ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" лютого 2025 р. Справа № 924/59/24

Суддя Господарського суду Хмельницької області Грамчук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Першого заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Заслучненської сільської територіальної громади в особі Заслучненської сільської ради с. Заслучне, Хмельницького району Хмельницької області

до Лісокомунального сільськогосподарського підприємства "Красилівліс", м. Красилів

про стягнення 2 092 941, 87 грн збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища

за участю представників :

позивача: не з`явився

відповідача: Мельничук М.В. - директор

прокуратури: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.07.2024 у справі №924/59/24 позов задоволено. Стягнуто з Лісокомунального сільськогосподарського підприємства "Красилівліс" (31050, пл. І.О. Масловського, 3, с.Заслучне, Хмельницький район, Хмельницька область, ) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області: - на р/р Заслучненської сільської ради Заслучної сільської ОТГ Хмельницького району UA0022747, код ЄДРПОУ отримувача 04407170, банк одержувач - ГУК у Хмел.обл/Заслучнен.стг/24062100, Казначейство України (ел.адм.подат.); код класифікації бюджету 24062100, МФО 37971775, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності у розмірі 2092941,87 грн (два мільйони дев`яносто дві тисячі дев`ятсот сорок одну гривню 87 коп.). Стягнуто з Лісокомунального сільськогосподарського підприємства "Красилівліс" (31050, пл. І.О. Масловського, 3, с.Заслучне, Хмельницький район, Хмельницька область, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок UA0002814, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір в розмірі 31394,13 грн (тридцять одна тисяча триста дев`яносто чотири гривні 13 коп.).

17.12.2024р. видано накази.

28.01.2025 на адресу суду через систему "Електронний суд" надійшла заява (вх.№05-08/307/25 від 28.01.2025) Лісокомунального сільськогосподарського підприємства "Красилівліс" про розстрочення виконання судового рішення у справі №924/59/24.

В обгрунтування заяви відповідач зазначив, що він є комунальним комерційним підприємством, основною метою діяльності якого є надання послуг із лісозаготівлі. При цьому, 80 % заготовленої деревини реалізується місцевому населенню для опалення, а також надається благодійна допомога паливним матеріалом сім`ям загиблих воїнів.

Засновником комунального підприємства є Заслучненська сільська рада, яка відмовила підприємству у виділені з місцевого бюджету коштів на погашення заборгованості перед позивачем.

Відповідно до фінансового звіту малого підприємства за 2023 рік у Лісокомунального сільськогосподарського підприємства «Красилівліс» відсутній прибуток, розмір збитку становить 524 000 грн

Щодо фінансового звіту малого підприємства на 30.09.2024 року у Лісокомунального сільськогосподарського підприємства «Красилівліс» є незначний прибуток, а саме в сумі 567 500 грн

У товаристві відсутні основні засоби, у зв`язку із чим воно не має можливості здійснити їх реалізацію, отримати від цього кошти та використати їх на погашення заборгованості перед позивачем.

Дебіторська заборгованість перед підприємством відсутня.

Діяльність підприємства здійснюється за рахунок восьми працівників, а саме директора, бухгалтера, діловода та п`яти лісничих.

Фонд оплати праці становить 154 129,00 грн на місяць із яких 126 336 грн заробітна плата та 27 793 грн нараховані податки та обов`язкові платежі.

Незначні прибути товариства та потреба у щомісячній виплаті заробітної плати в сумі 154129,00 грн, робить неможливим накопичення коштів для погашення заборгованості перед позивачем, так як практично усі щомісячні прибути товариства використовуються на виплату заробітної плати.

Станом на даний час Відповідач володіє грошовими коштами на розрахунковому рахунку в сумі близько 200 000 грн., із яких 154 129,00 грн, необхідно спрямувати на виплату заробітної плати.

Вважає, що викладене свідчить про те, що на сьогоднішній день матеріальне становище Лісокомунального сільськогосподарського підприємства «Красилівліс» є складним.

