РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.03.2025Справа № 910/15936/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (вул. Івана Федорова, буд. 32, літ.А, м. Київ, 03038; ідентифікаційний код 30859524)

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» (вул. Володимирська, 69, м. Київ, 01033; ідентифікаційний код 19350062)

про стягнення 160 000 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» (далі за текстом - ПрАТ «СК «УСГ», Позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» (далі за текстом - «СК «Інтер-Поліс», Відповідач) про стягнення 160 000 грн суми страхового відшкодування за полісом № ЕР-219810331.

В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що ним на виконання умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспортні здійснено виплату суму страхового відшкодування в розмірі 681 582, 87 грн за шкоду спричинену страхувальником Відповідача.

З огляду на здійснення Позивачем виплати суми страхового відшкодування у вказаному розмірі, Позивач зазначає, що він в силу положень статті 993 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) та статті 108 Закону України «Про страхування» набув право вимоги до Відповідача (винної в ДТП особі) за полісом № ЕР/219810331 в межах встановлених лімітів відповідальності.

Також, Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

У відповіді на відзив Позивач зазначає, що Відповідачем у відзиві не наведено жодної підстави для застосування коефіцієнта фізичного зносу, а здійснене Позивачем страхове відшкодування не включало суму ПДВ.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Із поданого Відповідачем відзиву вбачається, що ним заперечуються заявлені позовні вимоги з огляду на те, що Позивачем при здійсненні розрахунку суми страхового відшкодування, яка заявляється до стягнення не застосовано коефіцієнт фізичного знову, не відраховано ПДВ оскільки страхова виплата здійснена на користь потерпілої особи, а докази проведення ремонту пошкодженого автомобіля відсутні.

Крім того, Відповідач звертає увагу суду, що власник пошкодженого автомобіля та Позивач не зверталися до нього з метою огляду транспортного засобу, що фактично позбавило сторону від можливості визначення розміру заподіяної шкоди.

Заявлені Позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу вважаються завищеними оскільки адвокат є представником Позивача у багатьох справах даної категорії.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

15.01.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

15.01.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

07.11.2023 між Позивачем (Страховик) та ПП «Обухівміськвторресурси» (Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспортні № 28-2850-23-00132, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб Ford Trucks, державний номер НОМЕР_1 .

Період дії Договору згідно пункту 8: з 26.11.2023 по 25.11.2024.

15.04.2024 відбулася дорожньо-транспортна пригода у м. Обухів, вул. Промислова за участю застрахованого автомобіля Ford Trucks, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Lexus RX, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , цивільно - правова відповідальність якого застраховано Відповідачем згідно полісу № ЕР/219810331 (ліміт майнової шкоди - 160 000грн, франшиза - 0 грн).

За наслідками зазначеної ДТП пошкоджено застрахований Позивачем автомобіль - Ford Trucks, державний номер НОМЕР_1 .

Постановою Обухівського районного суду Київської області у справі № 372/2136/24 від 13.05.2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаної вище ДТП.

Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Страхувальник повідомив Позивача про настання ДТП та звернувся 16.04.2024 до нього із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

19.09.2024 Позивачем на підставі ремонтної калькуляції № від 15.09.2024 встановлено вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Ford Trucks, державний номер НОМЕР_1 в розмірі 676 582, 97 грн.

Протоколом огляду колісного транспортного засобу № 86177 від 07.05.2024 зафіксовано заподіяні пошкодження автомобіля Ford Trucks, державний номер НОМЕР_1 .

Позивачем здійснено розрахунок суми страхового відшкодування та складено страховий акт № ДККА-86177 від 19.09.2024, на підставі якого Позивачем здійснено виплату суми страхового відшкодування в розмірі 681 582, 97 грн на користь потерпілого (ПП «Обухівміськвторресурси») згідно платіжної інструкції № 81360 від 19.09.2024.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач 23.09.2024 звертався до Відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування № 52291 від 20.09.2024, яку останнім отримано 30.09.2024 згідно наданих Позивачем доказів.

Однак, станом на дату звернення до суду з позовом кошти Відповідачем на користь Позивача не сплачено.

На підтвердження заявлених Позивачем до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано:

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 10423/10 від 20.12.2021;

- договір № 2-12/2023-Ю про надання правової допомоги від 08.12.2023, пунктом 1 якого сторонами погоджено розмір гонорару 7 000 грн у справах де ціна позову перевищує 50 000 грн;

- довіреність № 0124-13 від 05.01.2024;

- Акт виконаних робіт від 24.12.2024 до договору № 2-12/2023-Ю про надання правової допомоги від 08.12.2023 на суму 24 000 грн (щодо спірних правовідносин пункт 4), за підписами адвокатського бюро та Позивача.

