УХВАЛА

20 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 918/680/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Кролевець О.А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Крез-Дубно"

на рішення Господарського суду Рівненської області від 03.09.2024

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.12.2024

у справі за позовом керівника Дубенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби

до відповідачів:

1) Тараканівської сільської ради,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Крез-Дубно"

про визнання недійсними договорів про надання послуг та застосування наслідків недійсності правочину,

В С Т А Н О В И В:

1. Керівник Дубенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовом до Тараканівської сільської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Крез-Дубно", в якому просив визнати недійсними договори підряду від 07.10.2021 №385, від 05.11.2021 №13/422, від 28.07.2022 №172, від 21.11.2022 №292 та стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Крез-Дубно" в дохід держави 377 410 грн.

2. Господарський суд Рівненської області рішенням від 03.09.2024, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.12.2024, позов задовольнив.

3. 06.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Крез-Дубно" через систему Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Рівненської області від 03.09.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.12.2024, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

4. Верховний Суд ухвалою від 22.01.2025 залишив без руху касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крез-Дубно" на підставі ч.2 ст.292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), як таку, що оформлена з порушенням вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК та п.2 ч.4 ст.290 ГПК, звернув увагу скаржника на необхідність уточнити підстави касаційного оскарження судових рішень та надати докази сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

5. 03.02.2025 до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги (подана цього ж дня через систему Електронний суд) з урахуванням вимог ухвали Верховного Суду від 22.01.2025, до якої скаржник додав платіжну інструкцію від 28.01.2025 №1100 про доплату судового збору у розмірі 5 687,41 грн, а також касаційну скаргу у новій редакції.

6. На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК скаржник в касаційній скарзі у новій редакції посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 ч.2 ст.287 ГПК, та, зокрема, зазначає:

1) правова позиція Верховного Суду щодо застосування положення ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17; відсутня правова позиція Верховного Суду щодо застосування положень ст.33 Закону "Про публічні закупівлі" в аспекті розмежування понять "прийняття рішення про намір укласти договір", як фактичне досягнення замовником та переможцем публічної закупівлі згоди щодо усіх істотних умов договору, та фактичним підписанням сторонами договору - укладанням договору відповідно до ч.6 ст.33 Закону "Про публічні закупівлі" (п.3 ч.2 ст.287 ГПК);

2) застосовуючи положення п.7 ч.1 ст.17 Закону "Про публічні закупівлі", суд апеляційної інстанції, не встановивши передбачених цією нормою матеріального права обставин при перевірці поданої апеляційної скарги, не застосував правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 12.08.2021 у справі №922/2809/20 щодо застосування п.7 ч.1 ст.17 та п.20 ч.1 cт.1 Закону "Про публічні закупівлі" щодо визначення та застосування поняття "пов`язана особа" (п.1 ч.2 ст.287 ГПК);

3) Верховний Суд не досліджував питання застосування положень п.1 ч.1 ст.5 Закону "Про публічні закупівлі" до процедури публічної закупівлі з одним учасником та не робив правового висновку щодо застосування цієї норми (п.3 ч.2 ст.287 ГПК);

4) суд апеляційної застосував положення ч.3 ст. 228 ЦК без врахування правового висновку Верховного Суду, що викладений у постанові від 10.06.2021 у справі №910/114/19; цей правовий висновок стосується обов`язковості встановлення протиправності діяння з боку юридичної особи через обов`язковість встановлення відсутності належних повноважень посадових осіб, що здійснювали підписання договору (п.1 ч.2 ст.287 ГПК);

5) суд апеляційної інстанції застосував положення ст.53 ГПК щодо підтвердження наявності підстав представництва інтересів держави прокурором без застосування правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 21.03.2019 у справі №912/898/18 (п.1 ч.2 ст.287 ГПК).

7. Відповідно до ч.3 ст.174 ГПК, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст.176 цього кодексу.

8. Оскільки суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг, то з огляду на те, що скаржник усунув недоліки касаційної скарги в строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання та є такою, що відповідає вимогам ст.290 ГПК, у зв`язку з чим відповідно до правил ст.294 ГПК необхідно відкрити касаційне провадження у справі.

