ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" лютого 2025 р. Справа № 924/1351/20 (924/210/24)

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., секретаря судового засідання Андрєєв В.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Технопарк Проскурів", Хмельницька область, Хмельницький район, с. Розсоша

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство „Проскурів", м. Хмельницький

до Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів", м. Хмельницький

Товариства з обмеженою відповідальністю „ПАТ - Проскурів", м. Хмельницький

Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, м. Хмельницький

про - скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 0,3303 га (кадастровий номер :28:002:0772) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова (Кирпоноса) 16;

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів" () (номер запису 37189994) на земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю „ПАТ - Проскурів" () (номер запису 37693777) на земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101

в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів"

Представники сторін:

позивач: не з`явився

відповідач (КП „Агрофірма „Проскурів"): Рудий А.М. - керуючий санацією; Заруцький О.В. - згідно ордера

відповідач (ТОВ „ПАТ - Проскурів"): не з`явився

відповідач (ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області): не з`явився

третя особа: не з`явився

Рішення ухвалюється 27.02.2025, оскільки в судових засіданнях постановлялися ухвали про відкладення судового засідання та оголошення перерви, які занесені до протоколів судових засідань.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 12.03.2024 відкрито провадження у справі №924/1351/20 (924/210/24) за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство „Проскурів", призначено підготовче засідання, встановлено учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті.

Ухвалою суду від 30.04.2024 продовжено строк підготовчого провадження у справі №924/1351/20 (924/210/24) на 30 днів.

09.05.2024 судом постановлено ухвалу у справі №924/1351/20 (924/210/24) про призначення судової земельно-технічної експертизи, проведення якої доручено Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено до отримання результатів експертизи.

В ухвалі від 20.06.2024 суд, враховуючи обставини даної справи, а також практику Європейського суду з прав людини, з метою дотримання принципів господарського судочинства, зокрема, рівності учасників судового процесу та змагальності сторін та виконання завдань підготовчого провадження, у зв`язку з необхідністю зібрання доказів необхідних для проведення експертизи, дійшов висновку здійснювати розгляд справи в підготовчому провадженні в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Ухвалою суду від 29.07.2024 відповідно до ст. 91 ГПК України витребувано у ПАТ „Проскурів" та ТОВ „Технопарк Проскурів" оригінали договору №34 купівлі-продажу акцій відкритого акціонерного товариства „Проскурів" від 17.05.1999 та договору №22 купівлі-продажу акцій відкритого акціонерного товариства „Проскурів" від 05.05.1999 для огляду в судовому засіданні по суті.

09.12.2024 на адресу суду надійшов висновок експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 30.10.2024 №589/24-26.

Ухвалою суду від 23.12.2024 провадження у справі №924/1351/20 (924/210/24) поновлено, підготовче засідання призначено на 12:00 год. 15.01.2025.

Ухвалою суду від 15.01.2025 закрито підготовче провадження у справі №924/1351/20 (924/210/24), призначено справу до судового розгляду по суті на 11:00 год. 27.01.2025.

В судовому засіданні 27.01.2025 судом оглянуто оригінали документів: договір купівлі-продажу акцій ВАТ „Проскурів" в порядку відкритої підписки №22 від 05.05.1999, договір №34 купівлі-продажу акцій ВАТ „Проскурів" в порядку відкритої підписки від 17.05.1999. та списки громадян з їх підписами.

Представник ініціюючого кредитора в судовому засіданні звертав увагу, що списки громадян, які додані до договорів не містять вказівки на те, що вони є невід`ємними частинами (додатками) до договорів.

27.01.2025 постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про оголошення перерви в судовому засіданні на 12:00 год. 11.02.2025.

В судовому засіданні 11.02.2025 постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про оголошення перерви на 12:00 год. 20.02.2025.

20.02.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про оголошення перерви в судовому засіданні на 15:00 год. 27.02.2025.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Також Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи обставини даної справи, розгляд справи здійснювався в розумні строки.

Позиція позивача.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що на земельній ділянці з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі за Агрофірмою „Проскурів" знаходяться об`єкти нерухомого майна, які були зареєстровані за ВАТ „Проскурів", а станом на дату подання позовної заяви перебувають на праві власності за ТОВ „Технопарк Проскурів".

ТОВ „Технопарк Проскурів" вважає, що технічна документація щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки із кадастровим номером :28:002:0772 в натурі (на місцевості), розроблена на замовлення відповідача без дотримання вимог законодавства, чинного на час її розроблення.

Зазначає, що КП „Агрофірма „Проскурів" незаконно, без жодних правових підстав, з порушенням вимог чинного законодавства, було зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 без врахування того факту, що на вказаній земельній ділянці були наявні зареєстровані з 23.11.2010 об`єкти нерухомого майна, що належали на праві власності ПАТ „Проскурів".

Стверджує, що позивач позбавлений можливості користуватися земельною ділянкою, необхідною для обслуговування належних йому на праві власності об`єктів нерухомого майна, тому звернувся до суду з позовом про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно речових прав на відповідну земельну ділянку.

Позиції відповідачів.

Відповідач (КП „Агрофірма „Проскурів") у відзиві від 15.04.2024 проти позову заперечує. Зазначає, що надбання позивачем об`єктів нерухомості ніяким чином не може порушувати недоторкане право приватної власності КП „Агрофірма „Проскурів" на землю. Повідомляє, що пропозиції від позивача про придбання земельної ділянки, що є єдиним способом її отримання, не було. Припущення позивача про порушення процедури виготовлення технічної документації землеустрою нічим не підтверджені, а заяви позивача про наявність чи відсутність права власності на землю в інших осіб, від яких позивач отримав право власності на нерухоме майно не відносяться до компетенції позивача.

