ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025р. Справа № 904/5573/24

За позовом: Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради, м. Павлоград

До: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Машинобудівник-2/1», м. Павлоград

Про: встановлення постійного безоплатного сервітуту

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради (позивач) звернулося з позовом до ОСББ «Машинобудівників - 2/1» (відповідач) про встановлення постійного безоплатного сервітуту щодо технічного підвального приміщення будинку АДРЕСА_1 для встановлення та обслуговування вузла комерційного обліку централізованого водопостачання.

В обґрунтування позову позивач посилається на відсутність можливості виконати вимоги Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» щодо оснащення будинку АДРЕСА_1 вузлом комерційного обліку.

Ухвалою суду від 30.12.24р. відкрито провадження у справі №904/5573/24 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ОСББ «Машинобудівників - 2/1» (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечує та вказує на те, що 15.11.23р. представники позивача не з`явились адресою: АДРЕСА_1 для встановлення комерційного вузла обліку води, про що складено відповідний акт. Окрім того, позивач проігнорував рішення про намір встановити комерційний вузол обліку холодної води за власний рахунок. Про намір встановити комерційний вузол обліку холодної води за власний рахунок протягом 24 місяців з дня припинення або скасування воєнного стану було прийнято рішення більшістю голосів на загальних зборах ОСББ, проведених 20.04.24р., рішення направлено позивачу.

Станом на 03.03.25р. позивач не скористався своїм правом на подання відповідь на відзив, будь-яких заяв чи клопотань не подав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статуту КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради, підприємство є підприємством комунальної власності, засновником та власником якого є територіальна громада міста Павлограда в особі Павлоградської міської ради. Станом на 21.11.24р. КП «Павлоградводоканал» внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. КП «Павлоградводоканал» створене для задоволення потреб територіальної громади міста Павлограда шляхом здійснення господарської діяльності, пов`язаної з транспортуванням, підготовкою, знезаражуванням та реалізацією абонентам води питної якості та потреб фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до рішення Дніпропетровської обласної ради №234-10/ХХІV від 23.10.03р. «Про деякі питання, пов`язані з діяльністю комунальних підприємств» про передачу у власність територіальної громади м. Павлограда цілісний майновий комплекс Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 41-а, як майно, що належить до спільної власності територіальних громад області.

Рішенням Павлоградської міської ради Дніпропетровської області №829-31/VII від 13.12.22р. «Про перейменування вулиць та провулків міста Павлоград» назва вул. Достоєвського змінилася на нову назву АДРЕСА_2 .

КП «Павлоградводоканал» виступає оператором зовнішніх інженерних мереж, основним обов`язком якого є оснащення вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до його зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності цим Законом вийшли з ладу (пункт 2 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2119).

З метою виконання вимог ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» КП «Павлоградводоканал» листом №1801 від 23.05.23р. звернулося за роз`ясненням до комітету Верховної Ради України з питань енергетики та житлово - комунальних послуг (надання відповіді передоручено Національній комісій що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП)).

В своїй відповіді від 30.06.23р. №6784/19.1.3/7-23 НКРЕКП зазначило, що пунктом 5 Порядку встановлено, що днем отримання повідомлення власниками (співвласниками) будівлі є дата розміщення повідомлення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а уразі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування. У разі відсутності веб-сайту у оператора зовнішніх інженерних мереж та органу місцевого самоврядування днем отримання повідомлення є дата розміщення повідомлення у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їзда.

08.05.23р. на офіційному сайті КП «Павлоградводоканал» https://vodokanal-рvk.org.uа було розміщено інформацію щодо наміру позивача здійснити обладнання вузлом комерційного обліку централізованого водопостачання будинку за адресою: АДРЕСА_3 . В додаток до вище зазначеного про намір здійснити обладнання будинку вузлом комерційного обліку централізованого водопостачання співвласників було повідомлено шляхом розміщення на дошках оголошень біля під`їздів.

Відповідач у встановлений законодавством строк не надавав згоду на встановлення вузла комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах (не надав відповіді на повідомлення про намір встановити вузол комерційного обліку №1520 від 05.05.23р.), про намір самостійно обладнати будівлю вузлом комерційного обліку не повідомив.

Позивачем 09.11.23р. на адресу ОСББ «Машинобудівників - 2/1» було направлено лист вих.№3300 про те, що 15.11.23р. о 10:00год. за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до проекту буде встановлено комерційний вузол обліку.

Як зазначає позивач, 15.11.23р. на адресу АДРЕСА_1 з метою встановлення вузла комерційного обліку прибула бригада КП «Павлоградводоканал», у час зазначений у повідомлені від 09.11.23р. вих.№3300 ніхто з представників ОСББ «Машинобудівників - 2/1» не з`явився, на телефонний дзвінок голова ОСББ «Машинобудівників - 2/1» повідомив, що доступу для встановлення лічильнику не надасть, письмову відмову про не допуск до підвального приміщення надавати не буде. Враховуючи вищезазначене, представниками бригади КП «Павлоградводоканал» складено акт про не допуск до підвального приміщення для встановлення вузла комерційного обліку .

Станом на 21.11.24р. вузол комерційного обліку на будинок АДРЕСА_1 не встановлений.

З метою здійснення оснащення будинку АДРЕСА_1 вузлом комерційного обліку підприємством було погоджено робочий проект 2023-62-ВК «Реконструкція вводу водопостачання з встановленням комерційного вузла обліку холодної води на багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 ».

Комерційний вузол обліку холодної води повинен бути встановлений в належному технічному підвальному приміщенні будівлі. Монтаж лічильника повинен виконуватися у відповідності до проекту на вузол обліку та експлуатаційної документації на обладнання, яке входить до складу лічильника.

Вузол обліку холодної води повинен бути розташований у зручному, окремому, сухому місці та повинен бути захищений від несанкціонованого доступу сторонніх, відповідно до схематичного зображення, наведеного в Схемі підключення В1, яке додано до Проекту.

Отже, оскільки у КП «Павлоградводоканал» відсутня можливість виконати вимоги чинного законодавства щодо оснащення будинку АДРЕСА_1 вузлом комерційного обліку, позивач звернувся до суду з цим позовом про встановлення сервітуту щодо приміщення підвалу в будинку для встановлення та обслуговування вузла комерційного обліку централізованого водопостачання.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пунктом 2 ч.1 ст.395 ЦК України визначено, що речовими правами на чуже майно є право користування (сервітут).

Відповідно до ч.1 ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Частиною 1 ст.402 ЦК України унормовано, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту (ч.3 ст.402 ЦК України).

Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо).

Аналіз норм чинного законодавства свідчить, що метою сервітуту є задоволення потреб заінтересованої особи для ефективного використання належного їй майна; умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб.

Речове право у вигляді сервітуту дає змогу власникові повною мірою реалізувати надані йому правомочності щодо належного цій особі майна і забезпечити його ефективне використання, а також передбачає право на задоволення немайнових інтересів інших осіб, речове право яких на чужу річ не пов`язано зі здійсненням майнових прав.

Отже, однією з основних ознак сервітуту, який має бути встановлено за рішенням суду, є неможливість задоволення інтересів особи у будь-який інший спосіб у ситуації, коли власник і потенційний сервітуарій не можуть досягти згоди щодо встановлення сервітуту або способу його здійснення, плати тощо. Умовою встановлення сервітуту у такий спосіб є те, що позивач має довести у суді, що нормальне функціонування його господарства чи задоволення його інтересів при використанні свого майна неможливе без встановлення сервітуту.

02.08.17р. вступив в силу Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» № 2119-VIII від 22.06.2017. Згідно з п. 2 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради виступає оператором зовнішніх інженерних мереж, основним обов`язком якого є оснащення вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим законом були приєднані до його зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності цим законом вийшли з ладу.

Оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг. (ч. 1 ст. 3 Закону)

Відповідно до ч. 3 ст. 3 вказаного Закону оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузлів комерційного обліку повідомляє власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол та вартість такого встановлення. Порядок такого інформування визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 №444 відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» постановлено затвердити Порядок інформування оператором зовнішніх інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку (надалі Порядок №444).

Пунктами 3 та 4 Порядку №444 передбачено, що оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузла комерційного обліку повідомляє власникам (співвласникам) будівлі про намір встановити такий вузол за формою згідно з додатком (далі - повідомлення). Повідомлення доводиться до відома власників (співвласників) будівлі шляхом розміщення:

- на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування;

- у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі.