9. Скаржник заявив клопотання про зупинення дії рішення Господарського суду Рівненської області від 03.09.2024 до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

10. Клопотання обґрунтоване тим, що у зв`язку з відсутністю вільних обігових коштів у сумі, достатній для виконання рішення суду, не зупинення цього рішення призведене до здійснення дій, пов`язаних з вилученням активів скаржника шляхом блокування рахунків, утруднить виконання господарських зобов`язань, а також унеможливить виплату заробітної плати працівникам та соціальних виплат, що здійснюються через підприємство.

11. Частиною 1 ст.332 ГПК визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

12. Відповідно до абз.2 ч.4 ст.294 ГПК за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

13. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

14. Враховуючи доводи скаржника про те, що виконання оскаржуваного рішення може унеможливити виплату заробітної плати працівникам та соціальних виплат, що здійснюються через підприємство, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність зупинення дії оскаржуваного судового рішення до закінчення перегляду в касаційному порядку.

15. Відповідно до п.7 ч.1 ст.228 ГПК суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

16. Згідно з п.11 ч.1 ст.229 ГПК провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.7 ч.1 ст.228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

17. Колегія суддів встановила, що Верховний Суд ухвалою від 13.11.2024 передав справу №922/3456/23, правовідносини у якій є подібними, на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для відступу від висновків щодо застосування норм права (ч.1 ст.203, ч.1 ст.215, ч.3 ст.228 ЦК, ч.1 ст.208 Господарського кодексу України (далі - ГК), статей 6, 50, 51, 52, 55 Закону "Про захист економічної конкуренції"), викладених в раніше ухваленій постанові Верховного Суду від 17.10.2024 у справі №914/1507/23, щодо можливості застосування передбачених положеннями ч.3 ст.228 ЦК наслідків недійсності договору, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, зокрема, у разі визнання недійсним договору, укладеного з порушенням учасником закупівлі законодавства про захист економічної конкуренції.

18. Таку необхідність Верховний Суд в ухвалі від 13.11.2024 мотивував тим, що майнові санкції, передбачені положеннями ч.3 ст.228 ЦК, ч.1 ст.208 ГК в разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, не підлягають застосуванню як такі, що порушують критерій сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у світлі практики Європейського суду з прав людини. У разі визнання судом на підставі зазначених норм недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, підлягають застосуванню наслідки виконання недійсного правочину, передбачені ч.1 ст.216, п.1 ч.1 ст.1212 ЦК.

19. Колегія суддів в ухвалі від 13.11.2024 пропонує відступити від висновку, викладеного у постанові від 17.10.2024 у cправі №914/1507/23, про те, що встановлене в установленому порядку порушення законодавства про захист економічної конкуренції є підставою для визнання недійсним договору, укладеного з переможцем закупівлі, відповідно до ч.3 ст.228 ЦК, а також про наявність підстав для застосування правових наслідків, передбачених ч.3 ст.228 ЦК, у разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

20. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 20.12.2024 прийняла справу №922/3456/23 до розгляду.

21. Враховуючи підстави касаційного оскарження, доводи скаржника у справі що переглядається, та перебування на розгляді об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3456/23, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі №918/680/24 до завершення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3456/23.

Керуючись статтями 174, 228, 229, 234, 235, 287, 288, 290, 294, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі №918/680/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Крез-Дубно".

2. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 10.03.2025.

3. Задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Крез-Дубно" про зупинення дії рішення Господарського суду Рівненської області від 03.09.2024 у справі №918/680/24.

4. Зупинити дію рішення Господарського суду Рівненської області від 03.09.2024 у справі №918/680/24 до закінчення перегляду у касаційному порядку.

5. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.

6. Витребувати з Господарського суду Рівненської області та/або Північно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи №918/680/24.

7. Зупинити касаційне провадження у справі №918/680/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Крез-Дубно" на рішення Господарського суду Рівненської області від 03.09.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 до завершення перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №922/3456/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

О. Кролевець