РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.02.2025Справа № 910/13686/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Шадури М.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Городище-Пустоварівська аграрна компанія"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 2 482 612,98 грн

за участю представників:

від позивача: Порхун О.П.;

від відповідача: Фартушна В.Л.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Городище-Пустоварівська аграрна компанія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 2 482 612,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором № 15521/01 від 31.08.2018 та додатковою угодою № 381/01 від 02.07.2019 до договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2024 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали, встановлено спосіб усунення недоліків.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Городище-Пустоварівська аграрна компанія" 12.11.2024 сформовано у системі "Електронний суд" клопотання про усунення недоліків позовної заяви, з якої вбачається, що позовну заяву приведено у відповідність до статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, підстави для залишення її без руху, повернення або відмови у відкритті провадження у справі, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 10.12.2024.

До Господарського суду міста Києва 05.12.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким заперечено вимоги повністю з огляду на нормативно-правове регулювання відносин в енергетиці під час воєнного стану та клопотання про участь у підготовчому засіданні 10.12.2024 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 09.12.2024 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Городище-Пустоварівська аграрна компанія" задоволено.

Для реалізації сторонами своїх процесуальних прав у підготовчому засіданні продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 28.01.2025.

Позивачем 19.12.2024 сформовано у системі "Електронний суд" відповідь на відзив, якою підтримано позовні вимоги.

Відповідачем 24.12.2024 сформовано у системі "Електронний суд" заперечення на відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 28.01.2025 судом оголошено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 18.02.2025.

Представник позивача у судовому засіданні 18.02.2025 надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представником відповідача надано усні пояснення, відповідно до яких останній проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі та просить суд в задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 18.02.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши усні пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ

Державним підприємством «Енергоринок» та позивачем у справі 31.08.2018 укладено договір №15521/01 купівлі-продажу електричної енергії, що виробляється позивачем.

Додатковою угодою №381/01 від 02.07.2019 сторонами договору №15521/01 від 31.08.2018 та відповідачем у справі погоджено заміну покупця та викладено договір у новій редакції.

За умовами пункту 1.1 договору, в редакції додаткової угоди №381/01 від 02.07.2019, позивач зобов`язався продавати, а відповідач - купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену позивачем за «зеленим тарифом», та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі також - НКРЕКП) від 26.04.2019 №641.

Пунктом 2.3 договору, в редакції додаткової угоди №381/01 від 02.07.2019 визначено, що продавець за "зеленим" тарифом зобов`язався продавати, а гарантований покупець - купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за "зеленим" тарифом за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

За умовою пункту 2.5 договору, в редакції додаткової угоди №381/01 від 02.07.2019, вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачам на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.

Обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 (пункт 3.1 договору).

За правилами пунктів 3.2 та 3.3 договору, в редакції додаткової угоди №381/01 від 02.07.2019, розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за "зеленим" тарифом, з урахуванням ПДВ. Оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку.

Пунктом 10.1 Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 641 від 26.04.2019, в редакціях, чинних на момент постачання за спірний період, встановлено, що до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої адміністратором комерційного обліку (АКО), підписаної кваліфікованим електронним підписом (КЕП), за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцю із забезпеченням йому пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Відповідно до пункту 10.4 Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 641 від 26.04.2019, після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг постановами № 858 від 30.04.2024 (дата оприлюднення - 01.05.2024), № 896 від 08.09.2024 (дата оприлюднення - 10.05.2024) та № 1117 від 09.09.2022 (дата оприлюднення - 12.09.2022) затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої відповідачу за спірний період часу.

Пунктом 4.5 договору, в редакції додаткової угоди №391/01 від 02.07.2019, встановлено обов`язок відповідача купувати у продавця за "зеленим" тарифом вироблену електричну енергію та у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за "зеленим" тарифом електричну енергію.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до актів купівлі-продажу електроенергії, які підписані сторонами без заперечень та зауважень, відповідачем здійснено купівлю електроенергії у позивача за квітень 2022 року на загальну суму 20 508 017,80 грн., за грудень 2022 року на загальну суму 27 584 730,93 грн. (з актом коригування від 08.05.2023 менше на суму 16 572,68 грн.), за лютий 2023 року на загальну суму 25 899 324,69 грн. (з актом коригування від 19.05.2023 більше на суму 97 2983,81 грн.), за березень 2023 року на загальну суму 36 911 422,46 грн., за травень 2023 року на загальну суму 29 386 437,07 грн., за липень 2023 року на загальну суму 31 896 671,21 грн. та за вересень 2023 року на загальну суму 35 015 786,88 грн.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось раніше, постановами НКРЕКП від 30.04.2024 № 858, від 08.05.2024 № 896 та від 09.09.2022 № 1117 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" за спірний період, а Порядком №641 купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом встановлено строк здійснення оплати.

Таким чином, відповідач мав здійснити остаточний розрахунок за поставку електричної енергії у квітні 2022 року - у строк до 15.09.2022, грудні 2022 року, березні 2023 та травні 2023 року - у строк до 15.05.2024, лютому 2023, липні 2023 року та вересні 2023 року - у строк до 06.05.2024.

Посилання відповідача до зміни Регулятором пункту 10.4 Порядку №641 з 26.01.2024 не приймаються до уваги, оскільки заявлена до стягнення заборгованість виникла значно раніше, що унеможливлює застосування до даних правовідносин зміненої 26.01.2024 редакції регуляторного акту.

Однак, відповідачем здійснено наступні оплати за спірний період часу: 15.04.2022 у розмірі 2 663 971,88 грн., 06.06.20.23 у розмірі 1 779 991,20 грн., 06.05.2022 у розмірі 2 779 265,59 грн., 25.04.2022 у розмірі 2 900 6589,58 грн., 30.12.2022 у розмірі 4 812 709,87 грн., 26.12.2022 у розмірі 8 738 491,14 грн., 15.12.2022 у розмірі 8 457 064,20 грн., 11.07.2024 у розмірі 2 035 779,11 грн., 30.09.2024 у розмірі 552 609,87 грн., 24.03.2023 у розмірі 9 614 625,56 грн., 31.03.2023 у розмірі 10 739 921,63 грн., 15.03.2023 у розмірі 7 877 493,15 грн., 06.05.2024 у розмірі 3 069 476,22 грн., 24.02.2023 у розмірі 7 006 696,77 грн., 15.02.2023 у розмірі 8 920 189,36 грн., 27.09.2024 у розмірі 230 299,67 грн., 28.02.2023 у розмірі 5 684 656,86 грн., 25.05.2023 у розмірі 8 335 258,62 грн., 31.05.2023 у розмірі 7 460 717,58 грн., 11.07.2024 у розмірі 552 528,01 грн., 15.05.2023 у розмірі 6 162 634,76 грн., 15.02.2024 у розмірі 1 074 762,93 грн., 06.05.2024 у розмірі 5 976 691,14 грн., 25.07.2023 у розмірі 8 060 066,82 грн., 31.01.2024 у розмірі 157 197,74 грн., 17.07.2023 у розмірі 8 413 325,80 грн., 31.07.2023 у розмірі 9 098 818,19 грн., 06.05.2024 у розмірі 6 906 954,96 грн., 10.10.2023 у розмірі 7 404 923,04 грн., 15.09.2023 у розмірі 8 423 140,00 грн., 31.01.2024 у розмірі 2 003 648,84 грн. та 25.09.2023 у розмірі 9 164 882,65 грн.

За твердженням позивача, на час звернення до суду, відповідачем частково, із простроченням строків, проведено розрахунок за придбану у позивача електричну енергію за квітень 2022 року, грудень 2022 року, лютий - березень 2023 року, травень 2023 року, липень 2023 року та за вересень 2023 року.

Відповідачем факт здійснення лише часткової оплати із порушенням строків, у визначеному позивачем розмірі та підтвердженому наявними у матеріалах справи доказами не спростовано, натомість, відповідно до його висновків розрахунки за електричну енергію, отриману у квітні 2022 року, грудні 2022 року, лютому - березні 2023 року, травні 2023 року, липні 2023 року та вересні 2023 року, ним здійснювались з повним врахуванням положень наказів центрального органу виконавчої влади - Міністерства енергетики України.

Суд не може погодитись з доводами відповідача у цій частині, оскільки належним виконанням основного зобов`язання покупця за договором купівлі-продажу є сплата у повному обсязі вартості придбаного ним товару та строки, визначені у договорі. Здійснення часткової оплати отриманого товару після спливу кінцевого терміну здійснення платежу є господарським правопорушенням, яке зумовлює настання визначених Законом і договором негативних наслідків для покупця.

Крім того, суд не може погодитись і з доводами відповідача в частині виконання ним наказу Міністерства енергетики України №206 від 15.06.2022 як на підставу припинення зобов`язань, оскільки цей підзаконний акт ненормативної дії (відповідно до пунктів 1 та 2 його дія поширюється виключно на відповідача у справі) ніяким чином не обмежує право позивача на отримання повної вартості проданої енергії, встановлене укладеним сторонами у справі договором.

Суд має зазначити, що негативні наслідки військової агресії (у перш за все постійно триваючі спроби знищення агресором генеруючих потужностей Держави) у даному випадку відносяться більше до позивача, оскільки саме він у даних відносинах є генеруючою енергію компанією.

Відповідно, доводи відповідача у цій частині не можуть створювати для відповідача додаткових підстав для ухилення від виконання власних господарсько-правових зобов`язань та перекладення саме на відповідача додаткових фінансових навантажень в умовах воєнного стану та постійно триваючих атак на об`єкти електричної генерації.