Також відповідач, посилаючись на те, що першочерговою підставою для виникнення права власності на вказану позивачем нерухомість був договір купівлі-продажу акцій ВАТ „Проскурів" в порядку відкритої підписки №34 від 17.05.1999, зазначає про сплив строку позовної давності, та вважає, що обставини наявності ряду потенційних правонаступників жодним чином не продовжують цих строків.

Відповідач (ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області) у відзиві від 27.03.2024 проти позову заперечує. Вказує, що поземельна книга на земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 відкрита 23.09.2013 Державним кадастровим реєстратором Управління Держземагентства у Хмельницькому районі. Відомості про спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення внесені до Державного земельного кадастру на підставі Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої ПП „Земельно-Юридичний центр". Документом, що посвідчував право на спірну земельну ділянку, наявним у зазначеній документації, є Державний акт на право колективної власності на землю серія ХМ 000002 від 20.02.1996.

Зазначає, що 03.07.2020 на земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 зареєстровано право власності за Агрофірмою „Проскурів" на підставі зазначеного вище Державного акту на право колективної власності на землю серія ХМ 000002 від 20.02.1996.

ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області вважає безпідставними та необґрунтованими доводи позивача про порушення його прав та інтересів внаслідок державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :28:002:0772, оскільки відомості про земельну ділянку із кадастровим номером :28:002:0772 внесені до Державного земельного кадастру у 2013 році, в той час як позивачем набуто право власності на нежитлові приміщення у 2020 році.

Наголошує, що відповідальність за відповідність документації із землеустрою вимогам законодавства несе не Державний кадастровий реєстратор, а сертифікований інженер-землевпорядник, який відповідає за якість виконаних ним робіт із землеустрою.

Звертає увагу, що Головне управління та його структурні підрозділи не здійснювали діяльності, спрямованої на порушення законних прав та інтересів позивача, у зв`язку з чим заперечує проти позовних вимог в частині визначення співвідповідачем Головного управління, оскільки Державний кадастровий реєстратор, вчиняючи дії щодо реєстрації спірної земельної ділянки, діяв відповідно до вимог земельного законодавства.

Відповідач - ТОВ „ПАТ - Проскурів" правом на подання відзиву не скористався.

Пояснення третьої особи.

Ініціюючий кредитор ОСОБА_1 у заяві від 18.11.2024 зазначає, що обставина знаходження на спірній земельній ділянці нерухомого об`єкта позивача, для чого він просив призначити експертизу, відповідачем КП „Агрофірма „Проскурів" не лише не заперечувалася, а й опосередковано підтверджувалася у відзиві, що виключає можливість покладення на відповідача витрат на проведення експертизи.

Також вважає, що обраний позивачем спосіб захисту його інтересів є неефективним і не належним та звертає увагу, що неправильно обраний спосіб захисту є підставою для відмови у позові незалежно від інших встановлених судом обставин. Тому просить в позові відмовити.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

20.02.1996 Розсошанською сільською радою Агрофірмі „Проскурів" видано державний акт на право колективної власності на землю Серія ХМ 000002, згідно якого відповідачу передано у колективну власність 3411,8 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за ХМ №1. В Акті зазначено, що додатком №1 є Список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства.

05.05.1999 між засновниками САТ „Проскурів" в особі ОСОБА_2 , який діє від імені засновників на підставі установчого договору про створення ВАТ „Проскурів" від 28.09.1996 та фізичними особами, згідно підписного списку, що додається до договору і є його невід`ємною частиною (надалі - громадяни) укладено договір №22 купівлі-продажу акцій ВАТ „Проскурів" в порядку відкритої підписки.

Відповідно до п. 1 договору громадяни виявляють свою волю на придбання шляхом підписки акцій ВАТ „Проскурів" в кількості, вказаній в підписному списку до цього договору.

Згідно п. 2, п. 4 договору акції ВАТ „Проскурів" є простими іменними. Громадяни вносять на підставі цього договору в якості оплати вартості акцій ВАТ „Проскурів" майно згідно переліку вказаному в додатку №1 до цього договору. Вказане майно отримане громадянами в натурі на належні їм майнові паї в майні колективного сільськогосподарського підприємства агрофірми „Проскурів" (м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257).

Відповідно до п. 5 договору підписанням цього договору громадянами підтверджено передачу майна в натурі, а також його вартісну оцінку на підставі домовленості сторін.

Пунктом 6 договору визначено, що засновники ВАТ „Проскурів" зобов`язуються створити і зареєструвати ВАТ „Проскурів", зареєструвати випуск акцій ВАТ „Проскурів" та передати громадянам в двохмісячний термін після державної реєстрації ВАТ „Проскурів" сертифікати акцій ВАТ „Проскурів", які належать громадянам згідно цього договору.

У додатку №1 до договору міститься перелік майна, яке внесли громадяни в якості оплати вартості акцій ВАТ „Проскурів", зокрема, будівля цеху по ремонту автомобілів.

Договір №22 купівлі-продажу акцій ВАТ „Проскурів" в порядку відкритої підписки від 05.05.1999 та додаток №1 до договору підписані від імені засновника ВАТ „Проскурів" ОСОБА_2 . Також в договорі є вказівка на підписний список громадян на 1 листку (всього 13 осіб).

Позивачем надано список громадян з їх паспортними даними, зазначенням кількості акцій та їх підписами.

17.05.1999 між засновниками САТ „Проскурів" в особі ОСОБА_2 , який діє від імені засновників на підставі установчого договору про створення ВАТ „Проскурів" від 28.09.1996 та фізичними особами, згідно підписного списку, що додається до договору і є його невід`ємною частиною (надалі - громадяни) укладено договір №34 купівлі-продажу акцій ВАТ „Проскурів" в порядку відкритої підписки.

Відповідно до п. 1 договору громадяни виявляють свою волю на придбання шляхом підписки акцій ВАТ „Проскурів" в кількості, вказаній в підписному списку до цього договору.

Згідно п. 2, п. 4 договору акції ВАТ „Проскурів" є простими іменними. Громадяни вносять на підставі цього договору в якості оплати вартості акцій ВАТ „Проскурів" майно згідно переліку вказаному в додатку №1 до цього договору. Вказане майно отримане громадянами в натурі на належні їм майнові паї в майні колективного сільськогосподарського підприємства агрофірми „Проскурів" (м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257).

Відповідно до п. 5 договору підписанням цього договору громадянами підтверджено передачу майна в натурі, а також його вартісну оцінку на підставі домовленості сторін.

Пунктом 6 договору визначено, що засновники ВАТ „Проскурів" зобов`язуються створити і зареєструвати ВАТ „Проскурів", зареєструвати випуск акцій ВАТ „Проскурів" та передати громадянам в двохмісячний термін після державної реєстрації ВАТ „Проскурів" сертифікати акцій ВАТ „Проскурів", які належать громадянам згідно цього договору.

У додатку №1 до договору міститься перелік майна, яке внесли громадяни в якості оплати вартості акцій ВАТ „Проскурів", зокрема, будівля піднавісу для с/г техніки.

Договір №34 купівлі-продажу акцій ВАТ „Проскурів" в порядку відкритої підписки від 17.05.1999 та додаток №1 до договору підписані від імені засновника ВАТ „Проскурів" ОСОБА_2 . Також в договорі є вказівка на підписний список громадян на 1 листку (всього 13 осіб).

Позивачем надано список громадян з їх паспортними даними, зазначенням кількості акцій та їх підписами.

23.11.2010 Управлінням житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 28.10.2010 №1446 ВАТ „Проскурів" видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно на приміщення загальною площею 1065,9 кв.м. за адресою: Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Кирпоноса генерала, 16 (дублікат від 27.10.2020).

23.11.2010 Управлінням житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 28.10.2010 №1446 ВАТ „Проскурів" видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно на приміщення піднавісу для гаражів загальною площею 497,2 кв.м. за адресою: Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Кирпоноса генерала, 16 (дублікат від 27.10.2020).

Згідно п. 1.2 Статуту ПАТ „Проскурів", затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ „Проскурів", оформленого протоколом №5 від 19.10.2012, ПАТ „Проскурів" є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов`язків ВАТ „Проскурів".

23.09.2013 Управлінням Держземагенства у Хмельницькому районі на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої ПП „ЮрЗемЦентр" від 19.10.2011, було зареєстровано земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га за адресою: м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, буд. 16, форма власності колективна, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-23 від 08.06.2023.

Додатком до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку є кадастровий план земельної ділянки :28:002:0772. Згідно експлікації земельних угідь земельна ділянка з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га (0,0231 га; 0,0797 га; 0,0085 га; 0,2190 га) відноситься до земель під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами.

03.07.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Агрофірмою „Проскурів" було зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га на підставі державного акту на право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ000002 від 20.02.1996 (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №334871354 від 07.06.2023).

06.08.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 07.07.2020, відповідно до якого Агрофірма „Проскурів" передала ТОВ „ПАТ-Проскурів" в оренду строком на 49 років земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га. Зазначене підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №334871354 від 07.06.2023.

18.11.2020 між ПАТ „Проскурів" (Засновник) та ТОВ „Технопарк Проскурів" (Товариство) складено акт прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ „Технопарк Проскурів" №22, згідно якого ПАТ „Проскурів" передало до статутного капіталу ТОВ „Технопарк Проскурів" нерухоме майно: приміщення піднавісу зальною площею 497,2 кв.м, шо знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, буд. 16 (бувша вул. Генерала Кирпоноса, 16).

Право власності ТОВ „Технопарк Проскурів" на приміщення піднавісу для гаражів зальною площею 497,2 кв.м, зареєстроване 20.11.2020, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №233877680 від 24.11.2020.

18.11.2020 між ПАТ „Проскурів" (Засновник) та ТОВ „Технопарк Проскурів" (Товариство) складено акт прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ „Технопарк Проскурів" №23, згідно якого ПАТ „Проскурів" передало до статутного капіталу ТОВ „Технопарк Проскурів" нерухоме майно: приміщення зальною площею 1065,9 кв.м, шо знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, буд. 16 (бувша вул. Генерала Кирпоноса, 16).

Право власності ТОВ „Технопарк Проскурів" на приміщення зальною площею 1065,9 кв.м, зареєстроване 20.11.2020, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №233867140 від 24.11.2020.

07.06.2023 сертифікованим інженером-землевпорядником ПП „ДІОРІТ ПЛЮС 1" ОСОБА_3 виготовлено кадастровий план земельної ділянки з кадастровим номером :28:002:0772, план землекористування та складено акт встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ТОВ „Технопарк Проскурів" з суміжними користувачами, загальна площа земельної ділянки становить 0,3303 га.

Згідно Витягу №НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 08.06.2023 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :28:002:0772 становить 987851,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Технопарк Проскурів" зверталося до Хмельницької міської ради з клопотанням, в якому просило надати в оренду земельну ділянку площею 0,3303 га, кадастровий номер :28:002:0772 у зв`язку із набуттям права власності на об`єкти нерухомого майна.

Листом від 06.07.2023 №04-01-660, №04-01-661, №04-01-672 Управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради повідомило ТОВ „Технопарк Проскурів", що згідно з інформації з ДРРП земельна ділянка площею 0,3303 га, кадастровий номер :28:002:0772 перебуває в оренді ТОВ „ПАТ-Проскурів", орендодавцем земельної ділянки є Агрофірма „Проскурів". Таким чином, підстави прийняття Хмельницькою міською радою рішення про надання даної земельної ділянки в оренду ТОВ „Технопарк Проскурів" відсутні. Додатково повідомлено, що на адресу Хмельницької міської ради звернення від Агрофірми „Проскурів" щодо передачі в комунальну власність вказаної земельної ділянки не надходило.

ТОВ „Технопарк Проскурів" на лист Управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради від 06.07.2023 №04-01-660, №04-01-661, №04-01-672 повідомило, що неодноразово зверталося до Агрофірми „Проскурів" щодо передачі в комунальну власність земельної ділянки площею 0,3303 га, кадастровий номер :28:002:0772 у відповідь на що було не офіційно відмовлено представниками Агрофірми „Проскурів". ТОВ „Технопарк Проскурів" просило надати роз`яснення яким чином оформити земельну ділянку в оренду з метою користування нею та сплати орендної плати на користь Хмельницької міської ради.

Листом №02-01-1215 від 21.11.2023 Управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради повідомило, що вказані земельні ділянки можуть бути надані в користування лише за умови припинення права власності і права оренди на земельні ділянки та передачі їх в комунальну власність в особі Хмельницької міської ради.

Згідно висновку експерта Хмельницького відділення КНДІСЕ Івана Кушнірука за результатами проведення земельно-технічної експертизи №589/24-26 від 30.10.2024 станом на 23.08.2024 в межах земельної ділянки, що має кадастровий номер :28:002:0772 за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 16, розташовані приміщення (об`єкти нерухомого майна площею 497,2 кв.м. (РНОНМ 101) та 1065,9 кв.м. (РНОНМ 101), які на праві власності належать ТОВ „Технопарк Проскурів".

До висновку експерта додано План-схему співставлення меж об`єктів нерухомого майна з межами земельної ділянки кадастровий номер :28:002:0772 станом на 23.08.2024, а також каталоги координатних точок вказаної земельної ділянки та приміщень площею 497,2 кв.м. та 1065,9 кв.м.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.03.2024 у справі 911/1375/22.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Відповідно, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд має встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, для захисту якого звернувся позивач.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2023 у справі №917/559/21.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд має встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, для захисту якого звернувся позивач, тобто, встановити чи є особа, за позовом якої порушено провадження у справі, належним позивачем. При цьому, відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність такого права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії) від зобов`язаних осіб. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.09.2022 у справі № 910/9727/21, від 25.05.2021 у справі №910/91/20.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення прав і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.03.2024 у справі 911/1375/22.

Задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачами з урахуванням належно обраного способу судового захисту. (Постанова Верховного Суду від 13.03.2024 у справі №910/431/23).

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 0,3303 га (кадастровий номер :28:002:0772) та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів" і права оренди ТОВ „ПАТ - Проскурів" на вказану земельну ділянку.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач зазначає, що КП „Агрофірма „Проскурів" незаконно було зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 без врахування того факту, що на вказаній земельній ділянці були наявні зареєстровані з 23.11.2010 об`єкти нерухомого майна, що належали на праві власності ПАТ „Проскурів", а станом на момент звернення з позовом - ТОВ „Технопарк-Проскурів", у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості користуватися земельною ділянкою, необхідною для обслуговування належних йому на праві власності об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про Державний земельний кадастр" (тут і надалі в редакції на момент здійснення спірної реєстрації) державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з п. 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 (далі - Порядок, в редакції на момент здійснення спірної реєстрації) державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Частиною 3 ст. 24 Закону України „Про Державний земельний кадастр" та п. 109 Порядку передбачено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється, зокрема, за заявою власника земельної ділянки.

На момент проведення державної реєстрації спірної земельної ділянки, документом, який посвідчував право Агрофірми „Проскурів" на земельну ділянку був та залишається чинним на даний час державний акт на право колективної власності на землю від 20.02.1996 Серія ХМ 000002.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України „Про Державний земельний кадастр" державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (ч. 6 ст. 24 Закону України „Про Державний земельний кадастр").

За результатами розгляду заяви про реєстрацію земельної ділянки, Державним кадастровим реєстратором не було встановлено підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, у зв`язку з чим 23.09.2013 Управлінням Держземагенства у Хмельницькому районі на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 19.10.2011, розробленої ПП „ЮрЗемЦентр", було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га за адресою: м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, буд. 16, форма власності колективна (витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-23 від 08.06.2023).

Частиною 4 ст. 25 Закону України „Про землеустрій" (в редакції на момент реєстрації земельної ділянки) передбачено, що відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується: у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою; в електронній формі - електронним цифровим підписом сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, згідно із законодавством про використання електронного цифрового підпису.

Таким чином, відповідальність за невідповідність документації із землеустрою вимогам земельного законодавства несе сертифікований інженер-землевпорядник, який виготовляє таку документацію на замовлення землевласника чи землекористувача.

Позивач зазначає, що у нього є підстави вважати, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки з кадастровим номером :28:002:0772 в натурі (на місцевості), розроблена на замовлення Агрофірми „Проскурів" без дотримання вимог законодавства, чинного на час її розроблення.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутня технічна документація із землеустрою щодо спірної земельної ділянки, відповідні докази не досліджуються, а доводи позивача, викладені у позовній заяві, щодо невідповідності технічної документації вимогам законодавства судом не оцінюються.