Відповідно до пункту 5 Порядку №444, днем отримання повідомлення власниками (співвласниками) будівлі є дата розміщення повідомлення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування. У разі відсутності веб-сайту у оператора зовнішніх інженерних мереж та органу місцевого самоврядування днем отримання повідомлення є дата розміщення повідомлення у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі.

Згідно з пунктом 6 порядку №444, власники (співвласники) будівлі протягом двох місяців з дня отримання повідомлення мають право повідомити оператору зовнішніх інженерних мереж (за своїм вибором) про:

- згоду на встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах;

- намір погодити з оператором зовнішніх інженерних мереж відмінні від запропонованих умови встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку;

- намір самостійно обладнати будівлю вузлом (вузлами) комерційного обліку в установленому законодавством порядку.

Матеріалами справи підтверджується належне та своєчасне повідомлення відповідача 09.11.23р. про намір встановлення вузла комерційного обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 3 вищевказаного Закону оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг.

Процедуру оснащення будівель вузлами комерційного обліку затверджено Наказом Мінрегіону №206 від 09.08.18р. «Про затвердження Порядку оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнаннями інженерних систем для забезпечення такого обліку».

Пунктами 3 та 4 Порядку №206 передбачено, що оператор зовнішніх інженерних мереж повідомляє про намір встановити вузол (вузли) комерційного обліку відповідно до абзацу першого частини третьої статті 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Власник (співвласники) будівлі протягом двох місяців з дня отримання повідомлення про намір встановити вузол (вузли) комерційного обліку має право повідомити оператора зовнішніх інженерних мереж у спосіб, зазначений в повідомленні про намір встановити вузол (вузли) комерційного обліку, про (за своїм вибором):

- згоду на встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах;

- намір погодити з оператором зовнішніх інженерних мереж відмінні від запропонованих умови встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку, у тому числі встановити вузол (вузли) комерційного обліку, придбаний (і) власником (співвласниками);

- намір самостійно обладнати будівлю вузлом (вузлами) комерційного обліку в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 10 Порядку №206, у разі якщо протягом двох місяців з дня отримання повідомлення оператора зовнішніх інженерних мереж про намір встановити вузол комерційного обліку власник (співвласники) будівлі не повідомив (ли) оператора зовнішніх інженерних мереж про намір погодити з ним відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлом комерційного обліку, а також у разі, якщо власник (співвласники) повідомив (ли) про намір погодити відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлом комерційного обліку, але не зробив (ли) цього протягом чотирьох місяців з дня отримання повідомлення оператора зовнішніх інженерних мереж про намір встановити вузол комерційного обліку, оснащення будівлі вузлом комерційного обліку здійснює оператор зовнішніх інженерних мереж.

Відповідно до пункту 13 цього Порядку вузлами комерційного обліку обладнуються усі вводи зовнішніх інженерних мереж у житлових та нежитлових будівлях.

Вузол комерційного обліку встановлюється на стороні споживача на межі майнової належності у точці приєднання (вводу) до зовнішніх інженерних мереж відповідних внутрішньобудинкових інженерних систем будівлі, а в разі неможливості встановлення - в іншому місці якомога ближче до точки приєднання.

Для споживача комунальних послуг, якому послуга з постачання теплової енергії та/або гарячої води постачається зовнішніми інженерними мережами для групи нежитлових будівель та/або споруд, що є єдиним майновим комплексом, зовнішніми інженерними мережами, що належать споживачу, вузол комерційного обліку встановлюється на межі майнової належності на стороні споживача в кожній точці приєднання (вводу) до зовнішніх інженерних мереж. У разі неможливості встановлення вузла комерційного обліку на межі майнової належності вузол комерційного обліку встановлюється за домовленістю сторін в іншому місці якомога ближче до межі майнової належності.

Вузол комерційного обліку встановлюється в окремому приміщенні, що відповідає вимогам, установленим пунктом 15 цього Порядку, державним будівельним нормам і правилам, вимогам експлуатації засобу вимірювальної техніки, визначеним у супровідній документації до нього (за наявності), а вузол комерційного обліку теплової енергії - в приміщенні індивідуального теплового пункту.