При цьому, не зважаючи на складну економічну ситуацію в державі, потребу у кваліфікованих та фізично сильних працівниках, які необхідні для виконання робіт у сфері лісозаготівлі та ускладнене їх працевлаштування в умовах воєнного стану та мобілізації, Лісокомунальному сільськогосподарському підприємству «Красилівліс» з важкістю вдається підтримувати свою платоспроможність та отримати незначні прибутки.

Заявник визнає борг та не ухиляється від сплати нарахованих збитків, однак з незалежних від нього причин не може відразу повністю сплатити їх у досить значній сумі.

Звертає увагу на те, що примусове стягнення заборгованості через ограни ДВС спричинить додаткове збільшення збитків Відповідача у зв`язку зі стягненням 10 % виконавчого збору, що становитиме більше 200 000 грн

За таких обставин, у разі не проведення розстрочення виплати 2092941,87 грн, її стягнення призведе до виникнення заборгованості по заробітній платі, нарахування штрафних санкцій, арешту розрахункового рахунку підприємства припинення здійснення ним господарської діяльності, неотримання населенням палива в решті це призведе до неплатоспроможності та банкрутства підприємства.

Представник відповідача (заявника) вимоги заяви підтримав з підстав, зазначених у заяві. Крім того, повідомив суд про оплату 250000,00 грн та листом №7 від 11.02.2025 р. повідомлено про залишок коштів в сумі 298976,71 грн станом на 11.02.025р.

При розгляді заяви про відстрочення виконання рішення суду у справі судом враховується таке.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року по справі № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 року по справі № 11-рп/2012).

Згідно до ч.1 та ч.2 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

В обґрунтування заяви відповідач повідомив, що він є комунальним комерційним підприємством, основною метою діяльності якого є надання послуг із лісозаготівлі. При цьому, 80 % заготовленої деревини реалізується місцевому населенню для опалення, а також надається благодійна допомога паливним матеріалом сім`ям загиблих воїнів.

Засновником комунального підприємства є Заслучненська сільська рада, яка відмовила підприємству у виділені з місцевого бюджету коштів на погашення заборгованості перед позивачем.

Відповідно до фінансового звіту малого підприємства за 2023 рік у Лісокомунального сільськогосподарського підприємства «Красилівліс» відсутній прибуток, розмір збитку становить 524 000 грн

Щодо фінансового звіту малого підприємства на 30.09.2024 року у Лісокомунального сільськогосподарського підприємства «Красилівліс» є незначний прибуток, а саме в сумі 567 500 грн

У товаристві відсутні основні засоби, у зв`язку із чим воно не має можливості здійснити їх реалізацію, отримати від цього кошти та використати їх на погашення заборгованості перед позивачем.

Заявником подано довідку про залишок коштів на рахунку станом на 11.02.25р. в сумі 298976,71 грн та платіжну інструкцію №2896 від 19.02.2025 про часткову сплату заборгованості на суму 250000,00 грн

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також, серед іншого, враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору та наявність стихійного лиха, інших надзвичайних подій тощо.

Так, вищезазначеними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду, оскільки у процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для розстрочки/відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у визначений строк.

При цьому, необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст.331 ГПК України, ця норма не вимагає, і господарський суд законодавчо обмежений річним терміном відстрочки чи розстрочки виконання рішення з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій, інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини (як то, зокрема, ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов`язань заявнику та/або недоведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу, а також неперерахування (несвоєчасне перерахування) заявнику з бюджету коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу, у тому числі в рахунок оплати наданих заявником послуг (виконаних робіт, поставлених товарів); загроза виникнення неплатоспроможності (банкрутства) заявника в разі своєчасної та в повному обсязі сплати ним грошового зобов`язання або погашення податкового боргу в повному обсязі) (позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №2а-25767/10/0570).

Разом з тим, положення Господарського процесуального кодексу України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 такого кодексу. Відповідно до вказаної статті господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом береться до уваги, що відповідач є комунальним комерційним підприємством, основною метою діяльності якого є надання послуг із лісозаготівлі. При цьому, 80 % заготовленої деревини реалізується місцевому населенню для опалення, а також надається благодійна допомога паливним матеріалом сім`ям загиблих воїнів.

Відповідач подав платіжну інструкцію від 19.02.2025 про сплату 250000,00 грн та погоджений графік погашення боргу з Заслучненською сільською радою.