Заперечення Відповідача в частині заявлених Позивачем до відшкодування витрат зводяться до їх завищеності оскільки адвокат є представником Позивача у багатьох справах, що свідчить про ознайомленість останнього з даною категорією справ, що виключає необхідність додаткового часу для підготовки та формування правової позиції у спірних правовідносинах.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 108 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.

Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на викладене вище, враховуючи те, що вина водія ОСОБА_2 під час керування автомобілем Lexus RX, державний номер НОМЕР_2 у вчиненні 15.04.2024 дорожньо-транспортної пригоди встановлена в судовому порядку та підтверджується постановою Обухівського районного суду Київської області від 12.05.2024 у справі № 372/2136/24, а Позивачем здійснено відшкодування, суд погоджується з доводами Позивача що до нього перейшло право вимоги до страховика винної особи (Відповідача) в межах визначених полісом № ЕР/219810331 лімітів, а саме в межах суми 160 000 грн оскільки франшиза відсутня.

Що стосується доказів, наданих Позивачем на підтвердження вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля суд зазначає.

По-перше, автомобіль Ford Trucks, державний номер НОМЕР_1 2021 року випуску згідно інформації вказаній у договорі добровільного страхування, укладеного між Позивачем та його страхувальником, а тому в силу положень пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092) значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким до дорівнює нулю.

Відповідачем не наведено інших підстав для необхідності застосування коефіцієнта фізичного зносу, а також не надано розрахунок останнього.

По-друге, із наданої Позивачем платіжної інструкції № 81360 від 19.09.2024 вбачається, що сума в розмірі 681 582, 97 грн сплачена на користь потерпілого (ПП «Обухівміськвторресурси») без урахування ПДВ, що не суперечить положенням статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пунктами 5.1, 5.2 Методики визначено, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

Однак, суд зазначає, що посилання Відповідача на ту обставину, що його не повідомили про огляд пошкодженого транспортного засобу, не може бути підставою для не виплати суми страхового відшкодування, оскільки Методикою не передбачено обов`язковість виклику страховика за договором обов`язкового страхування для огляду КТЗ.

Докази звернення Відповідача до Позивача з намірами здійснити огляд пошкодженого автомобіля матеріали справи не містять.

Суд, зазначає, що визначення розміру збитків на підставі ремонтної калькуляції, складеної за допомогою комп`ютерної програми «Audatex», не суперечить умовам чинного законодавства про оціночну діяльність, оскільки комп`ютерна програма «Audatex» рекомендована пунктом 59 додатку 8 Методики.

При цьому, слід зазначити, що дані, зазначені у вказаній ремонтній калькуляції, відповідають встановленим в пунктом 4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зміст ремонтної калькуляції не суперечить умовам чинного законодавства про оціночну діяльність та чітко відображає суму завданих збитків.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наданий Позивачем страховий акт та платіжна інструкція є достатніми доказами фактично здійснених Позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП та які підлягають відшкодуванню Відповідачем в розмірі 160 000 грн.

Що стосується питання розподілу витрат Позивача на професійну правничу допомогу суд зазначає, що згідно з пунктом 1 частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що доводи Відповідача в частині заперечень щодо заявлених до відшкодування витрат є суто формальними та не конкретизованими, а представництво інтересів Позивача одним і тим же адвокатом не виключає необхідність вчинення дій та надання послуг окремо в межах кожної справи, які містять відмінний предмет спору.

Враховуючи надані Позивачем докази понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, погодження їх сторонами у фіксованому розмірі, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати відповідають критерію розумності, є співрозмірними із ціною позову та ступенем складності справи, а також є такими, що фактично понесені стороною у зв`язку з чим підлягають відшкодуванню Відповідачем.

Відповідачем не наведено суду підстав для зменшення розміру заявлених витрат із посиланням на конкретні пункти частини 4 статті 126 ГПК України.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи те, що Позивачем виплачено суму страхового відшкодування за шкоду спричинену страхувальником Відповідача та з огляду на перехід до Позивача права вимоги до Відповідача, суд дійшов висновку, що вимоги Позивача є правомірними, а відповідно позов підлягає задоволенню.

Судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» (вул. Володимирська, 69, м. Київ, 01033; ідентифікаційний код 19350062) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (вул. Івана Федорова, буд. 32, літ.А, м. Київ, 03038; ідентифікаційний код 30859524) суму страхового відшкодування - 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн, витрати на професійну правничу допомогу - 7 000 (сім тисяч) грн та судовий збір - 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано:03.03.2025

Суддя Антон ПУКАС