ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2025 р.м. ХарківСправа № 922/4643/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕХНОСОЮЗ", м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків", м.Харків
про стягнення коштів 607 022,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕХНОСОЮЗ" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" про стягнення суми збитків за невиконання умов договору відповідального зберігання товару № 40-2018 ВЗТ від 23.05.2018р. в розмірі 607 022,40 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.12.2024 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 30.12.2024 відповідно до вимог ст. 122 ГПК України вчасно офіційно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалу в порядку ч. 2-4 ст. 120 та ч. 5 ст. 242 ГПК України направлено позивачу та відповідачу в електронному вигляді до їх Електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд» ЄСІТС.

Втім, відповідач своїм правом на захист не скористався, ні в установлений судом строк, ні станом на день прийняття судом даного рішення не подав відзиву на позовну заяву.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тобто, подання відповідачем відзиву на позовну заяву є правом, а не обов`язком учасника справи, а отже не може бути підставою для невиправданого затягування судового розгляду справи.

За приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України, справи в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 10, 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На підставі зазначеного, з огляду на закінчення встановленого ст. 248 ГПК України строку розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що судом вчинено всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача розгляд даної справи, та враховуючи, що подання відзиву на позовну заяву є правом (а не обов`язком) відповідача і суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, а також враховуючи, що позивачем досить повно висловлено свою позицію по суті заявлених ним позовних вимог і в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників справи щодо розгляду спору впродовж розумного строку, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності відзиву відповідача за наявними у справі матеріалами.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та докази, надані позивачем до позовної заяви, суд встановив таке.

23.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Агротехносоюз(далі - Поклажодавець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрозахист Харків (далі - Зберігач, Відповідач) укладено договір відповідального зберігання товару № 40-2018 ВЗТ за умовами якого Поклажодавець зобов`язався передавати, а Зберігач приймати на відповідальне зберігання визначений даним договором товар у кількості , асортименті, на строк, та інше передбачені умовами даного Договору відповідно до заявки (Заявок) Поклажодавця і видавати Поклажодавцю прийнятий на відповідальне зберігання товар відповідно до вимоги (вимог) Поклажодавця. Крім того, Сторони зобов`язались виконувати інші обов`язки передбачені цим Договором. (п.1.1 Договору).

Згідно п.1.3 Договору, право власності на товар, переданий Поклажодавцем на відповідальне зберігання Зберігачу залишається за Поклажодавцем і не переходить до Зберігача.

Відповідно до п.п.2.3 -2.6. Договору, прийняття товару здійснюється відповідно до Заявки (Форма №1 до Договору) на прийняття товару на відповідальне зберігання, наданої Поклажодавцем Зберігану у будь-який спосіб.У такій Заявці Поклажодавець визначає перелік, кількість, строки зберігання партії товару, за необхідності конкретні умови зберігання товару, а також інші необхідні відомості.Подавання та приймання товару на відповідальне зберігання забезпечується Сторонами протягом п`яти робочих днів з моменту подання Заявки. Кількість, асортимент (перелік) та інші характеритики товару , що передається на зберігання відносно кожної партії Товару визначаються в Заявці та Акті приймання передачі товару на зберігання (Форма 3 до Договору), який складається за наслідками передання товару на відповідальне зберігання.

Згідно п.3.3. 3.4. Договору , Товар з відповідального зберігання повертається частково чи повністю відповідно до Вимоги Поклажодавця. Періодичність та кількість Вимог про повернення товару не обмежуються. У Вимозі про повернення, термін повернення товару з відповідального зберігання , а також інші необхідні відомості.

Згідно підписаного між сторонами акту звірки залишків (інвентаризації) товару, що зберігається у Зберігача від 20.11.2023 р. за Договором відповідального зберігання товару № 40-2018 ВЗТ від 23.05.2018, станом на 20.11.2023 р. на складі (в іншому сховищі) Зберігача на відповідальному зберіганні за Договором відповідального зберігання товару № 40- 2018 ВЗТ від 23 травня 2018 року залишається - Регулятор росту рослин «Гуміфілд ВР-18», каністри , 20л 120 л № партії 022311.

Згідно Акту приймання передачі товару на відповідальне зберігання№ 3/18 від 17.04.2024 р. ТОВ «Агротехносоюз» передало на відповідальне зберігання ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» товар в кількості та в асотрименті 1 920,00 л. Гуміфілд ВР-18 (20 л).

ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» відповідно до Акту приймання передачі товару з відповідального зберігання № 4/78 від 19.04.2024 р. повернуто з відповідального зберігання ТОВ «Агротехносоюз» товар в кількості та асортименті : 40,00 л Гуміфілд ВР-18 (20 л). Згідно Акту приймання передачі товару з відповідального зберігання № 4/79 від 11.11.2024 р. повернуто з відповідального зберігання ТОВ «Агротехносоюз» товар в кількості та асортименті : 280,00 л. Гуміфілд ВР-18 (20 л).

У подальшому, 17.12.2024 ТОВ «Агротехносоюз» направило ТОВ «Агрозахист Харків» Вимогу №1 в якій просило видати (повернути) в строк до 20 грудня 2024 року з відповідального зберігання товар в кількості та асортименті 1 720 літрів регулятору росту рослин «ГУМІФІЛД ВР-18». Вказана вимога була доставлена ТОВ «Агрозахист Харків» засобом програмного забезпечення M.E.Doc в електронному вигляді 18.12.2024 р, що підтверджується повідомленням про доставку зформованим за допомогою програми M.E.Doc. Крім цього, зазначена вимога була надіслана 17.12.2024 на адресу відповідача поштою, що підтверджується відповідним описом вкладення до ціннного листа.

Як зазначає позивач, відповідач на вказану вимогу не відреагував, переданий на зберігання товар за вимогою №1 від 17.12.2024 не повернув, що в свою чергу дає підстави позивачу вважати цей товар втраченим.

Відповідно до п. 7.1. Договору, Сторони несуть повну відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов даного Договору відповідно до чинного законодавства України та умов Договору.

Згідно п.7.2. Договору, у разі відмови Зберігача повернути Поклажодавцю товар відповідно до умов Договору, Зберігач зобов`язаний відшкодувати нестачу товару (збитки, матеріальну шкоду, вартість втраченого, зіпсованого, знищеного, пошкодженого тощо товару) на умовах Договору.

Пунктом 7.4 Договору сторонами встановлено розмір збитків (матеріальної шкоди) за Договором від втрати, нестачі, розкрадання , псування, знищення, пошкодження тощо товару, переданого Зберігачу на відповідальне зберігання за Договором або відмови Зберігача повернути Поклажодавцю товар відповідно до умов Договору.

При цьому, пунктом 7.5 Договору також передбачено, що Базова вартість (ціна) товару в асортименті, яка вказана в п. 7.4. цього Договору не є сталою (не є твердою) і збільшується у випадку якщо курс продажу євро або станом на дату (робочу дату), що передує даті виставлення Поклажодавцем Зберігачу вимоги (претензії) про відшкодування збитків (матеріальної шкоди) за Договором чи станом на дату (робочу дату), що передує даті подання Поклажодавцем позову до Зберігача через суд про відшкодування (стягнення) збитків (матеріальної шкоди) за Договором або станом на дату (робочу дату), що передує даті розрахунку (у тому числі нового розрахунку) розміру збитків (матеріальної шкоди) за Договором, збільшиться по відношенню до гривні в порівнянні з курсом, що зазначений у п. 7.6. даного Договору. У такому випадку ціна (вартість) товару в асортименті для визначення розміру збитків (матеріальної шкоди) за Договором збільшується пропорційно збільшенню курсу продажу євро по відношенню до гривні і розраховується за наступною формулою:

Ц = ( Ко / Кз ) х Цс

Де Ц ціна (вартість) товару в асортименті для визначення розміру збитків

(матеріальної шкоди) за Договором;

Ко курс продажу євро (ринковий курс продажу євро) по відношенню до гривні на міжбанківському валютному ринку України (міжбанк) на дату (робочу дату), що передує даті виставлення Поклажодавцем Зберігачу вимоги (претензії) про відшкодування збитків (матеріальної шкоди) за Договором або станом на дату (робочу дату), що передує даті подання Поклажодавцем позову до Зберігача через суд про відшкодування (стягнення) збитків (матеріальної шкоди) за Договором чи станом на дату (робочу дату), що передує даті розрахунку (у тому числі нового розрахунку) розміру збитків (матеріальної шкоди) за Договором;

Кз курс продажу євро (ринковий курс продажу євро) по відношенню до гривні, який зазначений в п. 7.6. цього Договору;

Цс ціна (базова ціна, вартість) товару в асортименті, вказана в п. 7.4. цього Договору.