Невідкладне стягнення повної суми боргу призведе до значних фінансових труднощів для відповідача, потенційно ускладнить можливість продовжувати надавати послуги. Таке рішення може загрожувати не лише функціонуванню підприємства, але й мати ширші соціальні наслідки.

Суд оцінює надані заявником докази у сукупності як такі, що підтверджують наявність надзвичайних подій, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

На думку суду, надання розстрочення виконання судового рішення забезпечить боржнику можливість поступового погашення присуджених до стягнення сум без значного одноразового фінансового навантаження, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів із певним інтервалом у часі.

При цьому суд враховує, що відповідач не ухиляється від виконання судового рішення, а лише вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за судовим рішенням перед позивачем значними разовими платежами.

Суд враховує, що інтерес стягувача полягає в тому, щоб рішення суду було виконано в повному обсязі, однак ненадання розстрочки виконання рішення суду призведе до неможливості його виконання взагалі, оскільки існує ризик припинення або призупинення діяльності відповідача та важких соціальних наслідків.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги фінансовий стан відповідача та ступінь його вини у виникненні спору, інтереси кожної із сторін, в тому числі і матеріальні, суд вважає обґрунтованими доводи заявника про те, що наведені ним обставини є такими, що підтверджують ускладненість та неможливість негайного виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.07.2025 №924/59/24.

Суд дійшов висновку, що розстрочення виконання рішення у вищевказаний спосіб не порушить справедливої рівноваги та справедливого балансу у розумінні статті 6 Конвенції, оскільки надасть можливість виконати судове рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора реально отримати грошові кошти.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини на державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява №6962/02).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003, ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапівницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Враховуючи баланс інтересів сторін та відсутність заперечень позивача щодо розстрочення виконання судового рішення на чотири місяці рівними частинами, з метою досягнення мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора, суд дійшов до висновку про задоволення заяви відповідача та розстрочення виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.07.2024 №924/59/24 на дванадцять місяців рівними частинами по 171020,00 грн щомісяця 30 числа кожного поточного місяця (в лютому - до 28 лютого 2026).

Керуючись ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву (вх.№05-08/307/25 від 28.01.2025) Лісокомунального сільськогосподарського підприємства "Красилівліс" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.07.2024 у справі №924/59/24 задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.07.2024 у справі №924/59/24 щодо стягнення з Лісокомунального сільськогосподарського підприємства "Красилівліс" (31050, пл. І.О. Масловського, 3, с.Заслучне, Хмельницький район, Хмельницька область, ) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області: - на р/р Заслучненської сільської ради Заслучної сільської ОТГ Хмельницького району UA0022747, код ЄДРПОУ отримувача 04407170, банк одержувач - ГУК у Хмел.обл/Заслучнен.стг/24062100, Казначейство України (ел.адм.подат.); код класифікації бюджету 24062100, МФО 37971775, грошові стягнення за шкоди, із сплатою в наступні строки:

- 30 березня 2025 року - 171020,00 грн;

- 30 квітня 2025 року - 171020,00 грн;

- 30 травня 2025 року - 171020,00 грн;

- 30 червня 2025 року - 171020,00 грн;

- 30 липня 2025 року - 171020,00 грн;

- 30 серпня 2025 року - 171020,00 грн;

- 30 вересня 2025 року - 171020,00 грн;

- 30 жовтня 2025 року - 171020,00 грн;

- 30 листопада 2025 року - 171020,00 грн;

- 30 грудня 2025 року - 171020,00 грн;

- 30 січня 2026 року - 171020,00 грн;

- 30 лютого 2026 року - 171016,06 грн,

а всього 2052236,06 грн

Ухвала набрала законної сили 24.02.2025.

Ухвала може бути оскаржена у строки та порядку, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя І.В. Грамчук

Виддрук. прим.:

1- в справу,

2- Хмельницькій окружній прокуратурі - в електронний суд,

3- Хмельницькій обласній прокуратурі - в електронний суд,

4- позивачу - в електронний суд,

5- відповідачу ()

6- третій особі - в електронний суд

7- представнику заявника Мельничуку М.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )