РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.03.2025Справа №910/435/25

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши позовну заяву Приватного підприємства "Миколай-Плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агратон"

про стягнення заборгованості у розмірі 611 619,58 грн,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року Приватне підприємство "Миколай-Плюс" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агратон" про стягнення заборгованості у розмірі 611 619,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог Приватне підприємство "Миколай-Плюс" вказує, що ним на виконання своїх зобов`язань за Договором купівлі-продажу №1-08/10/2024 від 08.10.2024 було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агратон" товар на загальну суму 8 565 619,58 грн, в той час як відповідачем було частково оплачено переданий йому товар - на суму 7 954 000,00 грн, у зв`язку з чим у останньої виник борг у розмірі 611 619,58 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 відкрито провадження у справі №910/435/25; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Оскільки відповідачем не було виконано свого обов`язку з реєстрації електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), то ухвала суду від 22.01.2025 була надіслана відповідачу 27.01.2025 на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, буд. 7-А), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали.

Ухвала від 22.01.2025 вручена Товариству з обмеженою відповідальністю "Агратон" 08.02.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №229.

Згідно пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Таким чином, керуючись приписами п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що ухвала суду від 22.01.2025 є такою, що вручена Товариству з обмеженою відповідальністю "Агратон" 08.02.2025.

Окрім того, вказана ухвала суду від 22.01.2025 була надіслана Товариству з обмеженою відповідальністю "Агратон" на електронну адресу - .

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі №910/435/25 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агратон" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агратон" вправі було подати відзив на позов у строк до 24.02.2025 включно (згідно ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу, оскільки останній день 15-денного строку на подання відзиву припадав на вихідний день - 23.02.2025 - неділю).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався, відтак справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

08.10.2024 між Приватним підприємством "Миколай-Плюс" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агратон" (покупець) укладено Договір купівлі-продажу №1-08/10/2024 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого продавець приймає на себе зобов`язання передати, а покупець - прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію (товар) в порядку та на умовах, визначиних цим договором.

Для цілей цього Договору під сільськогосподарською продукцією розуміється кукурудза 2024 року. Вимоги щодо якості сільськогосподарської продукції встановлюються цим Договором відповідно до чинного законодавства України. (п. 1.2 Договору).

У пункті 2.1 Договору вказано, що загальна кількість (вага) сільськогосподарської продукції, яку продавець зобов`язується передати покупцеві становить 1 000 тонн (+/-5%).

Згідно п. 3.1 Договору ціна однієї залікової тони складає 8 500 гривень з ПДВ.

Ціна всього товару складає 8 500 000 гривень (+-5%) з ПДВ (п. 3.2 Договору).

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що при передачі товару продавець забезпечує надання покупцю:

- оригіналу товарно-транспортної накладної;

- оригіналу рахунку-фактури;

- оригіналу видаткової накладної (виписується датою передачі товару).

У пункті 4.4 Договору вказано, що реєстрацію в ЄРПН податкової накладної та/або розрахунки коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної у відповідності до вимог податкового законодавства.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що покупець здійснює розрахунок за товар після його отримання при умові виконання продавцем п. 4.3 та п. 4.4 цього договору та робить оплату за товар в обсязі 86% після отримання товару і 14% суми після реєстрації податкової накладної.

У період 12.10.2024 по 18.10.2024 Приватним підприємством "Миколай-Плюс" на виконання своїх зобов`язань за Договором поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агратон" кукурудзу (товар) в загальній кількості 1 007,72 тонн загальною вартістю 8 565 619,58 грн.

В свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю "Агратон" на виконання своїх зобов`язань було сплачено Приватному підприємству "Миколай-Плюс" кошти у розмірі 7 954 000,00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку твердженнями позивача про неналежне виконання відповідачем свого зобов`язання по оплаті поставленого згідно Договору товару, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агратон" наявний борг перед Приватним підприємством "Миколай-Плюс" у розмірі 611 619,58 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Із наявних в матеріалах справи видаткових накладних вбачається, що Приватним підприємством "Миколай-Плюс" у жовтні 2024 року було поставлено, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Агратон" прийнято товар загальною вартістю 8 565 619,58 грн, а саме:

- 12.10.2024 на суму 1 598 679,92 грн згідно видаткової накладної №152 від 12.10.2024;

- 14.10.2024 на суму 2 485 739,88 грн згідно видаткової накладної №156 від 14.10.2024;

- 15.10.2024 на суму 2 009 909,90 грн згідно видаткової накладної №157 від 15.10.2024;

- 16.10.2024 на суму 215 049,99 грн згідно видаткової накладної №159 від 16.10.2024;

- 17.10.2024 на суму 1836169,91 грн згідно видаткової накладної №160 від 17.10.2024;

- 18.10.2024 на суму 420 069,98 грн згідно видаткової накладної №163 від 18.10.2024.

