ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
17 лютого 2025 року Справа № 915/1311/24
Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,
секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,
представника позивача: не з`явився,
представника відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Енергнетична компанія ІНСОЛ б/н від 30.01.2025 (вх.№1438/25 від 30.01.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №915/1311/24
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Енергнетична компанія ІНСОЛ,
до відповідача: Комунального підприємства Первомайської міської ради Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства,
про: стягнення заборгованості у розмірі 2647802,04 грн, -
Ухвалою суду від 03.02.2025 вищевказану заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 17.02.2025 та запропоновано відповідачу письмово висловити свою позицію щодо заяви позивача б/н від 30.01.2025.
Відповідачем суду не надано заперечень або пояснень на виконання вимог ухвали суду від 03.02.2025, в якій запропоновано останньому письмово висловити свою позицію щодо заяви позивача б/н від 30.01.2025.
Ухвалу суду від 03.02.2025 по даній справі була надіслано судом відповідачу - Комунальному підприємству Первомайської міської ради Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства в його електронний кабінет, яка була доставлена в Електронний кабінет одержувача: 05.02.2025 о 23:45, про що свідчить Довідка про доставку документа в кабінет електронного суду від 06.02.2025.
Згідно ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
За таких обставин враховуючі приписи п.2) ч.6 ст.242 ГПК України суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви.
Сторони явку повноважних представників у судове засідання 17.02.2025 не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Згідно п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причини неявки.
Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення питання про розподіл судових витрат на правову допомогу по даній справі за відсутності представників сторін.
У судовому засіданні 17.02.2025 підписано вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.
Господарським процесуальним законодавством передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.ч.1, 3 ст.123 ГПК України).
Згідно ст.16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12) ч.3 ст.2 ГПК України).
Як визначено у п.6.3. постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 №7 відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України).
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Відповідно до п.6.5 постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 №7, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
28.04.2023 між Адвокатським об`єднанням Пріус (надалі - Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю Енергнетична компанія ІНСОЛ (надалі - Замовник або Клієнт, позивач у справі) укладено Договір №32 про надання правової (правничої) допомоги (надалі - Договір №32) відповідно до п.2.1, якого за цим Договором Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати Замовникові за його окремими усними чи письмовими запитами правову допомогу протягом строку дії цього Договору.
Відповідно п.4.1 Договору №32 вартість послуг за надання правової допомоги за конкретними завданнями Клієнта, а також можливі уточнення порядку їх оплати, визначаються додатковими угодами до цього Договору, як невід`ємними його частинами.
01.05.2023 між Адвокатським об`єднанням Пріус (надалі - Сторона-1) та адвокатом Вавдійчик Богданом Павловичем (надалі - Сторона-2), відповідно до п.1.1, якого Сторона-2 зобов`язується надавати правову допомогу від імені та за рахунок Сторони-1 відповідно до вимог законодавства України.
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката (адвокатського об`єднання) заявник надав суду копії наступних документів:
1) Договору №32 про надання правової (правничої) допомоги від 28.04.2023;
2) Договору про співпрацю від 01.05.2023;
3) Додаткової угоди №2 від 14.08.2024 до Договору №32 про надання правової (правничої) допомоги від 28.04.2023;
4) Акту №2-2 від 18.12.2024 приймання-передачі наданої правової допомоги за Договором від 28.04.2023 №32 про надання правової (правничої) допомоги та Додатковою угодою від 14.08.2024 №2 до нього;
5) Свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю №2907 від 31.05.2007;
6) Ордеру на надання правничої (правової) допомоги Серії АА №0044986 від 04.09.2024.
Судом встановлено, що представником позивача у даній справі був адвокат Вавдійчик Богдан Павлович згідно Свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю №2907 від 31.05.2007, який діяв на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги Серії АА №0044986 від 04.09.2024.
Адвокатом Вавдійчиком Б.П. у даній справі, подавались до суду через систему Електронний суд: позовна заява б/н від 23.10.2024, заява б/н від 30.12.2024, додаткові пояснення б/н від 08.01.2025 та заява про ухвалення додаткового рішення б/н від 30.01.2025.
Суд, розподіляючи витрати за послуги адвоката, зазначає, що наявні в матеріалах справи Договір №32 про надання правової (правничої) допомоги від 28.04.2023, Договір про співпрацю від 01.05.2023, Додаткова угода №2 від 14.08.2024 до Договору №32 про надання правової (правничої) допомоги від 28.04.2023 та Акт №2-2 від 18.12.2024 приймання- передачі наданої правової допомоги за Договором від 28.04.2023 № 32 про надання правової (правничої) допомоги та Додатковою угодою від 14.08.2024 №2 до нього, тобто докази із зазначенням конкретного переліку послуг, які надано та їх вартості, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у заявленому розмірі, адже розмір таких витрат має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, а й відповідати критеріях реальності та розумної необхідності таких витрат, а також співмірності зі складністю справи.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 29.01.2025, позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 2602315,0 грн основного боргу, 4705,56 грн - 3% річних та 31284,25 грн судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Судом, за результатами аналізу наданих позивачем Договору №32 про надання правової (правничої) допомоги від 28.04.2023, Договору про співпрацю від 01.05.2023, Додаткової угоди №2 від 14.08.2024 до Договору №32 про надання правової (правничої) допомоги від 28.04.2023 та Акту №2-2 від 18.12.2024 приймання-передачі наданої правової допомоги за Договором від 28.04.2023 №32 про надання правової (правничої) допомоги та Додатковою угодою від 14.08.2024 №2 до нього та матеріалів справи взято до уваги, що рівень складності справи (стягнення заборгованості за поставлену позивачем та спожиту відповідачем електричну енергію у серпні 2024 року на підставі Акту прийому-передачі електроенергії та супутніх документів до нього), - є незначним. Тому витрачений на аналіз чинного законодавства, судової практики та підготовки позовної заяви час не міг бути тривалим, а сама підготовка матеріалів у даній справі не мала викликати складнощів.

Судом також враховано, що адвокат позивача Вавдійчик Б.П. брав участь у одному підготовчому засіданні (02.12.2024) та в двох судових засіданнях (14.01.2025 та 29.01.2025) в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів поза межами суду.

Суд вважає, що при незначному рівні складності справи вартість надання послуг правничого характеру у сумі 40000,0 грн, та участь представника позивача у кожному судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, є значно завищеною та не відповідає критеріях реальності та розумності, а також співмірності зі складністю справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 40000,0 грн не відповідає критеріям реальності, розумності та співрозмірності.

Таким критеріям у даній справі на думку суду буде відповідати вартість надання послуг правничого характеру у сумі 10000,0 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне зменшити розмір таких витрат до 10000,0 грн, які слід стягнути з відповідача.

У відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу в решті заявленої позивачем суми 30000,0 грн, - слід відмовити.

З урахуванням викладеного, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Енергнетична компанія ІНСОЛ б/н від 30.01.2025 про ухвалення додаткового рішення у справі №915/1311/24 щодо відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.126, ч.ч.5-7,9 ст.129, ст.ст.221, 232, 233, 238, 240, 241, 244 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Енергнетична компанія ІНСОЛ б/н від 30.01.2025 (вх.№1438/25 від 30.01.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №915/1311/24 щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, - задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Первомайської міської ради Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енергнетична компанія ІНСОЛ 10000,0 грн витрат на правову допомогу.

3. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Енергнетична компанія ІНСОЛ у відшкодуванні витрат понесених на правову допомогу у сумі 30000,0 грн.

Додаткове рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне додаткове рішення підписано суддею 25.03.2025.

Суддя М.В.Мавродієва