати попередній (орієнтовний) розрахунок саме суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому вказана сума повинна мати конкретний вираз за допомогою цифрового значення, бути однозначною та зрозумілою для суду та інших учасників справи. Ані суд, ані інші учасники процесу не повинні самостійно та на власний розсуд розраховувати вказану суму на підставі наданих стороною відомостей про тарифи щодо вартості його послуг на правову допомогу або встановлювати конкретну кількість необхідного адвокату часу для виконання тих чи інших робіт у конкретній справі. У вищевказаних правових нормах не зазначено надання якогось неконкретного, абстрактного розрахунку, а навпаки, мова йде про розрахунок суми судових витрат, які вже були фактично понесені та можуть бути понесені у майбутньому.
Господарський суд, керуючись частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховує висновки Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №904/4494/18, зокрема: "з огляду на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, Велика Палата Верховного Суду відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат" (пункт 6.52).
Положення частини 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України наділяють заявника правом на зміну розміру витрат, зокрема: попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Заявами по суті справи відповідно до частини 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Таким чином, для позивача першою заявою по суті є позовна заява.
У позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛІАН ОІЛ" вказало у розділі ІІ. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи: судовий збір в розмірі 3028 грн. 00коп.
В прохальній частині позову вказано: "3. Стягнути з Відповідача на користь Відповідача понесені судові витрати у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн., 00 коп.".
Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛІАН ОІЛ" не виконані усі вимоги вказаного процесуального законодавства, оскільки разом з позовом (чи безпосередньо у позовній заяві) (першою заявою по суті для позивача) ним не надано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат - витрат на правничу допомогу.
Відповідну заяву позивачем викладено у відповіді на відзив (яка не є першою заявою по суті для позивача у розумінні вимог статті 124 Господарського процесуального кодексу України.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" у запереченнях на клопотання (заяву) позивача про стягнення витрат на правничу допомогу посилається на недотримання позивачем вимог статті 124 Господарського процесуального кодексу України.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛІАН ОІЛ" посилаючись на приписи частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що відповідь на відзив є частиною розгляду справи, тому у ній можна заявити про судові витрати, зокрема витрати на адвоката. Також позивач посилається на співмірність заявлених витрат, витраченим часом на підготовку позову, спілкування з відповідачем, а також посилається на судову практику, відповідно до якої сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.
Щодо вказаних доводів позивача господарський суд зазначає таке.
Колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 р. у справі №161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) зазначила, що потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.
Зі змісту частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
З положень частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Схожа позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №910/9024/21, від 11.01.2024 у справі №924/423/23, на які посилається скаржник.
З огляду на викладене, відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат. Вказане узгоджується з позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №910/3055/20, від 14.12.2021 у справі №922/676/21, від 18.01.2022 у справі №910/2679/21, від 21.06.2022 у справі №908/574/20, від 13.06.2023 у справі №923/515/21, від 08.02.2024 у справі №295/3068/20.
Аналогічні висновки містяться також у постановах Верховного Суду від 31.07.2024 у справі №916/2929/22, Центрального апеляційного господарського суду від 02.04.2024 у справі №904/3506/23, від 23.07.2024 у справі №908/2258/23, від 09.04.2024 у справі №904/1902/23.
Тобто, застосування відповідних положень статті 124 Господарського процесуального кодексу України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІАН ОІЛ" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн., господарський суд з урахуванням статті 124 Господарського процесуального кодексу України дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу позивача. При цьому, господарський суд враховує, що позов поданий (завантажений) позивачем через систему "Електронний суд" 28.01.2025, а з наданих до відповіді на відзив додатків вбачається, що договір про надання правової допомоги укладений з Адвокатським об`єднанням "Північна фортеця" 15.01.2025, в договорі вказано, що вартість юридичних послуг складає 6 000,00 грн., тобто станом на час подання позову до суду позивач мав можливість подати орієнтовний розрахунок судових витрат на правничу допомогу. Водночас, ні у позові, ні в окремо поданій заяві разом із позовом не заявлено про стягнення витрат на правничу допомогу в порядку, встановленому статтею 124 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІАН ОІЛ" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" 6 000,00 грн. витрат на правничу допомогу відмовити.
Ухвала набирає законної сили 25.02.2025 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 25.02.2025

Суддя Ю.А. Бажанова