Вказані видаткові накладні скріплені підписами уповноважених представників сторін та печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агратон".

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що покупець здійснює розрахунок за товар після його отримання при умові виконання продавцем п. 4.3 та п. 4.4 цього договору та робить оплату за товар в обсязі 86% після отримання товару і 14% суми після реєстрації податкової накладної.

За наслідками господарських операцій, оформлених спірними видатковими накладними, Приватне підприємство "Миколай-Плюс" зареєструвало податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З огляду виконання позивачем свого обов`язку з реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та враховуючи умови оплати, визначенні п.п. 4.3, 4.4 та 5.1 Договору, відповідач зобов`язаний був оплачувати поставлені йому партії товару на наступний день від дати настання відповідної події (поставки товару та реєстрації податкових накладних у відповідних частинах).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На виконання своїх зобов`язань за Договором Товариством з обмеженою відповідальністю "Агратон" було сплачено Приватному підприємству "Миколай-Плюс" кошти у розмірі 7 954 000,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями.

Доказів сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Агратон" Приватному підприємству "Миколай-Плюс" коштів в іншій частині - 611 619,58 грн (8 565 619,58 грн - 7 954 000,00 грн) станом на дату розгляду даної справи відповідачем суду не надано.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язок сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на приписи ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що відповідачем було прострочено виконання своїх грошових зобов`язань з оплати поставленого позивачем згідно Договору товару та станом на дату розгляду даної справи у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агратон" наявний перед Приватним підприємством "Миколай-Плюс" борг у розмірі 611 619,58 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем було прострочено виконання своїх грошових зобов`язань з оплати поставленого позивачем згідно Договору товару, у зв`язку з чим позов Приватного підприємства "Миколай-Плюс" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агратон" боргу у розмірі 611 619,58 грн підлягає задоволенню повністю.

Щодо розподілу витрат позивача на оплату судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

В поданій до суду засобом поштового зв`язку позовній заяві Приватного підприємства "Миколай-Плюс" заявлено вимогу майнового характеру - про стягнення коштів у розмірі 611 619,58 грн.

Відтак за подання до господарського суду даної позовної заяви Приватне підприємство "Миколай-Плюс" повинне було сплатити судовий збір у розмірі 9 174,29 грн (611 619,58 грн х 0,015).

В той же час, Приватним підприємством "Миколай-Плюс" за звернення до господарського суду із майновою вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротон" коштів у розмірі 611 619,58 грн сплачено судовий збір у розмірі 9 174,50 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1050 від 13.01.2025.

Тобто позивачем при зверненні до суду із даним позовом було надмірно сплачено судовий збір у сумі 0,21 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, судовий збір у сумі 0,21 грн не підлягає розподілу між сторонами за наслідками розгляду спору у справі №910/435/25 та може бути повернутий за клопотанням особи, яка його сплатила - Приватного підприємства "Миколай-Плюс".

Щодо судового збору, який підлягав сплаті позивачем за звернення до суду із даним позовом, - 9 174,29 грн, то згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в цій частині покладається на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись статтями 13, 74, 126, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства "Миколай-Плюс" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агратон" (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, буд. 7-А; ідентифікаційний код 45116830) на користь Приватного підприємства "Миколай-Плюс" (07541, Київська обл., Броварський р-н, м. Березань, вул. Шевченків шлях, буд. 257-А; ідентифікаційний код 32545759) борг у розмірі 611 619 (шістсот одинадцять тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн 58 коп. та судовий збір у розмірі 9 174 (дев`ять тисяч сто сімдесят чотири) грн 29 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 03.03.2025.

Суддя Р.В. Бойко