ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

25 лютого 2025 року м. Миколаїв Справа № 915/279/25

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ільєвої Л.М., розглянувши матеріали заяви (вх. № 2617/25 від 20.02.2025) Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" (01011, м. Київ, пров. Євгена Гуцала, 3; e-mail: ; ) про видачу судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південьбуд Миколаїв ЛТД" (54058, м. Миколаїв, вул. Лазурна, 10-Б; ) заборгованості в сумі 2100,00 грн. у порядку ст. 147-156 ГПК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2025 року до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південьбуд Миколаїв ЛТД" (боржника) заборгованості за договором про надання телекомунікаційних послуг № 573665/10 від 07.10.2010 р. Заяву обґрунтовано невиконанням з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Південьбуд Миколаїв ЛТД" умов вказаного договору в частині повної та своєчасної оплати за отримані послуги.

25.02.2025 р. Господарським судом Миколаївської області видано судовий наказ за заявою Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" щодо стягнення з боржника - ТОВ "Південьбуд Миколаїв ЛТД" на користь заявника заборгованості в сумі 1020,00 грн. та судового збору в сумі 242,24 грн.

Щодо вимог в частині стягнення з боржника решти суми боргу в розмірі 1080,00 грн. (2100,00 грн. - 1020,00 грн.) суд вважає, що подана заява в цій частині не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, наказне провадження відповідно до частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно зі ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктами 3 та 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, на підтвердження наведених в заяві обставин заявником надано копії договору про надання телекомунікаційних послуг № 573665/10 від 07.10.2010 р. надані також копії рахунків-актів рахунків-актів № від 28.02.2022 р., № від 31.03.2022 р. та № від 28.02.2023р., акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 01.12.2024, розрахунок заборгованості на загальну суму 2100,00 грн.

Так, з розрахунку заборгованості вбачається, що сума боргу в розмірі 2100,00 грн. складається з абонентської плати за лютий, березень 2022 року в сумі 1020,00 грн., а також з суми компенсації вартості обладнання на суму 1080,00 грн., яка виставлена до оплати на підставі рахунку-акту № від 28.02.2023 р.

Як випливає зі змісту заяви, за вказаним договором про надання телекомунікаційних послуг № 573665/10 від 07.10.2010 р. стягувачем надавались певні телекомунікаційні послуги.

Водночас, з наданої до заяви копії договору про надання телекомунікаційних послуг № 573665/10 від 07.10.2010 р., вбачається що за умовами договору оператор надає абоненту телекомунікаційні послуги, а абонент отримує їх та зобов`язується оплачувати їх відповідно до умов договору. Перелік та обсяг послуг, які надаються оператором абоненту відповідно до договору, їх вартість та характеристики визначаються в додатках до договору, які є його невід`ємними частинами (п.п. 1.1, 1.2 договору).

Згідно з п. 3.1.7 договору абонент зобов`язується оплачувати рахунки за послуги в повному обсязі та не пізніше 20 числа місяця що настає після повного розрахункового періоду (календарний місяць). У разі неотримання рахунку до 15 числа місяця, що настає після розрахункового періоду або здійснення розрахунків без застосування квитанцій, абонент повинен звернутися до оператора для отримання інформації про належну до сплати суму.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 договору оплата послуг здійснюється на підставі рахунків оператора у строки. Вказані в рахунку. При здійснені оплати рахунку абонент зобов`язаний вказати у своєму платіжному дорученні номер цього договору та номер рахунку, якій він оплачує. Всі витрати, пов`язані зі сплатою виставленого рахунку несе абонент. Перерахування плати за користування послугами здійснюється з дня їх підключення. За час, протягом якого послуги не надавалися з вини абонента, абонентська плата та інші обов`язкові платежі нараховуються абоненту в повному обсязі.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до припинення його однією із сторін або обома сторонами (п. 7.1 договору).

Додатком № 2 до договору про надання телекомунікаційних послуг № 573665/10 від 07.10.2010 р. встановлено, що телекомунікаційні послуги надаються по 2 телефонним лініям та зазначено тарифи, за яким здійснюється оплата наданих послуг, а саме одноразовий платіж в розмірі 1440,00 грн. (з ПДВ) та абонентська плата в розмірі 56,80 грн. (з ПДВ).

Так, в додатку № 2 до договору про надання телекомунікаційних послуг № 573665/10 від 07.10.2010 р. визначений тільки розмір абонентської плати, розмір компенсації вартості обладнання ані умовами договору, ані додатком до договору не визначено. Разом з тим, інформація про внесення змін до договору про надання телекомунікаційних послуг № 573665/10 від 07.10.2010 р. та додатку № 2 до нього в частині встановлення розміру компенсації вартості обладнання, або будь-які інші документи, які встановлюють таку вартість, заявником не надані.

Отже, з наданих на підтвердження правомірності заявлених вимог ПрАТ "Фарлеп-Інвест" документів неможливо встановити наявність у боржника обов`язку компенсувати вартість обладнання та розмір такої компенсації.

Таким чином, з огляду на відсутність доказів на підтвердження встановленого розміру компенсації вартості обладнання, існування заборгованості в цій частині підлягає доведенню.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

За таких обставин, за відсутності належних доказів існування у відповідача заборгованості з компенсації вартості обладнання, суд вважає недоведеним факт існування у боржника заборгованості в сумі 1080,00 грн.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відтак, зважаючи на те, що заявником не надано належних документів на підтвердження обставин, якими обґрунтовано заявлену грошову вимогу, та, відповідно, не доведено виникнення або порушення права такої вимоги, господарський суд доходить висновку про відмову Приватному акціонерному товариству "Фарлеп-Інвест" у видачі судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південьбуд Миколаїв ЛТД" заборгованості з компенсації вартості обладнання в сумі 1080,00 грн. на підставі п. 8 ч.1 ст. 152 ГПК України.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 147-148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству "Фарлеп-Інвест" у видачі судового наказу за поданою заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південьбуд Миколаїв ЛТД" заборгованості в сумі 1080,00 грн.

2. Повідомити заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя Л.М. Ільєва