Частиною 9 ст. 79-1 ЗК України (у відповідній редакції) передбачено, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (ч. 10 ст. 79-1 ЗК України).

03.07.2020 земельна ділянка з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га була зареєстрована на праві власності за Агрофірмою „Проскурів" на підставі державного акту про право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ000002, виданий 20.02.1996, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №334871354 від 07.06.2023.

Також 06.08.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 07.07.2020, відповідно до якого Агрофірма „Проскурів" передала ТОВ „ПАТ-Проскурів" в оренду строком на 49 років земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2020 за ТОВ „Технопарк Проскурів" зареєстровано право власності на приміщення піднавісу для гаражів загальною площею 497,2 кв.м. та приміщення загальною площею 1065,9 кв.м., які знаходяться за адресою: Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Кирпоноса генерала, 16 на підставі актів прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ „Технопарк Проскурів" №22 та №23 від 18.11.2020, видавник: ПАТ „Проскурів.

До передачі позивачу вищевказаного нерухомого майна, його власником було ВАТ „Проскурів" (правонаступник ПАТ „Проскурів"), що підтверджується свідоцтвами про право власності на нерухоме майно від 23.11.2010 (дублікати свідоцтв від 27.10.2020), виданими Управлінням житлово-комунального господарства.

Об`єкти нерухомого майна площею 497,2 кв.м. та площею 1065,9 кв.м. знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :28:002:0772, що підтверджується висновком експерта Хмельницького відділення КНДІСЕ Івана Кушнірука за результатами проведення земельно-технічної експертизи №589/24-26 від 30.10.2024, призначеної ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 09.05.2024 у справі №924/1351/20 (924/210/24) та не заперечується КП „Агрофірма „Проскурів".

Таким чином, на момент державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га, в Державному земельному кадастрі та на момент реєстрації за Агрофірмою „Проскурів" права власності на вище вказану земельну ділянку, власником розташованого на ній нерухомого майна було ВАТ „Проскурів", а на момент звернення з позовом - ТОВ „Технопарк Проскурів".

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України (в редакції станом на момент набуття права власності на приміщення ВАТ „Проскурів", а також ТОВ „Технопарк Проскурів") у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною 5 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦК України (в редакції станом на момент набуття права власності на приміщення ВАТ „Проскурів", а також ТОВ „Технопарк Проскурів") до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

При застосуванні приписів ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України у судовій практиці сформувався принцип єдності юридичної долі земельної ділянки разом зі збудованим на ній об`єктом нерухомого майна, в основу якого покладено слідування землі за об`єктом нерухомості у разі переходу права власності на такий об`єкт на підставі того чи іншого юридичного факту.

Зазначений принцип був та залишається актуальним у судовій практиці, як на момент набуття ВАТ „Проскурів" (23.11.2010) права власності на комплекс будівель, так і на момент здійснення спірної державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі (23.09.2013), здійснення реєстрації за Агрофірмою „Проскурів" права власності на земельну ділянку (03.07.2020), а також на момент набуття ТОВ „Технопарк Проскурів" (20.11.2020) права власності на об`єкти нерухомого майна та на момент вирішення даного спору.

Так, у постанові Верховного Суду України від 12.10.2016 у справі №6-2225цс16 зроблено висновок, що частина друга ст. 120 ЗК України закріплює принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За приписом цієї частини визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на відповідні житловий будинок, будівлю чи споруду.

Згаданий принцип застосовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №910/18560/16 в якій зазначено, що особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на поверхні слідує за нею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, хоча безпосередньо і не закріплений у такому вигляді в законі, знаходить вияв у правилах ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, інших положеннях законодавства (постанови від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, від 03.04.2019 у справі № 921/158/18, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19).

Згідно з вказаним принципом особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №921/158/18, від 18.12.2019 у справі №263/6022/16-ц, від 31.08.2021 у справі №903/1030/19).

З моменту переходу права власності на розташоване на земельній ділянці нерухоме майно до нового власника у правовідносинах користування земельною ділянкою, на якій знаходиться це майно, відбувається фактична заміна землекористувача: права й обов`язки землекористувача переходять до нового власника відповідного нерухомого майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №263/6022/1б-ц).

Такий же принцип слідування юридичної долі земельної ділянки долі нерухомості застосовано у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.10.2019 у справі №921/99/18, від 18.02.2020 у справі №907/132/19, від 16.06.2020 у справі №914/1101/19, від 23.06.2020 у справі №910/14057/18.

Отже, наведене розуміння положень ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України як норм, які закріплюють принцип слідування юридичної долі земельної ділянки долі розміщеного на ній об`єкту нерухомості є усталеним.

Таким чином, після набуття першочергово ВАТ „Проскурів", а в подальшому ТОВ „Технопарк Проскурів" права власності на об`єкти нерухомого майна (приміщення площею 497,2 кв.м. та 1065,9 кв.м.), які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :28:002:0772, до власників будівель перейшло право користування вказаною земельною ділянкою, що розташована під будівлями.

Враховуючи, що станом на 23.09.2013 (реєстрація земельної ділянки в Держаному земельному кадастрі) та 03.07.2020 (реєстрація права власності за відповідачем земельної ділянки) власником приміщень, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :28:002:0772, загальною площею 0,3303 га, був ПАТ „Проскурів" (правонаступник ВАТ „Проскурів"), КП „Агрофірма „Проскурів" не мало законних підстав для здійснення реєстрації земельної ділянки у розмірі 0,3303 га та реєстрації права власності на вищевказану земельну ділянку у відповідному розмірі.