Матеріалами справи підтверджується, що з метою здійснення оснащення будинку АДРЕСА_1 , вузлом комерційного обліку, підприємством було погоджено робочий проект 2023-62-ВК «Реконструкція вводу водопостачання з встановленням комерційного вузла обліку холодної води на багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 ».

Комерційний вузол обліку холодної води повинен бути встановлений в належному технічному підвальному приміщенні будівлі. Монтаж лічильника повинен виконуватися у відповідності до проекту на вузол обліку та експлуатаційної документації на обладнання, яке входить до складу лічильника.

Вузол обліку холодної води повинен бути розташований у зручному, окремому, сухому місці та повинен бути захищений від несанкціонованого доступу сторонніх, відповідно до схематичного зображення, наведеного в схемі підключення В1, який додається до проекту.

Пунктом 18 Порядку №206 передбачено, що у разі встановлення вузла комерційного обліку оператором зовнішніх інженерних мереж власник (співвласники) будівлі надає (ють) доступ фахівцям оператора зовнішніх інженерних мереж до місця встановлення вузла комерційного обліку.

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», у разі якщо протягом двох місяців з дати отримання повідомлення власник (співвласники) не надав згоду на встановлення вузла комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах або не повідомив оператора зовнішніх інженерних мереж про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку у встановленому законодавством порядку, а також у разі якщо власник (співвласники) повідомив про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку у встановленому законодавством порядку, але не зробив цього протягом чотирьох місяців з дати повідомлення оператором про намір встановити вузли комерційного обліку, оснащення будівлі вузлами комерційного обліку здійснює оператор зовнішніх інженерних мереж.

Аналіз норм чинного законодавства свідчить, що метою сервітуту є задоволення потреб заінтересованої особи для ефективного використання належного їй майна, а умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб.

Таким чином, відповідач повідомив позивача про свій намір самостійно обладнати будівлю вузлом комерційного обліку 25.04.24р., що перевищує строк передбачений законодавством, а саме протягом двох місяців з дати отримання повідомлення.

Крім вказаного, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до пункту 2 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», оснащення вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності цим Законом вийшли з ладу, зобов`язаний здійснити оператор зовнішніх інженерних мереж протягом 24 місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Як вбачається, позивач звернувся до Голови комітету Верховної Ради України з питань енергетики та житлово-комунальних послуг з листом від 23.05.23р. №1801, в якому просив надати роз`яснення щодо пункту 2 розділу IV Закону, а саме чи має право оператор зовнішніх інженерних мереж виконувати роботи з оснащення, вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до зовнішніх інженерних мереж і не були, оснащені такими вузлами обліку в період воєнного стану в Україні.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг листом від 30.06.23р. №6784/19.1.3/7-23 повідомила, що оснащення будівель вузлами комерційного обліку води є вимогою Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Крім того, надання послуг з централізованого водопостачання за наявності встановлених вузлів комерційного обліку в кожній точці розподілу послуг є вимогою підпункту 19 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою НКРЕКП від 22.03.2017 №307. Норма пункту 2 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлює обов`язок оператора зовнішніх інженерних мереж протягом 24 місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні здійснити оснащення відповідних будівель вузлами комерційного обліку, але, водночас, не забороняє здійснювати таке оснащення до дня припинення або скасування воєнного стану в Україні за рахунок власника (співвласників) будівлі, коштів місцевого або державного бюджетів, а також з інших джерел, не заборонених законом.

Відповідно до ч. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами позивача щодо виникнення у останнього обов`язку з його встановлення згідно вищенаведених приписів Закону. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Встановити Комунальному підприємству «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради (51400, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 41-а; ) постійний безоплатний сервітут щодо технічного підвального приміщення будинку АДРЕСА_1 для встановлення та обслуговування вузла комерційного обліку централізованого водопостачання.

3.Стягнути з відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Машинобудівник-2/1» (51400, м. Павлоград, вул. Віталія Шкуренка; ) на користь позивача - Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради (51400, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 41-а; ): 3028,00 грн судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 03.03.25р.

Відповідно до вимог ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.