ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2025 р. Справа№ 911/1704/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Коробенка Г.П.

секретар судового засідання: Романенко К.О.,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 24.02.2025,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК Електрум» про ухвалення додаткової постанови в межах розгляду апеляційної Публічного акціонерного товариства «Центренерго»

на рішення Господарського суду Київської області

від 08.10.2024 (повний текст складено 24.10.2024)

на додаткове рішення Господарського суду Київської області

від 04.11.2024 (повний текст складено 22.11.2024)

у справі № 911/1704/24 (суддя А.Ф. Черногуз)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК Електрум»

до Публічного акціонерного товариства «Центренерго»

про про стягнення 408 043, 80 грн,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛТК Електрум» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про стягнення 408 043, 80 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 08.10.2024 у справі №911/1704/24 позов задоволено.

Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК Електрум» 406 740, 00 грн основної суми боргу, 1 303, 80 грн трьох відсотків річних та 4 896, 53 грн витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, а у випадку, якщо суд дійде до висновку про обґрунтованість вимог позивача, просить суд зменшити розмір стягнення 3% річних на 99%.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 04.11.2024 у справі №911/1704/24 заяву позивача про стягнення судових витрат та ухвалення додаткового рішення у справі задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК Електрум» 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В решті вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржуване додаткове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі. У разі необхідності задоволення витрат на професійну правничу допомогу зменшити її розмір до 1 000, 00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на рішення Господарського суду Київської області від 08.10.2024 у справі №911/1704/24 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 08.10.2024 у справі №911/1704/24 - без змін.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 04.11.2024 у справі №911/1704/24 залишено без задоволення, додаткове рішення Господарського суду Київської області від 04.11.2024 у справі №911/1704/24 - без змін.

28.01.2025 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів суду (підсистема «Електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК Електрум» надійшла заява про ухвалення додаткової постанови та вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000, 00 грн.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина 2 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється у тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК Електрум» про ухвалення додаткової постанови призначено до розгляду на 24.02.2025 на 11:20 год.

20.02.2025 від представника відповідача через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів суду (підсистема «Електронний суд») надійшло клопотання, в якому останній просить заяву про ухвалення додаткового рішення частині стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу надану Північному апеляційному господарському суді у розмірі 20 000, 00 грн, зменшити до 1 000, 00 грн.

В судове засідання 24.02.2025 з`явився представники позивача та відповідача.

В судовому засіданні представник позивача просив заяву задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечував.

Отже, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК Електрум» і додані до неї документи, матеріали справи, колегія судів дійшла висновку про прийняття додаткової постанови, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, у письмових поясненнях, позивач просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК Електрум» понесені під час розгляду даної справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000, 00 грн.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

28.01.2025 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів суду (підсистема «Електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК Електрум» надійшла заява про ухвалення додаткової постанови та вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000, 00 грн.

До вказаної заяви додано наступні докази на понесення судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 20 000, 00 грн:

- ордер серія АН №1600158 від 13.01.2025;

- договір №0501-1 від 01.05.2024 про надання правничої допомоги;

- додаткова угода №3 від 08.01.2025 до договору про надання правничої допомоги №0501-1 від 01.05.2024;

- акт про приймання передачі наданої правничої допомоги за договором про надання професійної правничої допомоги №0501-1 від 01.05.2024.

Так, згідно з договором, укладеним між адвокатом Іванченко Анастасією Валеріївною (далі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛТК Електрум» (далі - клієнт), адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та у відповідності із законодавством України (пункт 1.1.).

За умовами пункту 5.1. договору за надання правової допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар, сума якого погоджена сторонами та підтверджується актами наданих послуг.

08.01.2025 між адвокатом Іванченко Анастасією Валеріївною (далі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛТК Електрум» (далі - клієнт), укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги, відповідно до пункту 1 якої визначено порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвоката Івченко Анастасії Валеріївни у справі за апеляційними скаргами з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на рішення Господарського суду Київської області від 08.10.2024 у справі №911/1704/24 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 04.11.2024 у справі №911/1704/24.

Сума фіксованого розміру правничої допомоги становить 20 000, 00 грн. (пункт 2).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 вказаного Закону).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу на суму 20 000, 00 грн, які є пропорційним до предмета спору, враховуючи предмет позову, обсяг виконаних адвокатом робіт та наданих послуг.

Частиною 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, від відповідача надійшло клопотання, в якому останній просить заяву про ухвалення додаткового рішення частині стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу надану Північному апеляційному господарському суді у розмірі 20 000, 00 грн, зменшити до 1 000, 00 грн. відповідача звертає увагу, що при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, у порівнянні із розглядом справи у суді першої інстанції, правова позиція позивача та відповідача не змінювалась, адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права та законодавства, що регулює спірні правовідносини, а доводи сторін залишались такими ж, як під час розгляду справи в Господарському суді Київської області. Також відповідач вказує, що розмір витрат на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, який був зазначений адвокатом, є не співмірними із складністю справи.

За статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited" проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

З огляду на викладене, витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК Електрум» на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 20 000, 00 грн по даній справі є обґрунтованими, підлягають задоволенню та згідно з положеннями статті 129 ГПК України покладаються на відповідача - Публічне акціонерного товариства «Центренерго».

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК Електрум» задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (, 08711, Київська область, Обухівський район, с-ще Козин, вул. Рудиківська, 49) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК Електрум» (, 03067, місто Київ, вулиця Гарматна, буд. 8) 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛТК Електрум» у Північному апеляційному господарському суді. Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

Матеріали справи №911/1704/24 повернути до Господарського суду Київської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 03.03.2025, після виходу Коробенка Г.П. з відпустки.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Г.П. Коробенко