У разі набуття особою права власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, яка перебуває на праві власності іншої особи, право на оформлення на своє ім`я частини земельної ділянки, яка знаходиться під нерухомим майном та необхідна для обслуговування нерухомості, виникає у власника нерухомого майна в силу закону.

У спірних правовідносинах у силу принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та об`єктів нерухомості, які на ній розміщені, користування земельною ділянкою під об`єктом нерухомості не може здійснювати ніхто, окрім власника нерухомості. Наслідком набуття іншою особою права власності на нерухоме майно є припинення користування попереднім землекористувачем відповідною частиною земельної ділянки під нерухомим майном. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 №916/3030/22.

Враховуючи, що КП „Агрофірма „Проскурів" здійснено реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :28:002:0772 та реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку без врахування того, що на ній знаходилися об`єкти нерухомості, що належали на праві власності ПАТ „Проскурів", на даний час новий власник нерухомості ТОВ „Технопарк Проскурів" позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання в користування (оренду) земельної ділянки, яка знаходиться під його об`єктами нерухомості та необхідна для їх обслуговування.

Також, як було зазначено вище, земельна ділянка з кадастровим номером :28:002:0772, площею 0,3303 га зареєстрована на праві власності за Агрофірмою „Проскурів" на підставі державного акту про право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ000002, виданий 20.02.1996, видавник: Розсошанська сільська рада.

Аналіз законодавства чинного на час видачі Агрофірмі „Проскурів" державного акта на право колективної власності на землю свідчить про таке.

Статтею 20 Закону України "Про власність" визначено, що суб`єктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи, акціонерні товариства, господарські товариства, господарські об`єднання, професійні спілки, політичні партії та інші громадські об`єднання, релігійні та інші організації, що є юридичними особами. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Статтею 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що підприємство самостійно володіє, користується і розпоряджається належними йому об`єктами власності. Право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.

Редакція Земельного кодексу України, яка набула чинності 01.01.2002 року, встановила, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, та не передбачала колективної форми власності на землю.

Враховуючи форми власності, які існували в законодавстві на момент реєстрації (03.07.2020) за Агрофірмою „Проскурів" земельної ділянки з кадастровим номером :28:002:0772, фактично за відповідачем було зареєстровано право приватної власності на вище вказану земельну ділянку.

Разом з тим, суд наголошує, що автоматичного переходу права колективної власності у приватну власність у зв`язку зі змінами законодавства, якими визначено інші форми власності, ніж ті, що існували раніше, відповідне законодавство не передбачало.

У контексті зазначеного необхідно враховувати правовий режим права колективної власності та права приватної власності, які є різними з огляду, зокрема на те, що майно у колективному підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам і право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства (статті 7, 8 Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство"), натомість право приватної власності, в цьому випадку юридичної особи, здійснюється такою особою за своєю волею, незалежно від волі інших осіб та на власний розсуд (статті 316 - 319 ЦК України).

При цьому, здійснення права колективної власності у спосіб, відмінний від передбаченого статтею 8 Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство", законодавство не містить. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13.09.2022 у справі № 925/461/21 та від 20.12.2022 у справі №924/250/19.

КП „Агрофірма „Проскурів" зазначає, що належним чином зареєструвала право власності на земельну ділянку із присвоєним кадастровим номером :28:002:0772. Однак, враховуючи, що підставою для реєстрації права власності був державний акт про право колективної власності на землю 1996 року, Агрофірма „Проскурів" не довела дотримання порядку, передбаченого статтею 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", а саме прийняття загальними зборами членів підприємства, зборами уповноважених або створеним ними органом управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном, рішення про передання землі, що залишилась у колективній власності відповідача, у приватну власність останнього.

З огляду на вище зазначене, реєстрація права приватної власності на землю, що належить підприємству на праві колективної власності, яке не було припинено, без відповідних рішень уповноважених законодавством суб`єктів, які (рішення) були би підставою для такої реєстрації, суперечить чинному на час такої реєстрації законодавству.

Крім того, необхідність дотримання передбачених статтею 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" умов слідує також і з положень Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", які набрали чинності 01.01.2019 та більш детально визначають, що землі під будівлями та спорудами (до яких відноситься земельна ділянка з кадастровим номером :28:002:0772, площею 0,3303 га) не підлягали паюванню та які після 01.01.2019 залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства (що не припинені), у визначеному Законом порядку та строк підлягають передачі до комунальної власності.

Так, ст. 7 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначено, що із площі земельних ділянок, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв), виключаються землі, що підлягають передачі у комунальну власність територіальної громади села, селища, міста, на території якої вони розташовані, зокрема, землі під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна.

Статтею 14-1 вказаного Закону (в редакції на момент звернення з позовом) передбачено, що у разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 1 січня 2019 року не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертими частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю). Організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані.

З метою інформування осіб, зазначених у частині першій цієї статті, про проведення розподілу земель, що залишилися у колективній власності, сільська, селищна, міська рада розміщує у загальнодоступних місцях відповідних населених пунктів, публікує у друкованих засобах масової інформації районної державної адміністрації або районної ради та оприлюднює на власному офіційному веб-сайті (за наявності) оголошення про проведення зборів осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю).

В оголошенні повідомляються: мета, дата, місце і час проведення зборів; прізвище, номер службового телефону особи, в якої можна отримати інформацію щодо проведення зборів.

Розподіл земельних ділянок проводиться за умови реєстрації більшості осіб, визначених в абзацах другому - четвертому частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю).

Збори веде сільський, селищний, міський голова або уповноважена відповідною радою особа. Землі, зазначені у частині четвертій статті 7 цього Закону, які залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності територіальної громади, на території якої вони розташовані.