Спір в частині наявності у відповідача вимог до позивача в частині вартості врегулювання небалансів має вирішуватись або у межах зустрічного позовного провадження, або у межах окремого позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 2 статті 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Таким чином, доводи відповідача в частині наявності у нього права в односторонньому порядку змінювати умови укладеного господарського договору в частині строків та розмірів оплати вартості отриманої енергії судом відхиляються.

Крім того, судом не приймаються до уваги і доводи відповідача в частині відсутності у нього відповідних грошових коштів, оскільки відповідно до статті 218 Господарського кодексу України ця обставина не є надзвичайною і невідворотною. Не є такою обставиною і низький рівень оплати населення.

Щодо заперечень відповідача про настання обставин непереборної сили, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сиди) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

Торгово-промислова палата України ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс-мажорних обставин та з метою позбавлення обов`язкового звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакету документів у період дії воєнного стану, на сайті Торгово-промислової палати України розміщено загальний офіційний лист від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 щодо засвідчення форс-мажорних обставин.

Разом з цим, незважаючи на те, що такий загальний офіційний лист щодо засвідчення форс-мажорних обставин стосується невизначеного кола осіб, це не означає, що такий лист звільняє від цивільно-правової відповідальності сторону договору. Зокрема, у будь-якому разі стороні необхідно буде довести, що зобов`язання невиконане саме у зв`язку з воєнними діями.

З огляду на це, загальний лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зумовлених військовою агресією російської федерації проти України, не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим), доводи позивача та висновку суду першої інстанції з приводу чого є обґрунтованими.

Враховуючи наведені вище вимоги законодавства, судом встановлено, що відповідачем допущено господарське правопорушення в частині прострочення виконання грошового зобов`язання за укладеним сторонами у справі договором в редакції додаткової угоди №391/01 від 02.07.2019 за спірний період часу.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або Законом.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення 446 892,35 грн. трьох процентів річних та 2 035 720,63 грн. інфляційних втрат за час прострочення відповідачем зобов`язання з часткової плати вартості придбаної енергії.

Відповідачем обґрунтовано факт наявності у суду права на зменшення нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України сум у заявленому клопотанні про зменшення 3% річних та інфляційних втрат.

У той же час, судом визнано помилковим посилання відповідача на правові висновки Великої Палати Верховного Суду (зокрема, у справі №902/417/18) в частині наявності у суду права на зменшення розміру інфляційних втрат і трьох процентів річних, оскільки у даному випадку мова не йде про встановлені умовами укладеного договору відсотки річних та інші компенсаційні нарахування. Крім того, у даному випадку заявлені до стягнення нарахування за правилами статті 625 очевидно не порушують принцип співмірності з огляду на розмір боргу та час прострочення виконання зобов`язання.

Передбачене статтею 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати стягнення грошового боргу з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат має компенсаційний характер і не є штрафною санкцією за порушення зобов`язання. Відповідно, у даному випадку суд позбавлений будь-якої правової можливості впливати на розмір відповідно заявлених вимог за умови арифметичної вірності проведеного позивачем розрахунку.

Судом перевірено розрахунки позивача та встановлено їх арифметичну не вірність. Позивачем не вірно визначено періоди нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат. Зокрема, позивачем не вірно визначено початок прострочення. Ним не враховано, що у відповідності до пункту 10.4 Порядку (в редакції, чинній станом на момент постачання електроенергії за спірний період) відповідач зобов`язаний здійснити оплату протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. В той час як позивачем здійснено нарахування протягом двох робочих днів і з моменту прийняття постанов, а не з дати їх оприлюднення.

З огляду на зазначене, у позивача відсутнє право здійснення нарахувань за лютий 2023 року на суму заборгованості у розмірі 4 385 080,51 грн. в періоді, заявленому до стягнення, а також, за липень 2023 року та за вересень 2023 року, так як прострочення оплати за поставлену енергію в ці місяці починається з 07.05.2024, а позивачем здійснено нарахування за період часу до 06.05.2024.

Крім того, позивачем не вірно визначено останні дні нарахувань, так як в дні здійснення оплати відповідачем заборгованості нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат не відбувається.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Здійснивши власний перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, в межах періоду розрахунку позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню частково у розмірі 438 041,13 грн. та у розмірі 2 035 720,59 грн. відповідно.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частковою.

2. Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри 27; ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Городище-Пустоварівська аграрна компанія" (09310, Київська оласті, Білоцерківський район, село Городище-Пустоварівське, вулиця Центральна, 51; ідентифікаційний номер 34736210) 438 041,13 грн. трьох процентів річних; 2 035 720,59 грн. інфляційних втрат та 29 685,15 грн. витрат зі сплати судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.02.2025.

Суддя Т.Ю. Кирилюк