Відповідно до п. 7.7. Договору Поклажодавець має право по-новому розрахувати (розраховувати) та визначити (визначати) розмір збитків (матеріальної шкоди) за Договором станом на дату відповідного розрахунку, якщо після виставлення Поклажодавцем Зберігачу вимоги (претензії) про відшкодування збитків (матеріальної шкоди) за Договором, або після подання Поклажодавцем позову до Зберігача через суд про відшкодування (стягнення) збитків (матеріальної шкоди) за Договором курс продажу євро збільшиться по відношенню до гривні в порівнянні з курсом, що зазначений у п. 7.6. даного Договору більше ніж на 3% (три відсотки). За цих умов відповідно збільшується розмір збитків (матеріальної шкоди) за Договором, і Поклажодавець може відповідно збільшити розмір своїх вимог (у тому числі позовних вимог) до Зберігача згідно умов Договору.

У зв`язку із невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення на вимогу поклажодавця переданого на зберігання товару за Договором, позивачем у відповідності до п.7.4, 7.5, 7.6, 7.7 Договору розраховано вартість збитків на суму 607 022,40 грн. (294,10 (вартість товару в грн. без ПДВ станом на 24.12.2024 р.)* 1720 (кількість Товару в літрах) = 505 852,00 грн. (без ПДВ).Сума ПДВ: 101 170,40 грн.), які останній просить стягнути з відповідача.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Таким чином, як випливає з приписів вищевказаної правової норми, за договором зберігання зберігач зобов`язується зберігати річ, яка передана йому поклажодавцем, і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Обов`язок зберігача щодо забезпечення схоронності речі встановлено ст. 942 ЦК України, згідно якої зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Згідно п.7.2. Договору, у разі відмови Зберігача повернути Поклажодавцю товар відповідно до умов Договору, Зберігач зобов`язаний відшкодувати нестачу товару (збитки, матеріальну шкоду, вартість втраченого, зіпсованого, знищеного, пошкодженого тощо товару) на умовах Договору.

Передача товару на зберігання та його часткове повернення відповідачем за Договором відповідального зберігання товару № 40-2018 ВЗТ від 23.05.2018р. підтверджується складеним та підписаними між сторонами актом звірки залишків (інвентаризації) товару, що зберігається у Зберігача від 20.11.2023, актами приймання передачі товару на відповідальне зберігання від 17.04.2024 р., актом приймання передачі товару з відповідального зберігання від 19.04.2024 р. та актом приймання передачі товару з відповідального зберігання від від 11.11.2024.

17.12.2024 позивачем на адресу відповідача було направлено Вимогу №1 про видачу (повернення) в строк до 20 грудня 2024 року з відповідального зберігання товару в кількості та асортименті 1 720 літрів регулятору росту рослин «ГУМІФІЛД ВР-18», проте відповідачем всупереч п.3.3 Договору товар повернений так і не був.

Згідно частини 3 статті 22 Цивільного кодексу України збитки відшкодовуються повністю, якщо за договором або законом не передбачено їх відшкодування у меншому або більшому розмірі. Аналогічні за своєю суттю положення містяться в частині 2 статті 225 Господарського кодексу України, згідно з якою законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань.

За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах (ст. 950 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що збитки, завдані втратою, відшкодовуються зберігачем у розмірі вартості втраченої речі.

Враховуючи те, що відповідач наведені позивачем у позовній заяві обставини неповерення товару за Договором відповідального зберігання товару № 40-2018 ВЗТ від 23.05.2018р. не спростував, заперечень щодо обрахованого позивачем у відповідності до п.7.4, 7.5, 7.6, 7.7 Договору розміру збитків не надав, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодувати позивачу згідно приписів ст. 951 ЦК України варості переданого на зберігання та неповернутого товару на суму 607 022,40 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача збитків у розмірі 607 022,40 грн. є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (61098, м. Харків, вул. Кашуби,10 ; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕХНОСОЮЗ" (02160, м. Київ, пр-т Соборності 15, оф.701, ) збитки у розмірі 607 022 грн. 40 коп. та витрати по сплаті судового збору 9 105 грн. 33 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно дост. 241 ГПК Українита може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст.254,256,257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "28" лютого 2025 р.

Суддя С.Ч. Жельне