Сільськогосподарські угіддя, які підлягали паюванню, однак не були передані до приватної, державної або комунальної власності у порядку, визначеному законом, за рішенням зборів осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), можуть бути розпайовані у порядку, встановленому цим Законом.

За результатами розподілу оформляється протокол, що підписується особами, які брали участь у зборах, головуючим та секретарем зборів.

Після отримання протоколу зборів сільська, селищна, міська рада протягом місяця приймає рішення про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок та прийняття у комунальну власність відповідних земель. Це рішення та протокол зборів є підставою для державної реєстрації права власності територіальної громади та/або громадян на відповідні земельні ділянки.

До державної реєстрації права власності на земельні ділянки, що залишилися у колективній власності, сільська, селищна, міська рада може надати такі земельні ділянки в оренду на строк до державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки.

Розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, має бути здійснений до 1 січня 2025 року.

У разі якщо до 1 січня 2025 року протокол про розподіл земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між особами, визначеними абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), не оформлений у порядку, визначеному цією статтею, та не поданий на затвердження органу місцевого самоврядування, вважається, що суб`єкти права колективної власності відмовилися від права колективної власності на землю, а зазначені землі (крім невитребуваних часток (паїв) і сформованих за їх рахунок земельних ділянок, а також нерозподілених земельних ділянок) передаються у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту інтересів власників земельних часток (паїв), а також застосування адміністративної процедури у сфері земельних відносин" від 08.10.2024 № 3993-IX, який набрав чинності 08.11.2024, внесено зміни до ч. 16 та 17 ст. 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" щодо строку до якого має бути здійснений розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок. Даний строк встановлений до 01 січня 2028 року.

Отже, з аналізу вище зазначених положень Закону слідує, що земельна ділянка з кадастровим номером :28:002:0772, загальною площею 0,3303 га не підлягала паюванню та залишилася у колективній власності КП „Агрофірма „Проскурів" та у визначеному Законом порядку та строк така земельна ділянка підлягає передачі до комунальної власності. Разом з тим, до моменту державної реєстрації права власності територіальної громади на відповідну земельну ділянку, Хмельницька міська рада, на території якої знаходиться вказана земельна ділянка, уповноважена надавати таку земельну ділянку в оренду на строк до державної реєстрації права власності на неї. Проте, наявність державної реєстрації права власності за Агрофірмою „Проскурів" на земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772, загальною площею 0,3303 га унеможливлює передачу її (частину земельної ділянки, яка знаходиться під об`єктами нерухомості, які на праві власності належать позивачу та необхідна для їх обслуговування) в оренду та можливість розпоряджатися нею в інший спосіб.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ „Технопарк Проскурів" зверталося до Хмельницької міської ради з клопотанням, в якому просило надати в оренду земельну ділянку площею 0,3303 га, кадастровий номер :28:002:0772 у зв`язку із набуттям права власності на об`єкти нерухомого майна.

Листом від 06.07.2023 №04-01-660, №04-01-661, №04-01-672 Управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради повідомило ТОВ „Технопарк Проскурів", що згідно з інформації з ДРРП земельна ділянка площею 0,3303 га, кадастровий номер :28:002:0772 перебуває в оренді ТОВ „ПАТ-Проскурів", орендодавцем земельної ділянки є Агрофірма „Проскурів". Таким чином, підстави прийняття Хмельницькою міською радою рішення про надання даної земельної ділянки в оренду ТОВ „Технопарк Проскурів" відсутні. Додатково повідомлено, що на адресу Хмельницької міської ради звернення від Агрофірми „Проскурів" щодо передачі в комунальну власність вказаної земельної ділянки не надходило.

Листом №02-01-1215 від 21.11.2023 Управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради повідомило, що вказані земельні ділянки можуть бути надані в користування лише за умови припинення права власності і права оренди на земельні ділянки та передачі їх в комунальну власність в особі Хмельницької міської ради.

Таким чином, на даний час позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання в оренду земельної ділянки, яка знаходиться під об`єктами нерухомості, які належать йому на праві власності та яка необхідна для їх обслуговування.

Представник ініціюючого кредитора ОСОБА_1 в судовому засіданні звертав увагу, що позивачем не визначено межі та розмір земельної ділянки, яка знаходиться під його приміщеннями та необхідна для їх обслуговування. Вважає, що звертаючись з даним позовом ТОВ „Технопарк Проскурів" порушує інші права КП „Агрофірма „Проскурів" на земельну ділянку, які не оспорюються позивачем. При цьому посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 29.08.2024 у справі №924/996/23.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 конкретизувала: висновок про те, що така подібність означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу правовідносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин); висновок про те, що під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, за змістом яких тотожними, аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Здійснена Великою Палатою Верховного Суду конкретизація полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Проаналізувавши висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 29.08.2024 у справі №924/996/23, на яку посилався представник ініціюючого кредитора, суд вважає, що вони стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у даній справі, а судове рішення у справі №924/996/23 є не релевантними до даної справи з огляду на таке.

У справі №924/996/23 поряд з вимогами про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок з одночасним припиненням усіх зареєстрованих щодо земельних ділянок речових прав та їх обтяжень, позивачем, як власником, було заявлено вимогу про витребування вказаних земельних ділянок.

Верховний Суд, переглядаючи справу №924/996/23, дійшов висновку, що витребування земельних ділянок є належним та ефективним способом захисту, що узгоджується зі сталою практикою Великої Палати Верховного Суду. При цьому за змістом правових висновків Великої Палати Верховного Суду витребування майна є самодостатнім способом захисту, який не потребує одночасного заявлення інших позовних вимог.

Натомість у справі №924/1351/20 (924/210/24) позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, стверджує про наявність у нього права користування частиною земельної ділянки, яка знаходиться під його приміщеннями та необхідна для їх обслуговування, і яка зареєстрована за КП „Агрофірма „Проскурів".

З приводу висновку Верховного Суду у справі №924/996/23 про те, що наслідком задоволення позовних вимог щодо скасування державної реєстрації буде втрата відповідачами прав на великі масиви землі, які не є спірними і право на оскарження яких у межах даної справи у позивача відсутнє, то суд зазначає про відмінність фактичних обставин справи №924/1351/20 (924/210/24).

У даній справі, в разі задоволення позовних вимог, КП „Агрофірма „Проскурів" не втратить право власності на спірну земельну ділянку, оскільки документ, на підставі якого відповідачем набуто таке право - державний акт про право колективної власності на землю, серія та номер: ХМ000002, виданий 20.02.1996, є та залишається дійсним на даний час і не оскаржується позивачем.

При цьому, оскільки земельна ділянка зареєстрована за Агрофірмою „Проскурів" (без урахування того, що на ній розташовані приміщення, які належали ПАТ „Проскурів", а на даний час ТОВ „Технопарк Проскурів"), позивач позбавлений можливості розробити технічну документацію та визначити розмір і межі земельної ділянки, яка знаходиться під його приміщеннями та необхідна для їх обслуговування.

Положеннями ч. 10 ст. 24 Закону України „Про Державний земельний кадастр", яка кореспондується з ч. 13 ст. 79 ЗК України, передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

З огляду на вище зазначене, враховуючи, що за КП „Агрофірма „Проскурів" здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :28:002:0772, державну реєстрацію права власності земельної ділянки, на якій знаходилися (знаходяться) об`єкти нерухомого майна (приміщення площею 497,2 кв.м. та площею 1065,9 кв.м.), які на момент спірної реєстрації належали на праві власності ПАТ „Проскурів", а на момент звернення та вирішення спору ТОВ „Технопарк Проскурів", неможливість автоматичного переходу права власності з колективної у приватну та здійснення реєстрації за відсутності рішення уповноваженого органу Агрофірми „Проскурів" про передання землі у приватну власність, а в подальшому проведена реєстрація права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 07.07.2020, укладеного між Агрофірмою „Проскурів" та ТОВ „ПАТ-Проскурів", а також зважаючи на те, що на даний час розпорядником відповідної земельної ділянки є Хмельницька міська рада, позовні вимоги про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 0,3303 га (кадастровий номер :28:002:0772), скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності КП „Агрофірма „Проскурів" на вказану земельну ділянку та права оренди ТОВ „ПАТ - Проскурів" є належним та ефективним способом захисту, який сприятиме відновленню права позивача на отримання в оренду земельної ділянки, яка знаходиться під належним йому на праві власності нерухомим майном та необхідна для їх обслуговування.

Таким чином, позов ТОВ „Технопарк Проскурів" до КП „Агрофірма „Проскурів" та ТОВ „ПАТ - Проскурів" підлягає задоволенню.

Оскільки позивачем не доведено протиправності дій в діях державного кадастрового реєстратора під час проведення державної реєстрації земельної ділянки, в позові ТОВ „Технопарк Проскурів" до ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області необхідно відмовити.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

З приводу твердження КП „Агрофірма Проскурів" на сплив строку позовної давності, з посиланням на те, що першочерговою підставою для виникнення права власності на нерухомість був договір купівлі-продажу акцій ВАТ „Проскурів" в порядку відкритої підписки №34 від 17.05.1999, суд зазначає, що право власності за ТОВ „Технопарк Проскурів" зареєстровано 20.11.2020, тому позивач звернувся з даним позовом в межах строку позовної давності.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог (з вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки та скасування права власності земельної ділянки - на КП „Агрофірма „Проскурів"; з вимоги про скасування права оренди - на КП „Агрофірма „Проскурів" та ТОВ „ПАТ - Проскурів").

Щодо витрат понесених позивачем на проведення експертизи, судом враховується, що судова земельно-технічна експертиза у даній справі призначалася за клопотанням позивача для встановлення факту знаходження об`єктів нерухомого майна, що належать на праві власності ТОВ „Технопарк Проскурів" на земельній ділянці з кадастровим номером :28:002:0772. при цьому, відповідачі, зокрема, КП „Агрофірма „Проскурів" не заперечували факту наявності на земельній ділянці, зареєстрованій за КП „Агрофірма „Проскурів" об`єктів нерухомого майна (приміщення площею 497,2 кв.м. та площею 1065,9 кв.м.) та їх належність ТОВ „Технопарк Проскурів" на момент звернення з позовом.

За таких обставин, відсутні підстави для покладення на відповідачів витрат на проведення судової експертизи.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 73, 74, 126, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,3303 га (кадастровий номер :28:002:0772) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова (Кирпоноса) 16.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів" () (номер запису 37189994) на земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю „ПАТ - Проскурів" () (номер запису 37693777) на земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Стягнути з Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів" (29008, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Технопарк Проскурів" (31362, м. Хмельницька область, Хмельницький район, с. Розсоша, вул. Центральна, 1/1 А, ) 7570,00 грн. (сім тисяч п`ятдесят сімдесят гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ПАТ - Проскурів" (29021, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Технопарк Проскурів" (31362, м. Хмельницька область, Хмельницький район, с. Розсоша, вул. Центральна, 1/1 А, ) 1514,00 грн. (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати накази після набранням рішення законної сили.

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю „Технопарк Проскурів" до Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 27.02.2025.

Суддя О.Є. Танасюк